Справа № 708/474/15-ц
Номер провадження № 2/708/191/15
Р і ш е н н я

Іменем України

23 жовтня 2015 року.

Чигиринський районний суд Черкаської області

в складі:

головуючої - судді Ткаченко С.Є.

при секретарі Лешку О.І.,

з участю прокурора Святокума О.С.,

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чигирині справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та знесення самочинно збудованих споруд,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, зазначивши, що відповідно до договору дарування земельної ділянки від 20.02.2015 року ОСОБА_5 подарував її неповнолітньому сину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, земельну ділянку площею 0,0819 га, кадастровий номер :04:000:0526, що належала йому на праві приватної власності та розташована за адресою: м.Чигирин, вул.Горького,10Б.

Право власності на дану земельну ділянку зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджено витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за № 33942947 від 20.02.2015 року, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 54. Цільове призначення земельної ділянки - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

За цією ж адресою даною земельною ділянкою володіє відповідачка, яка з її слів успадкувала земельну ділянку та незавершений будівництвом житловий будинок, при цьому документів, що підтверджують законність такого володіння чи користування, відповідачка не має.

На даний час вона не має можливості проводити будь-які роботи на подарованій її сину земельній ділянці через те, що відповідачка її туди не допускає, у зв`язку з чим у них виникають сварки та суперечки, свідками яких були викликані працівники правоохоронних органів Чигиринського РВ УМВС України в Черкаській області.

Згідно до закону, об'єкт нерухомого майна, збудований відповідачкою та розташований на земельній ділянці, не відведеній їй, є самочинним будівництвом.

Крім цього будівництво нерухомого майна без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належним чином затвердженого проекту, також є самочинним будівництвом.

Таким чином, відповідачка без затвердження проектно-кошторисної документації і отримання документу, який посвідчує право на виконання будівельних робіт, успадкувала, з її слів, житловий будинок (незавершене будівництво) та здійснює експлуатацію без прийняття його, згідно з встановленим порядком, чим порушує ст., ст. 31, 34, 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

А тому вона просить зобов'язати відповідачку усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою, загальною площею 0,0819 га, розташованою за адресою: м. Чигирин, вул. Горького, 10Б, шляхом знесення самочинно збудованих обєктів нерухомого майна та стягнути з неї судовий збір в розмірі 243,60 грн.

В судовому засіданні позивачка, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4, підтримала свої позовні вимоги та прохала їх задовольнити, пояснивши суду, що вона наполягає на тому, щоб земельна ділянка, подарована її сину, була звільнена відповідачкою і вона могла користуватися нею.

Відповідачка позов не визнала і пояснила суду, що вона поховала сестру і прийняла після неї спадщину та приватизувала будинок і земельну ділянку.

А тому вважає, що нічого не порушила.

Представник відповідачки ОСОБА_3 також позов не визнав і пояснив суду, що після смерті своєї сестри ОСОБА_6 відповідачка успадкувала спадкове майно у вигляді незавершеного будівництвом житлового будинку 8% готовності, розташованого за адресою: м. Чигирин, вул. Горького, 10а, який належав померлій на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.05.1993 року та свідоцтва про право власності від 28.05.1993 року.

На земельній ділянці площею 0,0845 га розміщений незавершений будівництвом житловий будинок з господарськими спорудами.

28.03.2014 року на вищевказане спадкове майно ОСОБА_2 ОСОБА_7 державною нотаріальною конторою було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, а також витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, з чого вбачається, що дане домогосподарство належить відповідачці на законних підставах.

А згідно до 2 ст. 1225 ЦК України, відповідачка разом з правом на зазначене спадкове майно набула і право на користування земельною ділянкою площею 0,0845 га, на якій знаходиться нерухоме майно.

Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, виданого 29.05.2015 року ОСОБА_2, земельна ділянка площею 0,0845 га, на якій розміщене належне їй нерухоме майно, розташована за адресою: м. Чигирин, вул. Горького, 10а та має кадастровий номер :04:000:0556.

Місце ж знаходження земельної ділянки площею 0,0819 га, кадастровий номер 15410100:04:000:0526, щодо якої позивачка веде мову в своїй позовній заяві, їм невідомо.

Як вбачається з кадастрових номерів земельних ділянок, то мова йде про зовсім різні земельні ділянки.

А отже, відповідачка жодним чином не може створювати перешкод щодо користування земельною ділянкою, яка належить ОСОБА_1ОСОБА_8 з цим просить в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити повністю, а справу провадженням закрити.

Свідок ОСОБА_9 пояснив суду, що це є дві різні земельні ділянки, про що свідчать різні кадастрові номери, і коли вони здійснювали їх обмір, то це також були дві різні земельні ділянки.

Свідок ОСОБА_10 пояснив суду, що згідно до кадастрових даних земельна ділянка, належна ОСОБА_4 знаходиться за адресою: м.Чигирин, вул.Горького,10Б, має площу 0,0819га та кадастровий номер :04:000:0526, а земельна ділянка ОСОБА_2 розташована за адресою: м.Чигирин, вул.Горького,10а, має площу 0,0845га та їй присвоєно кадастровий номер :04:000:0556.

Земельні ділянки ОСОБА_4 та ОСОБА_2 є абсолютно різними земельними ділянками, мають різне місце розташування, адресу, різні кадастрові номери і навіть знаходяться не поряд.

На кадастровій карті видно, що вони знаходяться за різними адресами.

Свідок ОСОБА_11 пояснив суду, що з приводу присвоєння кадастрових номерів земельним ділянкам зверталися обоє власників, при цьому ОСОБА_5 звернувся раніше для оформлення приватизації земельної ділянки.

Це різні земельні ділянки і між собою не межують.

Вислухавши сторін та представника відповідачки, свідків, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає.

Як передбачено ст.126 ЗК України, право власності, користування земельною ділянкою оформляються відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Положеннями ст.152 ЗК України визначено, що держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю.

Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Також відповідно до ст.153 ЗК України власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно до ст.16 Закону України «Про Державний земельний кадастр», земельній ділянці, відомості про яку внесені до Державного земельного кадастру, присвоюється кадастровий номер.

Кадастровий номер земельної ділянки є її ідентифікатором у Державному земельному кадастрі.

А відповідно до п.29 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 року № 1051, кадастровий номер присвоюється земельній ділянці незалежно від форми власності. У разі переходу права власності на земельну ділянку від однієї особи до іншої, виникнення інших, крім права власності, речових прав на земельну ділянку, зміни речових прав на земельну ділянку, інших відомостей про неї кадастровий номер не змінюється.

Судом встановлено і підтверджується договором дарування земельної ділянки від 20.02.2015 року (а.с.9), що неповнолітній ОСОБА_4, в інтересах якого діє позивачка, отримав у дар від ОСОБА_5 земельну ділянку площею 0,0819га, кадастровий номер :04:000:0526, розташовану за адресою: м.Чигирин, вул. Горького,10Б.

Згідно до п.1.3 цього договору дарування, цільове призначення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, при цьому відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 13.02.2015 року визначено наступні межі земельної ділянки:

від А до Б вулиця Горького землі загального користування ОСОБА_7 міської ради;

від Б до В землі ОСОБА_12;

від В до Г землі ОСОБА_13;

від Г до А землі ОСОБА_14

Також, як вбачається з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 20.02.2015 року власником вище вказаної земельної ділянки є ОСОБА_4 (а.с.10).

Крім того в судовому засіданні встановлено та підтверджується даними свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.03.2014 року(а.с.28, 99), що відповідачка отримала в спадщину після смерті її сестри ОСОБА_6, померлої 22.05.2013 року, право власності на незавершений будівництвом житловий будинок 8% готовності, що знаходиться за адресою: м.Чигирин, вул. Горького,10а, яке належним чином зареєстроване, про що свідчить витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 28.03.2014 року (а.с.100).

А, судячи з витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 29.05.2015 року (а.с.19), земельна ділянка, на якій розташований вище вказаний незавершений будівництвом житловий будинок з господарськими спорудами за адресою: м.Чигирин, вул. Горького,10а, має площу 0,0845га, кадастровий номер :04:000:0556, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд.

У відповідності до ст.377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Розмір та кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв'язку з переходом права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, є істотними умовами договору, який передбачає набуття права власності на ці об'єкти (крім багатоквартирних будинків).

Також відповідно до ч.2 ст.1225 ЦК України до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені.

Виходячи з цього, земельна ділянка за адресою: м.Чигирин, вул. Горького,10а належить відповідачці і, згідно до її кадастрового плану (а.с.27), взагалі не межує із земельною ділянкою, яку має у праві власності неповнолітній син позивачки ОСОБА_4, оскільки має наступні межі земельної ділянки:

від А до Б землі ОСОБА_12;

від Б до В вулиця Горького землі загального користування ОСОБА_7 міської ради;

від В до Г землі ОСОБА_15;

від Г до А землі ОСОБА_13, чим спростовуються покази позивачки, що в документах вказані земельні ділянки сусідів, з чого слідує, що земельна ділянка її сина знаходиться в тому ж самому місці, що і земельна ділянка відповідачки.

Більше того, як вбачається з протоколу виконкому ОСОБА_7 міської ради депутатів трудящих № 8 від 28 квітня 1970 року (рішення №154) (а.с.47), виконкомом міської ради було ухвалено рішення про виділення ОСОБА_16, як встановлено в судовому засіданні чоловіку спадкодавця, земельної ділянки розміром 600кв.м під будівництво нового жилого будинку в м.Чигирині по вул. Горького,10а з колгоспного фонду земель, згідно довідки правління колгоспу ім.Шевченка, якою користується ОСОБА_17, а також визначено межі цієї земельної ділянки, що випливає з акту від 20.05.1970 року (а.с.132).

А відповідно до протоколу засідання виконкому ОСОБА_7 міської ради народних депутатів № 6 від 28 березня 1979 року (рішення №133) (а.с.49) ОСОБА_12 було надано дозвіл на побудову нового жилого будинку замість старого аварійного по вул.Горького,10.

Разом з тим, як слідує з рішення ХХХVIII сесії ОСОБА_7 міської ради № 38-13/VI від 26.05.2014 року (а.с.56), було вирішено передати ОСОБА_12 у власність земельну ділянку площею 0,0819га, кадастровий номер :04:000:0526, розташовану за адресою: м.Чигирин, вул. Горького,10а, тобто ту саму земельну ділянку, яка є предметом спору і яка, згідно до договору дарування земельної ділянки від 20.02.2015 року та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 20.02.2015 року, насправді розташована за адресою: м.Чигирин, вул.Горького,10Б.

Також даний факт підтверджується і витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 10.11.2014 року, де зазначено, що земельна ділянка площею 0,0819га, кадастровий номер :04:000:0526, розташована за адресою: м.Чигирин, вул. Горького,10Б (а.с.63).

Крім того в матеріалах технічної документації із землеустрою міститься довідка, видана виконкомом ОСОБА_7 міської ради, про те, що за ОСОБА_5, який є дарувальником по договору дарування земельної ділянки від 20.02.2015 року, згідно земельно-облікових документів закріплено земельну ділянку площею 0,0819га, яка розташована за адресою: м.Чигирин, вул. Горького,10Б (а.с.72).

Судячи із заяв ОСОБА_12 та ОСОБА_5 на ім`я міського голови, датованих 23.09.2014 року (а.с.73-74), перший відмовляється від земельної ділянки площею 0,0819га, яка розташована за адресою: м.Чигирин, вул. Горького,10а на користь останнього, а останній просить надати дозвіл на виготовлення документації із землеустрою на ту ж саму земельну ділянку, але вже розташовану за адресою: м.Чигирин, вул. Горького,10Б.

Вказана суперечність спростовується даними довідки від 23.09.2014 року, виданої ОСОБА_7 міською радою, де зазначено, що земельна ділянка, яка належить ОСОБА_12, має адресу: м.Чигирин, вул. Горького,10Б (а.с.75).

Надалі сесією ОСОБА_7 міської ради № 42-22/VI від 05.11.2014 року (а.с.77) було вирішено надати ОСОБА_5 дозвіл на розробку документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки площею 0,0819га в натурі (на місцевості), розташованої за адресою: м.Чигирин, вул. Горького,10Б, в результаті чого було виготовлено кадастровий план даної земельної ділянки та складено акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання ОСОБА_5 від 07.11.2014 року (а.с.83, 85).

Також в матеріалах технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за адресою: м.Чигирин, вул. Горького,10А знаходиться довідка, видана виконкомом ОСОБА_7 міської ради, про те, що за ОСОБА_2, згідно земельно-облікових документів закріплено земельну ділянку площею 0,0612га (а.с.91), розташовану за адресою: м.Чигирин, вул. Горького,10а, а, виходячи з інформації про суб`єкт власності площа даної земельної ділянки становить 0,0845га (а.с.94).

Як вже зазначалося вище, з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 28.03.2014 року (а.с.100) вбачається, що відповідачка належним чином зареєструвала своє право власності на отримане нею в спадщину незавершене будівництво за адресою: м.Чигирин, вул. Горького,10а, на яке було виготовлено технічний паспорт (а.с.102).

Також було виготовлено кадастровий план вказаної земельної ділянки площею 0,0845га (а.с.105) та іншу технічну документацію і складено акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання від 07.05.2015 року ОСОБА_2А.(а.с.109), згідно до якого було встановлено межі земельної ділянки за кадастровим номером :04:000:0556, яка знаходиться за адресою: м.Чигирин, вул. Горького,10а.

Незважаючи на це, в матеріалах справи міститься ще й технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) (а.с.113) площею 0,0819га, кадастровий номер :04:000:0526, яка належить ОСОБА_12 та розташована за тією ж адресою, що і земельна ділянка відповідачки, а саме: м.Чигирин, вул. Горького,10А, що є неможливим та суперечить як даним технічної документації із землеустрою, виготовленої на земельну ділянку, що належала ОСОБА_12 та яка перейшла спочатку у власність ОСОБА_5, а потім ним була подарована неповнолітньому ОСОБА_4, так і даним технічної документації із землеустрою, виготовленої на земельну ділянку, що належить на праві власності відповідачці, до того ж після виготовлення технічної документації із землеустрою на ім`я ОСОБА_4 ОСОБА_7 міською радою було підтверджено, що земельна ділянка, яка належить ОСОБА_12, має адресу: м.Чигирин, вул. Горького,10Б.

Крім того з інвентарної справи, наданої на вимогу суду КП «ЧООБТІ» (а.с.149), вбачається, що житловий будинок незавершеного будівництва та господарські споруди при ньому, розташовані за адресою: м.Чигирин, вул. Горького,10а належали ОСОБА_6, ? частина яких перейшла до неї в порядку спадкування після смерті 7 травня 1992 року її чоловіка ОСОБА_16, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 28.05.1993 року, а інша ? частина будівництва належала їй на праві власності відповідно до свідоцтва про право власності від 28.05.1993 року (а.с.151-152), чим спростовуються покази позивачки, що ОСОБА_6 проживала там без законних на те підстав.

В інвентарній справі від 13.06.1957 року по вул. Горького,10 м.Чигирина міститься свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 19.06.1969 року, згідно до якого ОСОБА_12 отримав у спадщину будинок з обслуговуючими спорудами, що знаходиться в місті Чигирині по вулиці Горького,10 (а.с.156).

Згідно відомостей КП «ЧООБТІ» від 15.07.2015 року, інвентарна справа на домоволодіння за адресою: м.Чигирин, вул. Горького,10Б відсутня.

Під час виїзного судового засідання було встановлено, що за адресою: м.Чигирин, вул. Горького,10а знаходиться незавершене будівництво, яке, згідно до документації розташоване на земельній ділянці площею 0,0845га та належить відповідачці.

Також за участю учасників процесу було встановлено, що представники ПП «Чигирин-Гео» з метою виготовлення технічної документації із землеустрою за заявами попереднього власника земельної ділянки ОСОБА_5 та ОСОБА_2 при виїзді на місце робили заміри різних земельних ділянок за двома адресами: м.Чигирин, вул. Горького,10а та м.Чигирин, вул.Горького,10Б, при цьому свідок ОСОБА_18 безпосередньо вказав на домогосподарства, де здійснювалися обміри земельних ділянок та підтвердив, що технічна документація на земельну ділянку за адресою: м.Чигирин, вул. Горького,10а виготовлялася за заявою відповідачки, а земельна ділянка, обміри якої здійснювалися за заявою ОСОБА_5, розташована через одне домоволодіння від будівель відповідачки.

Отже, з наявних в матеріалах справи доказів випливає, що ОСОБА_12 мав у власності дві земельні ділянки, одна з яких площею 0,08га та з кадастровим номером :04:000:0513 знаходиться за адресою: м.Чигирин, вул. Горького,10, а друга земельна ділянка площею 0,0819га та з кадастровим номером :04:000:0526 розташована за адресою: м.Чигирин, вул. Горького,10Б, від якої він відмовився на користь свого сина ОСОБА_5, який в свою чергу подарував її своєму сину ОСОБА_4, при цьому дані земельні ділянки знаходяться поряд, а земельна ділянка, що належить відповідачці розташована біля земельної ділянки ОСОБА_12 площею 0,08га, тобто через одну земельну ділянку від земельної ділянки, що належить неповнолітньому ОСОБА_4, що підтверджується даними кадастрової карти (а.с.29-30).

Суд вважає, що плутанина з адресою місця розташування спірних земельних ділянок виникла з вини ОСОБА_7 міської ради і виправлення технічної помилки можливе у відповідності до положень ст.37 Закону України «Про Державний земельний кадастр».

Крім того, як передбачено ч.1 ст.376 ЦІК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Довідка відділу містобудування ОСОБА_7 райдержадміністрації № 13 від 27.03.2015 року (а.с.174) про те, що дозвіл на виконання будівельних робіт на господарську будівлю по вул.Горького, 10а в м.Чигирині замовнику ОСОБА_16 не зареєстровано, суперечить як матеріалам інвентаризаційної справи на домоволодіння по вул.Горького, 10а м.Чигирина, так і даними свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.03.2014 року.

Відповідно до ч.4 ст.376 ЦІК України, якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок.

Однак судом встановлено, що земельна ділянка за адресою: м.Чигирин, вул. Горького,10а не належить неповнолітньому ОСОБА_4, в інтересах якого позивачкою подано даний позов, у зв`язку з чим і питання про знесення самочинного будівництва нею ставитися не може.

Таким чином, суд, оцінюючи докази в їх сукупності шляхом повного, об`єктивного та всебічного дослідження, вважає, що позивачкою всупереч вимогам ч.1 ст.60 ЦПК України щодо обов`язку доказування і подання доказів, не доведені обставини, які б підтверджували, що відповідачка чинить позивачці перешкоди в користуванні належною її сину ОСОБА_4 земельною ділянкою площею 0,0819га, розташованою за адресою: м.Чигирин, вул. Горького,10Б, і що нею на даній земельній ділянці самочинно збудовані споруди.

З врахуванням цього суд вважає, що вимоги позивачки є безпідставними і задоволенню не підлягають.

Оскільки позов задоволенню не підлягає, то суд не вбачає підстав і для стягнення з відповідачки сплаченого позивачкою судового збору у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України.

На підставі викладеного та, керуючись ч.1 ст.376 ст. 377, ч.2 ст.1225 ЦК України, ст., ст. 126, 152, 153ЗК України, ст.16 Закону України «Про Державний земельний кадастр», п.29 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 року № 1051, ст., ст. 10, 60, 212, 213, 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельноою ділянкою та знесення самочинно збудованих споруд відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Черкаської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуюча