Справа № 333/6940/15-ц
Провадження №2-к/333/3/15
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.10.2015 року м.Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя Варнавська Л.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України рішення суду Російської Федерації, -

ВСТАНОВИВ:

10.09.2015 року на адресу Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшло письмове клопотання направлене з Головного управління юстиції у Запорізькій області від заступника керівника департаменту майнових і земельних відносин Воронезької області про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України рішення Поворинського районного суду Воронезької області від 18.06.2014 року (справа № 2-236/2010) про примусову продаж земельної ділянки ОСОБА_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

За вказаною в клопотанні адресою було повідомлено ОСОБА_2 про надходження вищевказаного клопотання. 22.09.2015 року ОСОБА_1 отримав копію рішення Поворинського районного суду Воронезької області від 18.06.2014 року, про що написав розписку, останньому було запропоновано надати свої письмові заперечення у місячний строк.

20.10.2015 року до суду від ОСОБА_2 надійшло письмове заперечення, в якому він зазначив, що не визнає рішення Поворинського районного суду Воронезької області від 18.06.2014 року, так як про день, місце і час розгляду справи він не був повідомлений, хоча був зареєстрований і постійно мешкає за адресою: АДРЕСА_1. Він не отримував ні копії позову, не отримував взагалі ні одного листа з судовою повісткою чи будь-якого іншого поштового відправлення, яким би його сповістили про необхідність прибуття до суду для прийняття участі в судовому засіданні. Крім того, він не має намір продавати земельну ділянку.

В судове засідання ОСОБА_2 не зявився, про день, місце і час розгляду справи був повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 5 ст. 395 ЦПК України неявка без поважних причин у судове засідання будь-якої із сторін або їх представників, стосовно яких суду відомо про своєчасне вручення їм повістки про виклик до суду, не є перешкодою для розгляду клопотання, якщо будь-якою з сторін не було порушено питання про перенесення його розгляду.

Так як, суд має розписку про отримання судової повістки ОСОБА_2 20.10.2015 року на судове засідання 30.10.2015 рік, то суд вважає, що ОСОБА_2 повідомлений належним чином і відсутні причини для відкладення судового засідання.

Дослідивши подані до клопотання документи, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні клопотання з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 390 ЦПК України, рішення іноземного суду (суди іноземної держави; інших компетентних органів іноземних держав, в компетенцію яких відноситься розгляд цивільних або господарських справ; іноземних або міжнародних арбітражів) признаються і виконуються в Україні, якщо їх визнання і виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

У відповідності до ч. 1 ст. 391 ЦПК України, рішення іноземного суду може бути пред'явлене до примусового виконання в Україні протягом трьох років з дня набрання ним законної сили.

За вимогами ч. 1 ст. 392, ч.1 ст. 393 ЦПК України питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду розглядається судом за місцем проживання (перебування) або місцезнаходження боржника. Клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду подається до суду безпосередньо стягувачем (його представником) або, згідно з міжнародною угодою, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, іншою особою (його представником).

Згідно з ст. 394 ЦПК України, до клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду додаються такі документи:

- засвідчена в установленому порядку копія рішення іноземного суду, про примусове виконання якого подається клопотання;

- офіційний документ про те, що рішення іноземного суду набрало законної сили (якщо це не вказано в самому рішенні);

- документ, який засвідчує, що сторона, відносно якого постановлено рішення іноземного суду і яка не брала участі в судовому процесі, була належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи;

- документ, що визначає, в якій частині чи з якого часу рішення іноземного суду підлягає виконанню (якщо воно вже виконувалося раніше);

- документ, що посвідчує повноваження представника (якщо клопотання подається представником);

- засвідчений згідно із законодавством, переклад перелічених документів українською мовою або мовою, передбаченою міжнародними договорами України.

У відповідності до ст. 396 ЦПК України підставами для відмови у задоволенні клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду є наступне:

1. Клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду не задовольняється у випадках, передбачених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

2. Якщо міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, такі випадки не передбачено, у задоволенні клопотання може бути відмовлено:

1) якщо рішення іноземного суду за законодавством держави, на території якої воно постановлено, не набрало законної сили;

2) якщо сторона, стосовно якої постановлено рішення іноземного суду, була позбавлена можливості взяти участь у судовому процесі через те, що їй не було належним чином повідомлено про розгляд справи;

3) якщо рішення ухвалене у справі, розгляд якої належить виключно до компетенції суду або іншого уповноваженого відповідно до закону органу України;

4) якщо ухвалене рішення суду України у спорі між тими самими сторонами, з того ж предмета і на тих же підставах, що набрало законної сили, або якщо у провадженні суду України є справа у спорі між тими самими сторонами, з того ж предмета і на тих же підставах до часу відкриття провадження у справі в іноземному суді;

5) якщо пропущено встановлений міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, та цим Законом строк пред'явлення рішення іноземного суду до примусового виконання в Україні;

6) якщо предмет спору за законами України не підлягає судовому розгляду;

7) якщо виконання рішення загрожувало б інтересам України;

8) в інших випадках, встановлених законами України.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 не був належним чином повідомлений про день та час слухання справи про примушення до продажу земельної частки в праві спільної часткової власності (1/359 частки) на земельну частку із земель сільськогосподарського призначення з кадастровим номером 36::0168, яка знаходиться в західній і північно-західній частині Поворинського кадастрового району Воронезької області на торгах, на його адресу не надходило судових повісток, листів, телеграм, бандеролей з Російської Федерації, а тому він був позбавлений можливості взяти участь в судовому процесі, надати свої пояснення чи то заперечення, а тому клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 390 - 398 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання заступника керівника департаменту майнових і земельних відносин Воронезької області про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України рішення Поворинського районного суду Воронезької області від 18.06.2014 року (справа № 2-236/2010) про примусову продаж земельної ділянки ОСОБА_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом пяти днів з дня її проголошення.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя Л.О. Варнавська