У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі :

головуючого судді Григоренка М.П.,

суддів : Ковальчук Н.М., Рожин Ю.М.,

секретар судового засідання Шептицька С.С., за участю позивача, представника позивача адвоката Затинного С.С. та представника відповідача адвоката Гнатюка Ю.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Рівненського міського суду від 25 вересня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення коштів,

В С Т А Н О В И Л А :

09 червня 2015 року ОСОБА_4 звернулася в Рівненський міський суд з позовною заявою, в якій вказувала, що 08 травня 2015 року між нею та відповідачем було досягнуто усну домовленість про продаж останнім їй квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, до 15 травня 2015 року.

В цей же день, на забезпечення виконання вказаної домовленості, між нею та відповідачем було укладено письмовий договір завдатку, відповідно до якого вона передала ОСОБА_3 1000 доларів США.

Проте, відповідач так і не продав їй до 15 травня 2015 року вищевказану квартиру за раніше обумовлену між ними ціну, в зв'язку із чим ОСОБА_4 просила суд стягнути на її користь із відповідача завдаток в подвійному розмірі, тобто 2000 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ становить 42040 грн., а також сплачений судовий збір.

Рішенням Рівненського міського суду від 25 вересня 2015 року позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 21025 грн. 80 коп., що еквівалентно 1000 доларів США та кошти в сумі 210 грн. 20 коп. на часткове відшкодування судових витрат, всього кошти в сумі 21236 грн.

_______________________________________________________________________

Провадження № 22-ц/787/2210/2015 Головуючий у 1 інстанції : Музичук Н.Ю.

Доповідач : Григоренко М.П.

В поданій на рішення суду апеляційній скарзі ОСОБА_3 покликається на його незаконність, через порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи.

Між сторонами було укладено договір завдатку. Це є самостійний договір, можливість укладення якого передбачено ст. 570 ЦК України, дана норма не передбачає обов'язкового нотаріального посвідчення такого договору. Сторони на власний розсуд уклали його в простій формі, що відповідає чинному цивільному законодавству.

В матеріалах справи відсутні будь-які докази про вчинення намірів позивачем для укладення договору купівлі-продажу.

Крім того, він ще до 15.05.2015 року звертався до позивача по питанню укладення договору купівлі-продажу, що не заперечувалося самим позивачем. У зв'язку з тим, що позивач відмовилася укладати даний договір 18.05.2015 року він у письмовій формі надіслав останній чергову пропозицію укласти договір купівлі-продажу, але будь-якої відповіді не отримав, тому суд першої інстанції помилково розцінив його дії, як ухилення від повернення коштів отриманих від позивача.

Просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

В ході апеляційного розгляду справи представник відповідача підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Позивач та його представник просили відхилити апеляційну скаргу, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_4 та стягуючи на її користь із ОСОБА_3 21025 грн. 80 коп., що еквівалентно 1000 доларів США, суд першої інстанції виходив із того, що оскільки між сторонами у даній справі не укладався основний договір купівлі - продажу квартири, то передані відповідачу позивачем кошти, у відповідності до положень ч. 2 ст.570 ЦК України, не є завдатком, а являються авансом.

Оскільки договір купівлі - продажу квартири між сторонами так укладено і не було, тому суд дійшов висновку, що ОСОБА_3 має повернути ОСОБА_4 аванс у повному обсязі.

Даний висновок суду першої інстанції відповідає фактичним обставинам справи, наявним у справі доказам та ґрунтується на законі.

Доводи апеляційної скарги також не спростовують правильності висновків оскаржуваного рішення, так як із матеріалів справи вбачається, що між сторонами дійсно не укладався договір купівлі-продажу, а був укладений лише договір про завдаток, який не може сам по собі створювати ті правові наслідки, які зазначені у ст. 571 ЦК України.

Завдаток є лише одним із видів забезпечення зобов'язання, яке в даному випадку відсутнє, оскільки договір купівлі-продажу нерухомого майна має бути посвідчений нотаріально та пройти державну реєстрацію, усний договір між сторонами у даній справі про продаж квартири є нікчемним.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції були правильно, всебічно і повно встановлені обставини справи, характер правовідносин, які виникли між сторонами та застосовано правові норми, які підлягали застосуванню при вирішенні даного спору, в зв'язку із чим рішення Рівненського міського суду від 25 вересня 2015 року підлягає залишенню без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-314, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Рівненського міського суду від 25 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають право оскаржити ухвалу апеляційного суду та рішення суду першої інстанції до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвали апеляційної інстанції.

Головуючий М.П. Григоренко

Судді : Н.М. Ковальчук

Ю.М. Рожин