У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області в складі:

головуючого судді - Ковалевича С.П.

суддів: Василевича В.С., Шеремет А.М.

секретар судового засідання - Ковальчук Л.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Комерційного банку «Надра» та апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 07 листопада 2014 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Комерційного банку «Надра» до ОСОБА_1 про зобов'язання вчинити певні дії та зустрічним позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Комерційного банку «Надра» про стягнення неустойки за користування орендованим майном після припинення дії договору оренди та зобов'язання здійснити відновлювальний ремонт орендованого приміщення шляхом приведення його до первісного стану.

Перевіривши докази та доводи апеляційної скарги, колегія суддів, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 07 листопада 2014 року в позові ПАТ «Комерційний банк «Надра» відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_1 задоволено частково.

В позові ОСОБА_1 до ПАТ «КБ «Надра» ( в особі Відділення ПАТ «КБ «Надра» Рівненського регіонального управління) про стягнення неустойки у розмірі 93667,80 грн. за невиконання обов'язку наймача у разі припинення договору найму за період з 13 травня 2013 року по 20 жовтня 2014 року відмовлено за безпідставністю.

Зобов'язано ПАТ «КБ «Надра» (в особі Відділення ПАТ «КБ «Надра» Рівненського регіонального управління) здійснити відновлювальний ремонт орендованого приміщення за адресою АДРЕСА_1 шляхом приведення його до первісного стану.

Стягнуто з ПАТ «КБ «Надра» на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 9472 грн. по оплаті судової будівельно-технічної експертизи.

Стягнуто з ПАТ «КБ «Надра» на користь держави 243 грн. 60 коп. судового збору.

Вважаючи дане рішення незаконним через порушення судом норм матеріального та процесуального права, ПАТ «Комерційний банк «Надра» та ОСОБА_1 подали на нього апеляційні скарги.

На обґрунтування своєї скарги ПАТ «Комерційний банк «Надра» вказує, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення порушено та неправильно застосовано ст.ст. 779, 785, 795 ЦК України, що призвело до необґрунтованої відмови у задоволені первісного позову.

Вказує, що всі дії Орендаря (позивача) спрямовані на приведення орендованого приміщення за адресою АДРЕСА_1, у придатний для функціонування банківського відділення стан, у тому числі проведення ремонтних та монтажних робіт відповідають приписам чинних нормативно-правових актів та були попередньо погоджені з Орендодавцем. У свою чергу, договір оренди, укладений між сторонами не містить жодних умов з приводу проведення відновлювального ремонту для приведення приміщення у попередній стан.

А тому позовна вимога ОСОБА_1 про проведення відновлювального ремонту після закінчення строку дії договору є незаконною та такою, що суперечить укладеному між сторонами договору

Посилаючись на викладені обставини, просить скасувати оскаржуване рішення в частині відмови у позові ПАТ «Комерційний банк «Надра», а також в частині задоволення зустрічного позову ОСОБА_1 та ухвалити в цій частині нове рішення, яким первісний позов задовольнити, а в задоволенні зустрічного позову відмовити повністю.

ОСОБА_1 в своїй апеляційній скарзі вказує на те, що умисними діями Орендар, маючи 30 днів на звільнення приміщення, відключивши електроенергію, штучно створив умови за якими неможливо було закінчити огляд, перевірку нежитлового приміщення та прийняти його. Мета вказаних дій чітко визначена судом, приміщення знаходиться у стані неможливому для використання без відновлювального ремонту.

Не відповідає дійсності висновок суду, що Банком здійснювались дії щодо передачі орендованого майна Орендодавцю і що останній не підписував акт прийому-передачі і не приймав майно по причині того, що воно знаходилось у незадовільному стані. Свою вину у погіршенні стану орендованого майна відповідач визнав, направивши Орендодавцю лист №12-7-14896 від 15 жовтня 2014 року, у якому просить надати копії кошторисів для обґрунтування загальної вартості робіт та матеріалів на проведення відновлювального ремонту приміщення в сумі 455707 грн. зазначені у листі №29-ЦО-08/2р від 29.08.2014 року. Вказані матеріали були досліджені в судовому засіданні 20 жовтня 2014 року.

Вказує, що у зв'язку з тим, що нежитлове приміщення кафе-бару по АДРЕСА_1, яке належить їй на праві приватної власності, з вини Банку в порушення вимог договору та чинного цивільного законодавства, ч.1 ст. 785 ЦК України, не повернуто у строки та в стані придатному до використання, вона як власник не мала змоги користуватися та розпоряджатися своїм майном протягом 526 днів з 13 травня 2013 року по 20 жовтня 2014 року, тому просить стягнути неустойку відповідно до вимог чинного цивільного законодавства, ч.2 ст. 785 ЦК України, в розмірі подвійної орендної плати за час прострочення повернення приміщення, згідно наданого розрахунку 938277,90 грн.

Зазначає, що при постановлені рішення відповідно до ст. 88 ЦПК України з позивача-відповідача підлягає до стягнення на користь відповідача-позивача понесені ним судові витрати, однак судом частково задоволено розмір судових витрат, що суперечить Постанові №10 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах».

Крім того, в додатках до зустрічної позовної заяви від 08.11.2013 року, надано суду договір про надання юридичної допомоги та представництво в суді, де у п.2 вказано, що за надану юридичну допомогу при розгляді справи Довіритель виплачує Фахівцю винагороду за надані послуги в розмірі 2500грн. та керуючись Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністравних справах» №4191-VI від 20 грудня 2011 року, суду надано клопотання від 20 жовтня 2014 року щодо стягнення з відповідача витрат за отримані послуги та представництво в суді у розмірі 5550 грн., у якому проведено повний розрахунок оплати за Договором, із яких нею вже сплачено 2500 грн. у готівковій формі.

Посилаючись на викладені обставини, просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове по суті позовних вимог за зустрічним позовом.

Апеляційні скарги не підлягають задоволенню з таких підстав.

Як на підставу задоволення своїх вимог ОСОБА_1 в позовній заяві та апеляційній скарзі посилається на те, що ПАТ „КБ Надра" після закінчення договору оренди в травні 2013р. нежитлове приміщення по АДРЕСА_1 їй не передано і надалі ним користується.

Відмовляючи в задоволенні цих вимог, суд першої інстанції правильно виходив з того, що відповідно до ч. 2 ст. 785 ЦК України право орендодавця на отримання неустойки в подвійному розмірі орендної плати настає в тому разі, коли наймач не виконує обов"язки щодо повернення орендованого майна.

Однак обставинами по справі встановлено, що ПАТ „КБ Надра", як орендар після закінчення договору оренди неодноразово пропонував ОСОБА_1 отримати надане нею спірне приміщення, однак остання відмовляється це зробити допоки Банк не проведене його відновлювальний ремонт. Тобто вини орендаря в несвоєчасному поверненні майна немає.

Не заслуговують на уваги і твердження ОСОБА_1 про те, що ПАТ „КБ Надра" до сьогодні користується спірним приміщенням. З відомостей про місце знаходження відділення ПАТ „КБ Надра" Рівненського регіонального управління, які ОСОБА_1 отримала з інтернету та надала суду дійсно вбачається, що воно і на сьогодні зареєстровано в АДРЕСА_1. Однак в дійсності цим приміщенням вказане відділення не користується з травня місяця 2013р., а тому такий доказ судом правильно визнаний неналежним та таким, що не підтверджує її вимоги. Представник Банку в судовому засіданні пояснила, що в інтернет не внесли відповідні зміни про місце знаходження їх відділення.

Відповідно до висновку № 2/е від 26.05.2014р. судової будівельно - технічної експертизи, використання нежитлового приміщення по АДРЕСА_1 без проведення відновлювального ремонту неможливо.

За наведених обставин суд першої інстанції правильно постановив рішення, яким зобов"язав ПАТ „КБ Надра" провести такий відновлювальний ремонт. Такі обов"язки Банку хоч прямо і не передбачені договором оренди, однак вони відповідають п.п. 10.1,11.7,11.8 цього договору від 24.04.2008р. та ч.1 ст. 785 ЦК України.

З цих підстав, тобто до проведення відновлювального ремонту спірного приміщення не підлягають задоволенню і вимоги Банку зобов"язати ОСОБА_1 прийняти спірне приміщення та підписати акт його прийому-передачі.

Доводи апелянта, які викладені в його апеляційній скарзі не спростовують висновків суду, з якими погоджується і колегія суддів.

Оскільки суд першої інстанції повно та всебічно з'ясував дійсні обставини по справі, дав належну оцінку зібраним доказам і постановив рішення без порушень норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування немає.

Керуючись ст. ст. 307, 313-315 ЦПК України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та ПАТ „КБ Надра" відхилити.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 07 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Сторони по справі мають право оскаржити рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду протягом двадцяти днів з дня проголошення ухвали апеляційної інстанції в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: С.П. Ковалевич

Судді: В.С. Василевич

А.М. Шеремет