Справа №463/4695/15-ц
Провадження №2/463/2143/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

12 листопада 2015 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді - Лакомської Ж. І.

за участі секретаря Коник О.Б.

позивача ОСОБА_1

у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові, розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користуваня житловим приміщенням,-

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача, просить ухвалити рішення, яким визнати відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням квартирою № 2 в житловому будинку № 38 по вул.В. Івасюка в м.Львів-Винники.

Позовні вимоги мотивує тим, що їй згідно свідоцтва про право власності на квартиру №574 від 03.05.2001 року на праві спільної власності належить 1/3 частки квартири АДРЕСА_1. Іншим співвласником квартири є третя особа ОСОБА_3, якій згідно вказаного вище свідоцтва та свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 14.12.2012 р. на праві спільної власності належить 2/3 частки даної квартири. Крім позивачки та третьої особи у вказаній вище квартирі зареєстрований відповідач ОСОБА_2, який був чоловіком бабці позивачки ОСОБА_4, яка померла 12.06.2012р., а для третьої особи відповідач є вітчимом. Починаючи з 2012 року відповідач змінив місце свого проживання і цього часу в квартирі не проживає, участі в утриманні квартири не бере.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, дала пояснення аналогічні наведеним мотивам позову, просила позов задоволити.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не зявився повторно, про дату час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причин неявки суду не повідомив.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з»явилась, подала до суду заяву, згідно якої позовні вимоги вона визнає повністю, просить позов задоволити.

За згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності представлені докази та ухвалюючи рішення у відповідності до вимог ст. 215 ЦПК України, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи з таких підстав.

В судовому засіданні встановлено, що позивач згідно свідоцтва про право власності на квартиру №574 від 03.05.2001 року є власником 1/3 частки квартири АДРЕСА_2(а.с.12). Іншим співвласником квартири є третя особа ОСОБА_3, якій згідно вказаного вище свідоцтва та свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 14.12.2012 р. на праві спільної власності належить 2/3 частки квартири (а.с.12,14-15.)

Як вбачається з довідки з місця проживання про склад сімї та прописку виданої ДП «Добробут» МДП «Винниківське» №835 від 03.09.2015р. (а.с.11) у квартирі АДРЕСА_1 крім позивачки та третьої особи зареєстрований відповідач ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1

Зміст права власності, відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, складає право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд ч. 1 ст. 319 ЦК України.

Згідно із ч. 1ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому,відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Верховний Суд України під час розгляду справи №6-57цс11 сформував правову позицію від 16.01.2012 р. згідно з якою роз»яснив,що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, предявивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою.

Відтак суд приходить до висновку про те,що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.

За правилами ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

З акту від 04.09.2015 р. (а.с.18) складеного комісією ДП «Добробут» МКП «Винниківське» вбачається, що комісією перевірено фактичне місце проживання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою м.Винники, вул. Івасюка 38/2. На місці перевірки виявлено, що гр. ОСОБА_2 не проживає за даною адресою з 2012 року по даний час. Фактичне місце проживання його невідоме.

З представлених суду письмових пояснень гр. ОСОБА_5 від 12.11.2015 року (а.с.27) вбачається, що остання перебуває в дружніх відносинах сім»єю ОСОБА_3, ствердила, що з 2012 року у квартирі АДРЕСА_3 В.М. вона жодного разу не бачила, останній добровільно дане житло покинув та у даній квартирі не з»являється.

Верховний Суд України під час розгляду справи №6-60цс12 сформулював правову позицію, згідно якої роз»яснив, що під час вирішення спору про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з'ясувати, крім обставин щодо реєстрації цих осіб у спірному приміщенні, дотримання встановленого порядку при їх вселенні та наявності згоди на це всіх членів сім'ї наймача та обумовлення угодою між указаними особами, наймачем і членами сім'ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням, й інші обставини справи, що мають значення для справи, а саме: чи було це приміщення постійним місцем проживання цих осіб, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання.

Беручи до уваги наведені вище обставини, суд приходить до висновку, що даний позов про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням ґрунтується на законі та підлягає до задоволення, оскільки обовязкові для цього підстави, які визначені ч. 2 ст. 405 ЦК України. Крім того в судовому засідання встановлено,що відповідач не є співласником квартири, а є лише її наймачем і на протязі більш як одного року в квартирі не проживає, а тому суд приходить до висновку про те, що останній втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою №2 по вул. Івасюка, 38 в м.Львів-Винники.

При цьому, слід врахувати, що за правилами ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення про позбавлення права користування житловим приміщенням. Відтак визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням має наслідок зняття її з реєстрації.

З наведених вище підстав, суд приходить до висновку що позов є підставним та підлягає до задоволення.

У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 88, 169, 209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, ст. ст. 3, 15, 16, 317, 319, 321,346, 383, 386, 391, 405 ЦК України, суд,

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користуваня житловим приміщенням задоволити.

Визнати ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою № 2 по вул.В.Івасюка 38, у м. Львів-Винники, що є підставою для зняття ОСОБА_2 з реєстраційного обліку квартири №2 по вул.В. Івасюка, 38 в м.Львів-Винники.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 487 (чотириста вісімдесят сім) гривень, 20 копійок судового збору.

На заочне рішення позивачем може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів, а відповідачем може бути подана заява про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з часу отримання копії рішення.

Суддя: Лакомська Ж. І.