Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"18" листопада 2015 р.

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючої - судді Середи І.В.,

при секретарі - Дідик М.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №9 в м.Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - служба у справах дітей Любашівської районної адміністрації Одеської області, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа - служба у справах дітей Любашівської районної адміністрації Одеської області, про позбавлення батьківських прав відповідачки відносно малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів відповідача до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що відповідач є рідною сестрою позивача, у шлюбі ОСОБА_2 не перебувала, намагалась влаштувати особисте життя, внаслідок чого необхідної уваги дитині не приділялось. Через відсутність постійного доходу та матеріальної можливості утримувати дитину, відповідач звернулась до позивача з проханням взяти дитину на виховання. Зі згоди чоловіка позивача, у липні 2012 р. ОСОБА_1 перевезла ОСОБА_3 до м. Одеси та оселила її в кв.АДРЕСА_1. Дитина відставала від своїх однолітків у розвитку, тому позивач записала її до Одеського будинку дитячої та юнацької творчості «Тоніка» та мовного центру «Прогрес», де з нею займались. 18.07.2013 р. на прохання відповідача позивач відвезла дитину до матері, але через 10 днів ОСОБА_2 знову попросила забрати дитину, бо не бажала її виховувати та утримувати матеріально. З кінця липня 2013 р. по теперішній час дитина проживає з позивачем та її чоловіком, знаходиться на їх утриманні, навчається у 2-Д класі ОЗОШ №22. Весь цей час відповідач життям доньки не цікавиться, не виявляла бажання спілкуватися з дитиною та приймати участь у вихованні, не цікавилася її здоров'ям, умовами виховання та її фінансовим забезпеченням.

Сторони в судове засідання не з'явилися. Позивач надала клопотання про підтримання позовних вимог та розгляд справи у її відсутності, в якій також не заперечувала проти заочного розгляду справи у випадку неявки відповідача.

Відповідач, повідомлена належним чином про дату, місце та час, судового засідання, до зали судових засідань не з'явилась, з заявами про відкладення розгляду справи не зверталась.

Представник третьої особи - служби у справах дітей Любашівської районної адміністрації Одеської області у судове засідання не з'явився, надіслала заяву про не визнання позовних вимог, а також зазначила, що підтримують позицію, викладену у висновку органу опіки та піклування Любашівської райдержадміністрації від 23.07.2015 р..

Оскільки відповідач заперечень проти позову не надав, то суд зі згоди позивача вважає за можливе відповідно до положень ст.224 ЦПК України постановити рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних доказів.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася ОСОБА_3 в смт.Любашівка, Любашівського району Одеської області, відповідно до свідоцтва про народження батьками неповнолітньої є ОСОБА_4 та відповідач - ОСОБА_2. Відомості про батька дитини записані за заявою матері відповідно до положень ч. 1 ст. 135 СК України.

Згідно довідки Одеської загальноосвітньої школи №22 І-ІІІ ступенів ОМР, ОСОБА_3 від 13.05.2015 р. навчається в 1-Д класі (а.с.17).

Відповідно до відомостей, зазначених в довідці від 22.01.2015 р., виданій ОСОБА_1, її племінниця - ОСОБА_3 дійсно навчається в гуртку образотворчого мистецтва Одеського будинку дитячої та юнацької творчості «Тоніка» з вересня 2014 р., на заняття дівчинку водить ОСОБА_1 (а.с.6).

В довідках, виданих директорами студії «Вундеркінд» та мовного центру «Прогрес», ОСОБА_1 дійсно водила свою племінницю ОСОБА_3 в дитячу студію «Вундеркінд» та мовний центр, матері дитини викладачі ніколи не бачили. (а.с.7,9).

Відповідно до письмових свідчень сусідів сім'ї ОСОБА_1 - ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, та друга сім'ї ОСОБА_8, підписи яких завірено начальником дільниці №5 КП «ЖКС «Північний» Неруш А.А., біологічну мати дитини ніколи не бачили разом з ОСОБА_3, повністю вихованням та утриманням дитини займаються ОСОБА_1 разом з чоловіком ОСОБА_10

Відповідно до частини першої статті 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину. Якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, то вони відповідно до п.2 ч.1 та ч.2 ст.164 СК України можуть бути позбавлені судом батьківських прав.

Згідно зі статтею 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення повноліття.

Любашівська районна державна адміністрація Одеської області направила до суду висновок органу опіки та піклування від 23.07.2015 р., згідно з яким вважає за недоцільне позбавити відповідача ОСОБА_2 батьківських прав щодо малолітньої ОСОБА_3, оскільки відповідач є співвласником приватизованої двокімнатної квартири АДРЕСА_2, позитивно характеризується Зеленогірською селищною радою, працює на громадських роботах при селищній раді. На засіданні комісії з питань захисту прав дитини райдержадміністрації ОСОБА_2 пояснила, що прагне виховувати доньку та має для цього можливість, хотіла забрати доньку, але сестра чинить перешкоди в спілкуванні з ОСОБА_3, однак сестра відмовляється повертати дитину.

Суд вживав всі можливі заходи щодо виклику відповідача в судове засідання, однак ОСОБА_2 в судові засідання не з'являлася, пояснень з приводу позовних вимог ОСОБА_1 не надавала, доказів щодо перешкод у спілкування з дитиною суду не надавалось.

Відповідачка у добровільному порядку матеріально дитину не утримує.

Згідно статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року «держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-и) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей».

Оцінивши усі докази в сукупності, суд вважає, що вимоги позивачки про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 є обґрунтованими, оскільки відповідач більше двох років не займається вихованням дитини, не цікавиться її життям та здоров'ям, матеріальної допомоги не надає, тим самим порушує права дитини, не забезпечує необхідного рівня життя для розвитку доньки.

Згідно з нормами ч.6 ст.19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Суд не погоджується з висновком органу опіки та піклування, оскільки в ході судового розгляду суду не було представлено доказів щодо перешкод в прийнятті участі матері в житті дитини її виховання та матеріальному забезпеченні.

Що стосується вимоги про стягнення аліментів, то вона не підлягає задоволенню, оскільки заявлена передчасно. Нормами Сімейного кодексу України не передбачено право на стягнення аліментів на користь особи у якої проживає дитина, таке питання може бути вирішено після встановлення опіки та визначення статусу даної особи.

В силу статті 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню 243,60 грн. судового збору з вимог нематеріального характеру про позбавлення батьківських прав.

Керуючись ст. ст. 10,11,60,212-215,224-226 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В іншій частині вимог ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1 на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів, з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційний суд Одеської області через Суворовський районний суд м.Одеси протягом десяти днів з дня отримання копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення рішення може бути оскаржене відповідачем у апеляційному порядку.

Суддя: