У х в а л а

іменем україни

04 листопада 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Дем'яносова М.В.,

суддів: Маляренка А.В.,

Попович О.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» Славкіної Марини Анатоліївни, на рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 08 червня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2014 року публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (далі - ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк») звернулося до суду із вищезазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного договору від 22 серпня 2011 року № ВLаЖГА00065100 відповідач отримав кредиту розмірі 22 500 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15 % річних з кінцевим терміном повернення кредитних коштів до 22 серпня 2014 року. Відповідно до умов договору, погашення заборгованості здійснюється за графіком погашення кредиту та процентів. У зв'язку з порушенням відповідачем зобов'язань за кредитним договором, станом на 29 травня 2014 року виникла заборгованість у розмірі 102 797 грн 34 коп.

Позивач просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість у розмірі 102 797 грн 34 коп., яка складається із: заборгованості за кредитом - 22 001 грн 25 коп.; заборгованості зі сплати процентів за користування кредитом - 8 832 грн 61 коп.; заборгованості зі сплати комісії - 12 600 грн; штраф за несвоєчасне погашення кредиту - 59 363 грн 48 коп., та судові витрати в розмірі 1 027 грн 97 коп.

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 14 квітня 2015 року позов ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» заборгованість за договором банківського обслуговування від 22 серпня 2011 року № ВLаЖГА00065100 у розмірі 102 797 грн 34 коп., яка складається із: заборгованості за кредитом - 22 001 грн 25 коп.; заборгованості зі сплати процентів за користування кредитом - 8 832 грн 61 коп.; заборгованості зі сплати комісії - 12 600 грн; штраф за несвоєчасне погашення кредиту - 59 363 грн 48 коп.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 08 червня 2015 року рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 14 квітня 2015 року змінено в частині стягнення штрафу за несвоєчасне погашення кредиту в розмірі 59 363 грн 48 коп. та визначення розміру загальної суми заборгованості і судового збору.

Відмовлено ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» у задоволені позову до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості в частині стягнення штрафу за несвоєчасне погашення кредиту у розмірі 59 363 грн 48 коп.

Визначено розмір загальної суми заборгованості ОСОБА_3, яка підлягає стягненню за рішенням суду у розмірі 43 433 грн 86 коп.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В іншій частині рішення суду залишено без змін.

У касаційній скарзі ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» Славкіної М.А. просить скасувати рішення апеляційного суду, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права, та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Змінюючи рішення суду першої інстанції в частині задоволеного позову щодо стягнення штрафу за несвоєчасне погашення кредиту та ухвалюючи в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні вказаної позовної вимоги апеляційний суд указував на те, що ОСОБА_3 не було порушено пункти укладеного між сторонами договору, які передбачають сплату штрафу.

Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог ‒ відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Установлено, що 22 серпня 2011 року між ОСОБА_3 та банком укладено договір банківського обслуговування № BLaЖГА00065100 (далі - Договір).

Відповідно до п. 4.2 Договору у разі невиконання позичальником обов'язку, передбаченого п. 3.3.3 Договору, при тому, що прострочення виконання боргових зобов'язань за договором перевищило 60 календарних днів, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити банку штраф у розмірі 25 % від суми кредиту, визначеного у п. 8 спеціальної частини Договору.

Пункт 3.3.3 Договору визначає зобов'язання позичальника у випадку прострочення виконання будь-яких боргових зобов'язань за договором, не пізніше 10 календарних днів з дати отримання письмової вимоги банку надати до банку документальне підтвердження отримуваного поточного доходу за останні півроку.

Судом установлено, що матеріали справи не містять доказів направлення письмової вимоги банку відповідачу про надання документального підтвердження отримуваного поточного доходу за останні півроку, а також відсутні докази щодо порушення відповідачем вказаного зобов'язання.

Отже, встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 08 червня 2015 року ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права і порушення норм процесуального права при його ухваленні та в основному зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» Славкіної Марини Анатоліївни відхилити, рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 08 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: М.В. Дем'яносов

Судді: А.В. Маляренко

О.В. Попович