Провадження № 2/761/8908/2015
У Х В А Л А

07 вересня 2015 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Волошин В.О., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Одеська залізниця» про стягнення вартості проїзду, відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

в с т а н о в и в :

В серпні 2015р. позивач ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідача ДП «Одеська залізниця» про стягнення вартості проїзду, відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Згідно із ст. 107 ЦПК України усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються районними, районними у містах, міськими та міськрайонними судами.

Частина 5 ст. 110 ЦПК України передбачає правила альтернативної підсудності щодо позовів про захист прав споживачів, які можуть пред'являтись також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

Водночас, відповідно до ч. 4 ст. 114 ЦПК України позови до перевізників, що виникають з договорів перевезення вантажів, пасажирів, багажу, пошти, пред'являються за міцезнаходженням перевізника.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач просить суд стягнути з відповідача вартість проїзду, а також відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану в результаті неналежного виконання відповідачем, як перевізником, умов договору перевезення пасажирів. Відтак, враховуючи предмет позову, стороною позивача не дотримано вимог про виключну підсудність, передбачених ч. 4 ст. 114 ЦПК України, так як місцезнаходження перевізника - м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, 19, територіально не відноситься до Шевченківського району м. Києва. При цьому, посилання позивача на застосування правил альтернативної підсудності не є виправданим, оскільки у разі конкуренції правил підсудності мають застосовуватися правила виключної підсудності (п. 41 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №3 від 01 березня 2013р. «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ»).

Відповідно до п. 4) ч. 3 ст. 121 ЦПК України заява повертається у випадках, коли: справа не підсудна цьому суду.

Згідно із ст. 115 ЦПК України якщо суддя, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, встановить, що справа не підсудна цьому суду, заява повертається позивачеві для подання до належного суду, про що постановляється ухвала. Ухвала суду разом із заявою та всіма додатками до неї надсилаються позивачеві.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про повернення позовної заяви для подання до належного суду.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 114, 115, 121, 209, 210, 293, 293 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Державного підприємства «Одеська залізниця» про стягнення вартості проїзду, відшкодування матеріальної та моральної шкоди - повернути позивачу для подачі до належного суду.

Копію ухвали разом із позовною заявою та всіма додатками до неї надіслати позивачу.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: