АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А[1]

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Кирилюк Г.М.

суддів: Вербової І.М., Качана В.Я.

при секретарі Архіповій А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Монойло Наталія Григорівна про визнання довіреності недійсною та договору купівлі-продажу нікчемним, за апеляційною скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_3 на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 31 серпня 2015 року,

встановила:

27 серпня 2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просила визнати недійсною довіреність від 28.01.2015 р., видану на ім'я ОСОБА_2, посвідчену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Манойло Н.Г., яка зареєстрована в реєстрі за №666 з моменту її посвідчення та застосувати наслідки її недійсності, визнати нікчемним з моменту укладення договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Манойло Н.Г. 27.03.2015 року та застосувати наслідки його нікчемності, витребувати земельну ділянку, кадастровий номер НОМЕР_1, розташовану за адресою: м.Київ, Мінський (Оболонський) район, АДРЕСА_1, з чужого незаконного володіння ОСОБА_3 та відшкодувати витрати на правову допомогу.

У зв'язку з існуванням загрози подальшого відчуження нерухомого майна, просила забезпечити позов шляхом накладення арешту на вказану земельну ділянку, яка перебуває у власності відповідача ОСОБА_3

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 31 серпня 2015 року заяву задоволено.

Накладено арешт на земельну ділянку, розташовану за адресою: м. Київ, Оболонський район, АДРЕСА_1, кадастровий номер - НОМЕР_1, що перебуває у власності ОСОБА_3

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, ОСОБА_3 просять скасувати вказану ухвалу суду та постановити нову, якою відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Свої доводи обґрунтовують тим, що в оскаржуваній ухвалі не наведено жодної підстави, будь-яких доводів та мотивів на підтвердження законності та справедливості ухваленого судового рішення. При цьому позивачем не надано достатніх та належних доказів на підтвердження доцільності та необхідності накладення арешту на нерухоме майно. Судом першої інстанції також не враховано ту обставину, що накладення арешту на нерухоме майно в якості виду забезпечення позову може використовуватись судом виключно у справах майнового характеру. В даному випадку заявлено вимоги немайнового характеру.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 - ОСОБА_6 проти доводів апеляційної скарги заперечував. Разом з тим, погодився з тим, що судом першої інстанції було порушено порядок розгляду заяви про вжиття заходів забезпечення позову. У зв'язку з тим, що скасування ухвали про забезпечення позову може призвести до неможливості виконання судового рішення у справі, просив суд вирішити питання про вжиття заходів забезпечення позову.

Третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Монойло Н.Г. просить слухати справу в її відсутність.

Інші особи, що беруть участь у справі, в судове засідання не з'явились повторно, про причини неможливості явки в судове засідання не сповістили.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали в цій частині, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ч.1, ч.3 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвала суду про вжиття заходів забезпечення позову була постановлена до вирішення питання про відкриття провадження у справі, що свідчить про порушення судом першої інстанції порядку для вирішення вказаного питання.

За таких підстав постановлена судом ухвала від 31 серпня 2015 року без змін залишатись не може.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про вжиття заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її находження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

У пунктах 3 та 4 Постанови № 9 Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз'яснено, що згідно з п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку, розташовану за адресою: м. Київ, Оболонський район, АДРЕСА_1, кадастровий номер - НОМЕР_1, колегія суддів виходить з того, що власником останнього є відповідач ОСОБА_3, між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Враховуючи ту обставину, що позивачем заявлено вимогу про витребування майна з чужого незаконного володіння, а тому вказаний спір є спором майнового характеру, заява про вжиття заходів забезпечення позову є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів

Ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 31 серпня 2015 року про забезпечення позову скасувати.

Постановити нову ухвалу.

Заяву представника ОСОБА_1 задовольнити.

Вжити заходи щодо забезпечення позову в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Монойло НаталіяГригорівна про визнання довіреності недійсною та договору купівлі-продажу нікчемним, за апеляційною скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_3 на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 31 серпня 2015 року, шляхом накладення арешту на земельну ділянку, яка розташована за адресою: м. Київ, Оболонський район, АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_2.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді:

Справа №22-ц/796/13551/2015 Головуючий у суді першої інстанції: Васалатій К.А.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Кирилюк Г.М.