АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження: 22-ц/790/6302/15
Головуючий 1 інстанції - Шиянова Л.О.
Справа № 639/1756//15-ц Доповідач - Гуцал Л.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Гуцал Л.В.,

суддів - Піддубного Р.М., Пилипчук Н.П.,

за участю секретаря - Литвин О.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 24 липня 2015 року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

встановила:

У лютому 2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду з зазначеним позовом. В уточнених позовних вимогах просила визначити їй додатковий строк у три місяці, достатній для подання нею заяви про прийняття спадщини в порядку спадкування за законом після смерті її матері ОСОБА_3.(а.с.45.46).

Посилалась на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати - ОСОБА_3, після смерті якої залишилось спадкове майно, що складається із частини квартири за адресою: АДРЕСА_1. У встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини, вона не змогла звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини через поважні причини.

Відповідач позов не визнала.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 24 липня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

У суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 та її представник апеляційну скаргу підтримали, представник ОСОБА_2 проти задоволення скарги заперечувала.

Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, законність судового рішення в межах апеляційного оскарження, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини ( ч. 3 ст. 1222, ч.1 ст. 1220, ч. 1 ст. 1270 ЦК України).

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини ( ч.1 ст. 1269 ЦК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Враховуючи наведене, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла ОСОБА_3 (а.с.47).

Після її смерті відкрилась спадщина.

Позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 є спадкоємцями першої черги за законом після смерті їх матері - ОСОБА_3.

На час відкриття спадщини ОСОБА_2 була зареєстрована за однією адресою зі спадкодавцем.

ОСОБА_1 на час смерті матері разом з нею не проживала, з 01 березня 2002 року зареєстрована та постійно мешкає за іншою адресою (а.с.63), та у встановлений законом строк заяву про прийняття спадщини нотаріусу не подала.

З питання прийняття спадщини позивач звернулась до нотаріальної контори лише у січні 2015 року. У видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено у зв'язку з пропуском строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що наведені ОСОБА_1 причини пропуску строку для прийняття спадщини не можуть вважатися поважними, а тому відсутні правові підстави для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України.

Судова колегія з таким висновком погоджується.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що після смерті матері ОСОБА_1 ні морально ні фізично не могла займатися оформленням спадщини є бездоказовими і висновків суду не спростовують.

Не є підставою для визнання поважною причиною пропуску строку на прийняття спадщини і посилання в апеляційній скарзі на те, що відповідач утримувала у себе правовстановлюючі документи на спадкове майно та свідоцтва про смерть батьків, оскільки ці обставини об'єктивно не перешкоджали позивачу у визначений законом строк подати заяву про прийняття спадщини.

Доводи позивача стосовно того, що однією з причин несвоєчасного звернення позивача з питання прийняття спадщини був стан здоров'я доньки ОСОБА_1, за встановлених судом обставин також не можуть свідчити про поважність причин пропуску позивачем строку для прийняття спадщини.

Всі наведені в апеляційній скарзі доводи щодо поважності причини пропуску позивачем строку для прийняття спадщини були предметом дослідження суду першої інстанції і їм надана правильна правова оцінка. Висновок суду про відсутність у ОСОБА_1 об'єктивних, непереборних, істотних труднощів для своєчасного прийняття спадщини після смерті матері - ОСОБА_3 є повністю обґрунтованим та доводами апеляційної скарги не спростовується.

Підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи, судовою колегією не встановлено.

Керуючись ч. 1 ст. 303, ст. 304, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. 308, ст. 313, п. 1 ч. 1 ст. 314, ст. ст. 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 24 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді