Єдиний унікальний номер (справа №) 216/6185/14-ц
Номер провадження у суді 2/216/274/15
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
15 січня 2015 року місто ОСОБА_1 Ріг
Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого - судді Мазурчака В.М.,
секретаря судового засідання Романів Н.Є.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті ОСОБА_1 цивільну справу за позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненою джерелом підвищеної небезпеки,
Позивачі просили стягнути з відповідача на користь позивача №1 суму компенсації за завдану моральну шкоду у розмірі 10 тис. грн., стягнути з відповідача на користь позивача №2 в порядку регресу суму завданої матеріальної шкоди у розмірі 111726 гри., суму витрат на проведення автотоварознавчого дослідження у розмірі 1200 грн., суму витрат на відправку телеграм у розмірі 140грн., суму компенсації за завдану моральну шкоду у розмірі 10 тис.грн.
Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач №1 мав на праві власності автомобіль Mercedes Benz 817, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, свідоцтво про реєстрацію ТЗ НІС № 207836, видане Снігурівським МРЕВ ВДАІ в Миколаївській області від 29.11.2003 року (далі автомобіль).
26.05.2008 року позивачем №1 була видана довіреність на ім'я позивача №2, яка була посвідчена приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_5
17 серпня 2011 року о 03 годині 10 хвилин відповідач керував автомобілем по автодорозі Житомир ОСОБА_6 - Ставище 133 км. на підставі довіреності від 19.08.2010 року, виданої йому позивачем №2. При цьому відповідач не дотримався як найближче правого краю проїжджої частини дороги, під час зустрічного роз'їзду не витримав безпечного інтервалу, під час засліплення не увімкнув аварійну світлову сигналізацію і, не змінюючи смугу руху, виїхав на зустрічну смугу та допустив зіткнення з вантажним автомобілем марки «Рено» д/н НОМЕР_2.
В даному випадку відповідач керував автомобілем на підставі довіреності від 19.08.2010 року, яку надав йому позивач №2, в звязку з чим відповідач повинен відшкодувати завдану матеріальну шкоду із-за ДТП, яке трапилось по його вині.
Вина відповідача у скоєні ДТП підтверджується постановою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу, відповідно до якої відповідача було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Протиправними діями відповідача позивачам заподіяно моральну шкоду, яку вони оцінюють у 10 тис.грн. кожен.
Відповідач у судові засідання не з'являвся, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.
В судовому засіданні 26.11.2014 року позивач №2 позов підтримав, надав пояснення, в яких підтвердив відшкодування з його боку на на користь позивача №1 завданої шкоди. В цьому ж засіданні представник обох позивачів ОСОБА_7 позов підтримав на наполягав на його задоволенні. В судове засідання 15.01.2014 року сторони та/або їх представники не з'явились, від позивачів надійшло клопотання про розгляд справи без їх участі.
Дослідивши матеріали справи та подані докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, як окремо так і взаємний їх звязок, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав.
Доводи, які зазначили позивачі як підстави для задоволення їх вимог, знайшли своє підтвердження такими належними та допустимими доказами:
- свідоцтвом про реєстрацію ТЗ, відповідно до якого власником автомобіля Mercedes Benz 817, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, є позивач №1 (а.с. 4);
- довіреністю від 26.05.2008 року, відповідно до якої позивач №1 уповноважив позивача №2 бути його представником з правом передоручення, у т.ч. з питань експлуатації та продажу автомобіля (а.с.5);
- довіреністю від 19.08.2010 року, відповідно до якої позивач №2 уповноважив відповідача в порядку передоручення керувати автомобілем (а.с.6);
- постановою Центрально-Міського районного суду міста ОСОБА_1 від 18.01.2012 року у справі №3-2571/11, відповідно до якої відповідача визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП (а.с. 8);
- висновком експертного автотоварознавчого дослідження №Д26/03/12 від 21.03.2012 року, відповідно до якого сума матеріального збитку, завданого власнику автомобіля, складає 111726,12 грн. (а.с. 9-11);
Відповідно до ч.1 ст.1191 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) (Право зворотної вимоги до винної особи) особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
У звязку з тим, що позивач 2 відшкодував позивачу №1 шкоду, завдану діями відповідача, то на підставі ч.1 ст.1191 ЦК України з відповідача на користь позивача №2 слід стягнути шкоду в порядку зворотної вимоги (регресу) у розмірі 111726 (сто одинадцять тисяч сімсот двадцять шість) гривень України.
Окрім цього, з відповідача на користь кожного з позивачів слід стягнути завдану моральну шкоду по 500 грн. При цьому суд виходить з принципу справедливості, розумності. Моральна шкода завдана не внаслідок тілесних ушкоджень, а лише внаслідок пошкодження майна. За даних обставин заявлену моральну шкоду слід зменшити.
З відповідача на користь кожного із позивачів стягується також судовий збір за розгляд справи у суді пропорційно до задоволених позовних вимог та виходячи із розміру того судового збору, який необхідно сплачувати при подачі даного позову.
Суд відмовляє у стягненні з відповідача на користь позивача №2 1200 грн. витрат за проведення автотоварознавчого дослідження, оскільки за змістом ч.1 ст.86 та п.4) ч.3 ст.79 ЦПК України витрати, повязані із залученням спеціалістів, є витратами, повязаними з розглядом справи за умови, що відповідне клопотання заявлялось у суді та спеціаліст залучався судом.
Суд також відмовляє у стягненні з відповідача на користь позивача №2 140 грн витрат на відправку телеграм, оскільки ці кошти не є судовими витратами (ст.79 ЦПК України).
Позивач виконав обовязок доказування згідно ст.60 ЦПК України в необхідному та достатньому обсязі для часткового задоволення позовних вимог.
На основі викладеного та керуючись ст.ст. 209, 212, 214, 215 Цивільного процесуального кодексу України,
Позов ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої джерелом підвищеної небезпеки задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_4 (проживає та зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, народився в місті Макіївка, громадянин України, інші відомості про особу, в т.ч. ідентифікаційний номер у суду відсутні) на користь ОСОБА_2 компенсацію за завдану моральну шкоду у розмірі 500 (п'ятсот) гривень України, судовий збір у розмірі 12 (дванадцять) гривень 18 копійок.
Стягнути з ОСОБА_4 (проживає та зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, народився в місті Макіївка, громадянин України, інші відомості про особу, в т.ч. ідентифікаційний номер у суду відсутні) на користь ОСОБА_3 шкоду в порядку зворотної вимоги (регресу) у розмірі 111726 (сто одинадцять тисяч сімсот двадцять шість) гривень України, судовий збір у розмірі 1122 (одна тисяча сто двадцять дві) гривні 26 копійок, компенсацію за завдану моральну шкоду у розмірі 500 (п'ятсот) гривень України.
Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Дніпропетровської області через Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
За заявою відповідача, заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив. Заява про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Повний текст складено 21 січня 2015 року.
Суддя Мазурчак В.М.