Провадження №: 2/752/1194/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.10.2015 року Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Плахотнюк К.Г.

за участі секретаря судового засідання Лимар Н.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, приватного підприємства «Мікас», третя особа товариство з обмеженою відповідальністю «КАР-ЦЕНТР» про відшкодування майнових збитків,

в с т а н о в и в :

25.06.2014 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2, ПП «Мікас», третя особа ТОВ «КАР-ЦЕНТР» про визнання договору оренди недійсним.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем було зазначено, що з 27.07.1995 року і по 25.01.2013 року вона перебувала в офіційно зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 Відповідач ОСОБА_2 є власником нежилого приміщення, магазину непродовольчих товарів, загальною площею 606,7 кв.м., за адресою - АДРЕСА_1, яке було їх спільною сумісною власністю подружжя і рішенням суду за нею визнано право власності на його 1/2 частину. Під час вирішення Печерським районним судом м. Києва спору щодо поділу їх з ОСОБА_2 спільного майна вона дізналася, що зазначене нежиле приміщення було передано відповідачем ОСОБА_2 в оренду ПП «Мікас» без її на те згоди. Відповідно до умов договору оренди № 0112/01, укладеного 01.12.2012 року між ОСОБА_2, який на той час являвся їй чоловіком та ПП «Мікас», ОСОБА_2 передав ПП «Мікас» у платне тимчасове володіння та користування їх спільне сумісне майно, на строк з 01.12.2012 року по 30.11.2015 року включно. ОСОБА_2 при укладенні договору оренди надав орендарю недостовірну інформацію, приховав обставини, що мали істотне значення для вирішення питання про укладення цього договору, ввів в оману, що внаслідок укладення цього договору не буде порушено прав та законних інтересів інших осіб, а вона не давала своєї згоди на укладення цього договору, вказаним договором порушено її законні права та інтереси, оскільки за договором оренди плата за користування їхніми нежилими приміщеннями складає 11 000 грн. на місяць, а за договором суборенди плата за оренду цих же приміщень 52 000 грн. на місяць. Стверджувала, що відповідачі, уклавши договір оренди, порушили її законні права та інтереси, як власника, у лютому 2014 року зверталася з заявою про мирне врегулювання спору шляхом розірвання укладеного ОСОБА_2 та ПП «Мікас» 01.12.2012 року договору оренди № 0112/01 та укладення договору оренди за її участю, однак її пропозиція не була прийнята відповідачами. Просила визнати недійсним договір оренди № 0112/01 нежилого приміщення за адресою - АДРЕСА_1 від 01.12.2012 року, який був укладений між її чоловіком ОСОБА_2 та ПП «Мікас», поклавши на відповідачів судові витрати.

12.08.2014 року ОСОБА_1 подала заяву про збільшення розміру позовних вимог, відповідно до змісту якої просила стягнути з ОСОБА_2 та ПП «Мікас» на її користь матеріальні збитки у розмірі 375 950, 00 грн., які вона не одержала від передачі в оренду їхнього спільного об»єкту нерухомого майна за адресою - АДРЕСА_1.

В обґрунтування заявлених вимог про відшкодування збитків позивач послалася на те, що майнова шкода в розмірі 375 950, 00 грн. завдана їй спільними діями відповідачів, оскільки саме під час перебування у провадженні судів спорів між нею та ОСОБА_2 з приводу розірвання шлюбу та розподілу майна, останній у грудні 2012 року уклав з ПП «Мікас» договір оренди, який не відповідав її інтересам, як співвласнику майна тому, що розмір орендної плати було встановлено у сумі 11 000 грн. у той же час, як це ж нежитлове приміщення було передано в оренду ТОВ «Кар-Центр» ще у квітні 2011 року, яке сплачувало орендну плату в розмірі 52 000, грн. на місяць ПП «Мікас». Стверджувала, що у відповідачів не було жодних підстав вдруге укладати договір оренди цього ж нежитлового приміщення в грудні 2012 року, і укладено було цей договір тільки з метою заниження розміру орендної плати, внаслідок чого їй було завдано збитків, оскільки вона, як співвласник майна, що було предметом оренди не отримувала орендної плати. За час дії договору оренди ОСОБА_2 особисто отримав дохід у розмірі 132 100, 00 грн., ПП «Мікас» отримало дохід у розмірі 884 000, 00 грн. Різниця складає 751 900, 00 грн., а її ? частка не отриманого доходу (збитків) складає 375 950, 00 грн. Просила стягнути з відповідачів на її користь матеріальні збитки у розмірі 375 950, 00 грн., які вона не отримала від передачі в оренду їхнього спільного об»єкту нерухомого майна за адресою - АДРЕСА_1, судові витрати покласти на відповідачів.

За клопотанням позивача ОСОБА_1, ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 08.09.2014 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ПП «Мікас», третя особа ТОВ «Кар-Центр» про визнання договору оренди нежилого приміщення недійсним та стягнення матеріальних збитків у частині вимог про визнання недійсним договору оренди № 0112/01 нежилого приміщення за адресою - АДРЕСА_1 від 01.12.2012 року, який був укладений між ОСОБА_2 та ПП «Мікас» в особі директора Осіковської Н.С., залишено без розгляду.

