Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" вересня 2015 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва в складі

Головуючого судді Астахової О.О.

при секретарі Рудь Р.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву ОСОБА_1 про скасування рішення постійно діючого третейського суду при Асоціації Українських банків, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва із заявою про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації Українських банків від 20 квітня 2015 року по справі № 2235/14 за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості. Мотивуючи тим, що ПАТ «Укрсоцбанк» було порушено строки позовної давності для звернення до третейського суду, оскільки остання дата повернення грошових коштів відповідачем на користь позивача здійснювалась 17.11.2008 року, а позивач звернувся з вказаним позовом 05.12.2014 року. Крім того, посилаючись на п.3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 30.03.2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», ОСОБА_1 зазначає, що справи щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку, не підлягають розгляду третейськими судами. За таких обставин, вважає, що Постійно діючим третейським судом при Асоціації Українських банків розглянута справа не була йому підвідомча, а відтак рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації Українських банків від 20 квітня 2015 року по справі № 2235/14 за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості підлягає скасуванню.

У судове засідання ОСОБА_1, ОСОБА_2, не з»явились, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи до суду також не надійшло.

Представник ПАТ «Укрсоцбанк» у судове засідання також не з»явився надав до суду заяву з проханням проводити розгляд справи у його відсутність та просив відмовити у задоволенні заяви, виходячи з доводів викладених у письмових запереченнях.

Оскільки неявка осіб, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, суд вивчивши матеріали справи, наведені сторонами письмові доводи та заперечення, оглянувши матеріали справи Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків, прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що рішенням Постійно діючого третейського суду при Асоціації Українських банків від 20 квітня 2015 року по справі № 2235/14 стягнуто солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» 54 569,49 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на дату проведення розрахунку складає 821620,83 грн., та 8 616,21 грн. третейського збору.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про третейські суди» на розгляд до третейського суду може бути переданий спір за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогами закону.

Згідно ст. 12 Закону України «Про третейські суди» Посилання у договорі, контракті на документ, який містить умову про третейський розгляд спору, є третейською угодою за умови, що договір укладений у письмовій формі і це посилання є таким, що робить третейську угоду частиною договору.

Пунктом 6.2. ст. 6 договору кредиту № 08-9981001-К від 11.06.2008 року укладеного між АКБ СР «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 передбачено, що «Сторони домовились, що у випадку неможливості вирішення спору шляхом переговорів, керуючись ст. 5 Закону України «Про третейські суди», спір розглядається одноособово третейським суддею Ярошовцем В.М. Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків, що знаходиться за адресою: 02002, м. Київ, вул. М. Раскової,15».

Відповідно до ст. 51 Закону України «Про третейські суди», рішення третейського суду є остаточним і оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених Законом.

Під час прийняття позову третейський суд вирішує питання про наявність і дійсність угоди про передання спору на розгляд третейського суду. Відповідач в свою чергу може скористатися такими засобами захисту проти пред»явленого позову, як подання відзиву на позовну заяву або зустрічного позову.

З матеріалів оглянутої в судовому засіданні справи № 2235/14 за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості вбачається, що ОСОБА_1 неодноразово звертався до третейського суду із заявами про відкладення розгляду справи та ознайомлення з матеріалами справи, які були задоволені.

Суд не приймає до уваги твердження ОСОБА_1, щодо пропуску позивачем строків позовної давності для звернення з вказаним позовом до третейського суду, оскільки за змістом п.1.1.1. договору кредиту укладеного між АКБ СР «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1, погашення кредиту повинно здійснюватись з липня 2008 року по червень 2028 року до 20 числа кожного місяця.

Згідно ст.. 260 ЦК України, обчислення позовної давності здійснюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 ЦК України.

Строк дії кредитного договору визначено сторонами до 20 липня 2028 року. За таких обставин відсутні підстави вважати пропущеним строк позовної давності по зобов»язанням, що виникають з вказаного кредитного договору.

Щодо посилань ОСОБА_1 про те, що дана справа не була підвідомча третейському суду з тих підстав, що справи щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки), не підлягають розгляду третейськими судами, то суд критично оцінює такі твердження.

Відповідно до ст. 16 ЦК У зміст позову визначається змістом позовної заяви особи, що звернулась до суду за захистом своїх прав, а не складом сторін спору, що позивачем у справі є банк, який пред'явив позов про захист прав банку, а відповідачем у справі є споживач банківських послуг, який ніяких зустрічних вимог про захист прав споживачів не заявляв, тому відсутні підстави вважати що третейським судом розглянуто спір про захист прав споживачів, який виключений з підвідомчості третейського суду.

Враховуючи викладене, суд вважає, що порушення процесуальних прав заявника ОСОБА_1 в межах розгляду справи третейським судом не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні та суперечить наявним у справі третейського суду доказам.

Таким чином, рішення постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 20 квітня 2015 року по справу № 2235/14 прийнято у відповідності до вимог Закону України «Про третейські суди», розгляд справи відбувався в межах третейської угоди, яка укладена між сторонами у вигляді третейського застереження, яке викладене в п.п. 6.2 договору кредиту № 08-9981001-К від 11 червня 2008 року.

На підставі вищевикладене, суд приходить до висновку, що в задоволенні заяви ОСОБА_1 належить відмовити.

На підставі викладеного, керуючись 389-1, 389-6 ЦПК України, ст.ст. 5, 12, 36, 51, 56 Закону України «Про третейські суди», суд, -

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 про скасування рішення постійно діючого третейського суду при Асоціації Українських банків залишити без задоволення.

Ухвала суду про скасування рішення третейського суду або про відмову в його скасуванні може бути оскаржена у порядку, визначеному ЦПК України для оскарження рішення суду першої інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом десяти днів з дня її проголошення.

У разі проголошення ухвали без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: