Єдиний унікальний номер 448/1043/15-ц
Провадження № 2/448/401/15
У Х В А Л А

02.10.2015 року суддя Мостиського районного суду Львівської області Стецик Я.Є., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В:

29.09.2015р. позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до відповідача ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, в тому числі квартири, що знаходиться за адресою: м.Львів, вул. Антонича, 109а/24а та земельної ділянки площею 0,2457 га., що знаходиться на території Арламівськоволянської сільської ради Мостиського району.

Одночасно позивачка звернувся з заявою про забезпечення вказаного позову шляхом накладення арешту на спірну квартиру, земельну ділянку, і на рахунки відповідача в ПАТ КБ «Приватбанк» (платіжна картка «Ощадна електронна книжка №572227») та в АТ «Ощадбанк» (платіжна картка №394790).

Перевірив вказану заяву, вважаю, що така підлягає поверненню заявнику з наступних підстав.

Як зазначено у ч.1 ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову.

Відповідно до ч.2 ст.151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у звязку з якими необхідно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, вказати інші відомості, необхідні для забезпечення позову.

Частина 3 ст.152 ЦПК України передбачає, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Однак, всупереч вимогам ст.151 ЦПК України в поданій заяві заявницею ОСОБА_1 не зазначено вартості спірного майна (квартири, земельної ділянки), що не дає суду можливості співставити таку вартість із заявленими вимогами.

Також заявницею не додано доказів на підтвердження наявності в ПАТ КБ «Приватбанк» та АТ «Ощадбанк» зазначених вище рахунків на імя відповідача ОСОБА_2, а також будь-якого доказу (державного акту про право власності на земельну ділянку чи рішення органу місцевого самоврядування про виділення земельної ділянки) на підтвердження тієї обставини, що відповідачу на праві приватної власності дійсно належить спірна земельна ділянка.

Заявницею ОСОБА_1 до заяви про забезпечення позову не додано і доказів на підтвердження того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Нічим не підтверджено посилання у заяві, що існує загроза відчуження відповідачем вказаного у заяві майна.

Крім того, ухвалою суду від 02.10.2015р. позовна заява позивачки залишена без руху, тобто, її позовна заява на час розгляду заяви про забезпечення позову не прийнята в провадження суду, а заявлені вимоги не повязані з інтелектуальною власністю.

Відповідно до ч.8 ст.153 КПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог ст.151 ЦПК України, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

На підставі вищезазначеного, керуючись ст.ст. 151-153, 209 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову повернути заявниці.

Ухвалу суду разом із заявою про забезпечення позову та всіма додатками до неї надіслати заявниці ОСОБА_1

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Львівської області через Мостиський районний суд в пятиденний строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя підпис ОСОБА_3

З оригіналом згідно:

Суддя Я.Є. Стецик

Ухвала набрала законної сили:

«__»______________20_ р.

Суддя Я. Є. Стецик