03.12.2014 року ОСОБА_1 подала заяву про збільшення розміру позовних вимог, посилаючись на те, що спільними винними діями відповідачів, їй, як одному зі співвласників нежитлового приміщення були завдані матеріальні збитки у розмірі 436 742, 00 грн., оскільки ОСОБА_2, уклавши договір оренди безпосередньо з ТОВ «Кар-Центр» за 17 місяців дії договору, отримав би для їхньої родини грошові кошти в сумі 884 000, 00 грн., а її ? частка від оренди складала б 442 000, 00 грн. За рішенням Печерського районного суду їй підлягало до компенсації лише 5 258, 00 грн., отже різниця складає 436 742, 00 грн., що є розміром понесених нею збитків.

09.02.2015 року позивач зменшила ціну позову, просила стягнути на її користь з ОСОБА_2 та ПП «Мікас» у солідарному порядку 348 592, 00 грн. та відшкодувати судові витрати, а 15.06.2015 року позивачем було зменшено ціну позову, просила стягнути з відповідачів 209 892,00 грн., що з розміром нанесених їй збитків відповідачами солідарно. Остаточний розмір збитків позивачем розраховано з огляду на визнані відповідачем ПП «Мікас» обставини щодо отримання останнім прибутку у розмірі 562 400, 00 грн. з яких особисто ОСОБА_2 згідно договору оренди було сплачено 132 100, 00 грн..

У судовому засіданні позивач та її представник заявлені позовні вимоги з зазначених у позовній заяві підстав підтримали у повному обсязі, просили задовольнити їх.

Представник відповідача ОСОБА_2 позовні вимоги ОСОБА_1 не визнав, просив відмовити в їх задоволенні у повному обсязі, з тих підстав, що позивач, як співвласник нежитлового приміщення, яке було предметом оренди за договором оренди № 0112/01 від 01.12.2012 року, на відміну від відповідача ОСОБА_2 не вчиняла жодних дій щодо утримання належного їй майна так само і щодо передачі його в оренду, отже не вчиняла жодних дій на отримання будь-яких доходів. Стверджував, що відповідно до рішення Печерського районного суду ОСОБА_1 отримала дохід від передачі ОСОБА_2 в оренду ПП «Мікас» належного їм на праві спільної сумісної власності нежитлового приміщення. ПП «Мікас» скористалося своїм правом на передачу, орендованого у ОСОБА_2 нежитлового приміщення у суборенду ТОВ «Кар-Центр». ОСОБА_2 не був обізнаний про умови договору суборенди, укладеного між ПП «Мікас» та ТОВ «Кар-Центр», а тому у діях останнього відсутній причинно-наслідковий зв»язок для покладення на нього обов»язку відшкодовувати позивачу збитки, завдані від укладення ОСОБА_2 та ПП «Мікас» договору оренди № 0112/01 від 01.12.2012 року без її на те згоди.

Представники відповідача ПП «Мікас» та третьої особи ТОВ «Кар-Центр» у судове засідання не з»явилися, про дату та місце судового розгляду справи повідомлялися належним чином. ПП «Мікас» направлено на адресу суду письмові заперечення.

З огляду на викладене, врахувавши думку учасників розгляду справи по суті, суд ухвалив розглянути справу за позовом ОСОБА_1 за відсутності представників відповідача ПП «Мікас» та третьої особи ТОВ «Кар-Центр».

Заслухавши позивача та її представника, представника відповідача ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 з зазначених у позовній заяві підстав не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

За правилами ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, а правилами ст. 10 цього ж Кодексу визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом.

Судом встановлено, що відповідачем ОСОБА_2, за час шлюбу з позивачем ОСОБА_1, а саме 01.02.2008 року було придбано у власність нежиле приміщення загальною площею 606,7 кв.м. за адресою - АДРЕСА_1, яке рішенням Печерського районного суду м. Києва від 25.09.2014 року визнано спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1, а за результатами поділу майна останніх визнано за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності на ? частки (а.с.13, 134-139).

Зазначеним вище судовим рішенням встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 припинили шлюбні стосунки у лютому 2013 року з моменту набрання рішенням суду про розірвання шлюбу законної сили.

01 грудня 2012 року між ПП «Мікас» в особі директора Осіковської Н.С., що діє на підставі статуту, з однієї сторони, та ОСОБА_2 з другої сторони було укладено договір оренди № 0112/01 (а.с.14-20).

Відповідно до умов договору оренди № 0112/01 від 01.12.2012 року, орендодавець ОСОБА_2 передав, а орендар ПП «Мікас» прийняло у тимчасове володіння та користування для здійснення господарської діяльності (оренду) нежиле приміщення загальною площею 606,7 м. кв., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1. Об»єкт оренди є власністю орендодавця на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 29.01.2008 року, на строк з 01.12.2012 року до 30.11.2015 року включно, орендна плата без ПДВ за весь об»єкт оренди складає 11 000, 00 грн. на місяць, розмір якої може бути змінено за згодою сторін шляхом укладення додаткової угоди. Орендар зобов»язаний використовувати об»єкт оренди виключно за призначенням, за власний рахунок здійснювати поточний ремонт об»єкту оренди. Орендар має право здавати об»єкт оренди у піднайм (суборенду) виключно на умовах, що не суперечать умовам цього договору. Даний договір може бути достроково припинений за взаємною згодою сторін. Орендар не має права передавати свої права та зобов»язання третій стороні без письмового погодження орендодавців.

28.04.2014 року між ПП «Мікас» в особі директора Осіковської Н.С. та ОСОБА_2 було укладено додаткову угоду № 2 до договору оренди № 0112/01 від 01.12.2012 року, за умовами якої за взаємною згодою сторін достроково припинено дію договору 30 квітня 2014 року, повернення об»єкта оренди орендодавцю здійснити 30 квітня 2014 року (а.с.55).

30 квітня 2014 року орендодавець ОСОБА_2 та орендар ПП «Мікас» підписали акт прийому-передачі нежилих приміщень, розташованих за адресою - АДРЕСА_1 (а.с.56).

Судом також встановлено, що 14.04.2011 року між орендодавцем ПП «Мікас» та орендарем ТОВ «Кар-Центр» було укладено договір оренди № 1404/01, предметом якого передача орендодавцем у тимчасове володіння та користування для здійснення господарської діяльності нежилого приміщення загальною площею 606,7 м.кв. (а.с.22-27).

Відповідно до змісту зазначеного вище договору, цей договір є договором суборенди. Орендодавець має право передавати об»єкт оренди в піднайм згідно договору оренди № 1304/01 від 13.04.2011 року. Власником об»єкту оренди є ОСОБА_2, строк оренди з 25.04.2011 року до 30.04.2013 року включно, орендна плата без ПДВ за весь об»єкт оренди складає 52 000, 00 грн. на місяць без ПДВ, розмір орендної плати може бути змінено за згодою сторін, орендна плата за поточний місяць сплачується шляхом перерахування грошових коштів на рахунок орендодавця, що вказаний в договорі, не пізніше 5 числа поточного місяця.

Звертаючись в суд з позовом, позивач просить стягнути у солідарному порядку з ОСОБА_2 та ПП «Мікас» на її користь матеріальні збитки в розмірі 209 892, 00 грн., які вона не одержала від передання в оренду їхнього спільного об»єкту нерухомого майна, розташованого за адресою - АДРЕСА_1.

Відповідно до правил ст. 1190 ЦК України, особи спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. За заявою потерпілого суд може визначити відповідальність осіб, які спільно завдали шкоди, у частці відповідно до ступеня їхньої вини.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що ОСОБА_2 на момент укладення 01.12.2012 року договору оренди № 0112/01 діяв не в інтересах сім»ї, членом якої являлась і позивач, а засновник ПП «Мікас» ОСОБА_5 був обізнаний про те, що орендодавець не мав права розпоряджатися нежилим приміщенням без її на те згоди, а також те, що засновник ПП «Мікас», укладаючи договір суборенди діяв спільно з ОСОБА_2

Проте, на підтвердження зазначених обставин, позивачем не надано суду належних та допустимих доказів, які б стали підставою для висновку суду, що збитки, які позивач ОСОБА_1 просить стягнути з ОСОБА_2 та ПП «Мікас» у солідарному порядку завдані їй спільними діями останніх.

З огляду на правила ст. 11 ЦПК України, відповідно до яких суд не може вийти за межі заявлених вимог і предметом судового розгляду можуть бути тільки ті вимоги і з тих підстав про які заявив позивач і підтримав до початку розгляду справи по суті, то заявлені ОСОБА_1 вимоги про стягнення на її користь з ОСОБА_2 та ПП «Мікас» у солідарному порядку матеріальних збитків у розмірі 209 892, 00 грн., з тих підстав, що вона не одержала орендної плати від передання в оренду їхнього спільного з ОСОБА_2 об»єкту нерухомого майна, розташованого за адресою - АДРЕСА_1 задоволенню не підлягають.

Судові витрати по сплаті судового збору не підлягають відшкодуванню позивачу за рахунок відповідачів, оскільки заявлені вимоги не знайшли свого підтвердження, заявлений позов залишений судом без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 22,1166,1190 ЦК України, ст.ст. 3,5,10,11,60, 79,84,86,88,212,213-215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

позові вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, приватного підприємства «Мікас», третя особа товариство з обмеженою відповідальністю «КАР-ЦЕНТР» про відшкодування майнових збитків, залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва.

Апеляційна скарга на рішення суду подається апеляційному суду протягом десяти днів з дня його проголошення або отримання копії, через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Плахотнюк К.Г.