АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 182/1474/15-ц 22-ц/774/1580/К/15
Справа № 182/1474/15-ц Головуючий в 1-й інстанції
Провадження № 22ц/774/1580/К/15 суддя Багрова А.Г.
Категорія - 50 ( ІІІ ) Доповідач - Михайлів Л.В.
РІШЕННЯ

Іменем України

30 вересня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Михайлів Л.В.,

суддів: Барильської А.П., Ляховської І.Є.,

при секретарі Маслової К.В.,

за участі: відповідача - ОСОБА_1 та його представника - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 червня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на дитину,-

В С Т А Н О В И Л А:

В березні 2015 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на дитину, посилаючись на те, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі, який був розірваний у 2010 році. Від шлюбу у них народився син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочка ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. Після припинення шлюбу діти перебувають на її вихованні та утриманні. Рішенням Юр'ївського районного суду Дніпропетровської області від 06.09.2010 року з відповідача стягнуто на її користь аліменти у розмірі 300 грн. щомісячно на утримання неповнолітнього сина та малолітньої доньки. Однак, донька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась з однією ниркою та їй було поставлено діагноз агенезія правої нирки, пієлонефрит лівої нирки, атопічний дерматит, крім того вона перебуває на обліку у лікаря пульманолога, з наявними ознаками захворювання на бронхіальну астму. Донька потребує постійного лікування, на яке позивачка витрачає значні кошти. Таким чином вважає, що відповідач, крім аліментів, повинен нести і додаткові витрати на дитину, що викликані її хворобою. У зв'язку з наведеним та після уточнення позовних вимог у квітні 2015 року, просила суд стягунути з відповідача на свою користь додаткові витрати на лікування дитини у розмірі 1044,29грн., тобто половину від загально витраченої нею суми грошових коштів у розмірі 2088,58 грн.

Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 червня 2015 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 додаткові витрати на лікування неповнолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі по 450 грн. Вирішено питання судових витрат.

В апеляційній скарзі позивачка ОСОБА_3 ставить питання про зміну рішення суду, яким задовольнити заявлений нею позов у повному обсязі, посилаючись на те, що суд неповно з`ясував обставини справи, неправильно застосував норми матеріального та процесуального права.

На думку апелянта, суд прийшов до помилкового висновку про те, що надані нею чеки на підтвердження заявленого позову не свідчать про придбання ліків та препаратів які є необхідними та призначались для лікування її спільної з відповідачем доньки. Апелянт не заперечує, що нею було помилково долучені до позовної заяви чеки від 18.03.2013 року на суму 8,17 грн. та від 13.01.2012 року на суми 152,54 грн. про здійснення касової операції щодо придбання ліків, про що вона відобразила в тексті уточненої позовної заяви, та зазначає що грошові кошти які відображені в чеках при кінцевому розрахунку додаткових витрат нею не враховувались.

Крім того зазначає, що придбання небулайзера на суму 759,00 грн. було пов'язано безпосередньо з хворобою доньки, оскільки такі препарати як «Вентолін», «Флексотид небули», які призначаються при хворобі яку діагностовано доньці, можуть бути введені останній лише через небулайзер. Грошові кошти витрачені позивачем на придбання та вакцинацію доньки вакциною «Інфанрикс гекса», було спричинено знов таки, діагностованою хворобою, оскільки при встановлені наявного діагнозу доньку неможливо було прививати звичайною вакциною, що відображено в її амбулаторній картці.

Також апелянт вважає, що суд при ухваленні оскаржуваного рішення взяв до уваги та послався на те, що відповідач не працює, хворіє, має на своєму утриманні хвору дружину та непрацездатного батька, наявності у відповідача кредитних зобов'язань, без підтвердження наведеного допустимими та належними доказами, та не прийнявши при цьому до уваги стан здоров'я самої позивачки.

В запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_1 зазначає, що оскаржуване судове рішення є законним та обґрунтованим, в процесі розгляду справи суд не порушив норм ні матеріального, ні процесуального права, а тому рішення суду слід залишити без змін, відхиливши апеляційну скаргу.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону вказане рішення відповідає не в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 п. 4 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання щодо наявності обставин, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та доказів на їх підтвердження, щодо правовідносин сторін, які випливають із встановлених обставин та правової норми, яка підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 16.10.2002 року. В даному шлюбі у них народився син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочка ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2., що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 16.03.2009 року (а.с. 8).

Сімейне життя сторін не склалося, у зв'язку з чим рішенням Юр'ївського районного суду Дніпропетровської області від 22.02.2013 року їхній шлюб розірвано (а.с. 6).

Рішенням Юр'ївського районного суду Дніпропетровської області від 06.09.2010 року з відповідача стягнуто на користь позивача аліменти у розмірі 300 грн. щомісячно на утримання неповнолітнього сина та малолітньої доньки.

Малолітня ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась з однією ниркою та їй було поставлено діагноз агенезія правої нирки, пієлонефрит лівої нирки, атопічний дерматит, крім того вона перебуває на обліку у лікаря пульманолога, з наявними ознаками захворювання на бронхіальну астму, що стронами не оспорюється.

Задовольняючи частково позов ОСОБА_3 про стягнення з ОСОБА_1 додаткових витрат на їх дитину, суд першої інстанції виходив з того, що дочка сторін потребує постійного лікування, однак матеріальне становище відповідача, наявність в нього хворої дружини, непрацездатного батька не дає можливості для задоволення позову у повному обсязі. Крім того, суд взяв до уваги, що певні групи товарів придбані позивачем є звичайними витратами на нормальні матеріальні умови життя а деякі надані позивачем квитанції не свідчать про придбання нею ліків.

Проте колегія суддів не може повністю погодитись з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Частинами 2 і 3 ст. 150 СК України встановлено обов'язок батьків піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

В силу дії ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з його присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв'язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу, є калікою. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивнимй фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті).

Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному . навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки МСЕК, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров'я дитини (хвороба, каліцтво) і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санітарно - курортне лікування тощо.)

Як вбачається з матеріалів справи та не спростовано сторонами а ні в суді першої а ні в суді апеляційної інстанції малолітня ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась з однією ниркою та знаходиться на обліку у лікаря з діагнозом: агенезія правої нирки, пієлонефрит лівої нирки, атопічний дерматит, крім того вона перебуває на обліку у лікаря пульманолога, з наявними ознаками захворювання на бронхіальну астму.

ОСОБА_5 потребує постійного лікування, дієтичного харчування, санаторно-курортного оздоровлення.

З представлених позивачем ОСОБА_3 копій квитанцій аптек (а.с. 2512-13,84-85) вбачається, що на придбання лікарських препаратів та на придбання небулайзера позивачка витратила 2088,58 грн.

Колегія суддів перевіривши суму витрачених позивачем грових коштів погоджується з доводами апеляційної скарги в частині того, що грошові кошти які були відображені в спірних чеках від 18.03.2013 року на суму 8,17 грн. та від 13.01.2012 року на суми 152,54 грн. не були враховані позивачкою при кінцевому розрахунку додаткових витрат на дитину. Зокрема про що вона зазначила в уточненому нею позові і не що суд не звернув належної уваги.

Таким чином позивачкою документально підтверджено понесення нею додаткових витрат, у зв'язку з хворобою дитини в розмірі саме 2088,58 грн.

Колегія суддів не може погодитись з висновкам суду першої інстанції про те що певні групи товарів, зокрема придбання позивачем небулайзеру, вакцини «Інфанрикс гекса», Ніфуроксазид суспензія є звичайними витратами та не викликані особливими обставинами в розумінні ст. 185 СК України, оскільки зазначений висновок спростовується матеріалами справи, а саме встановленим ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, діагнозом: агенезія правої нирки, пієлонефрит лівої нирки, атопічний дерматит, її перебуванням на обліку у лікаря пульманолога, з наявними ознаками захворювання на бронхіальну астму.

Суд першої інстанції в порушення вимог ст. 214 ЦПК України, не повно дослідив вказані обставини та не визначив суми коштів, фактично витрачених позивачкою на лікування дитини, пославшись лише на те, що позивачкою затрачені значні кошти на лікування дитини, дійшов помилкового висновку в частині визначення розміру стягуваних додаткових витрат в розмірі 450 грн.

При цьому судом також не враховано і положення ч.ч. 2, 3 ст. 185 СК України, відповідно до яких розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, про що роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 19 постанови від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».

В суді апеляційної інстанції відповідач не заперечував наявності вродженої хвороби їх спільної з позивачем дитини та у зв'язку із цим необхідності придбання небулайзера та вакцини «Інфанрикс гекса» для її лікування, однак зазначив при цьому що він має обмежені матеріальні можливості.

Проте, колегія суддів, погоджуючись з доводами апеляційної скарги, не може погодитись з висновком суду першої інстанції про те, ще скрутне матеріальне становища відповідача у справі: знаходження на його утриманні непрацездатного батька, наявність боргових зобов'язань та незадовільний стан його здоров'я, тощо, є підставою для звільнення відповідача від обов'язку, передбаченому ст. 185 СК України, по сплаті додаткових витрат на лікування його рідної дитини.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення в частині визначення розміру стягуваних з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 додаткових витрат на їх малолітню дитину, зміні стягнувши з відповідача 1044,29 грн. фактично понесених витрат. В решті рішення суду відповідає нормам матеріального та процесуального права, а отже підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п.3 ст. 309, 314-316, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 червня 2015 року в частині визначення розміру стягуваних з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 додаткових витрат на дитину, змінити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 1044,29грн. додаткових витрат на лікування дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: