Провадження № 2-о-/243/224/2015
Справа № 243/7829/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 жовтня 2015 року Словянський міськрайонний суд Донецькоїобласті

у складі: головуючого - судді Алексєєнко І.П.

народних засідателів: Моруженко В.Л. Тюкової А.М.

при секретарі - Хорхордіної О.О.

з участю заявника - ОСОБА_1

з участю заінтересованої

особи - представника ГУ

Державної міграційної

Служби України - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Словянську справу за заявою ОСОБА_1, де заінтересована особа Головне Управління Державної міграційної служби України в Донецькій області, про визнання фізичної особи безвісно відсутньою,

в с т а н о в и в :

13 серпня 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаною заявою про визнання безвісно відсутнім рідного брата її померлого 03.05.2002 року чоловіка ОСОБА_3 ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який з 1987 року зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_2 селища Райгородок Словянського району по вулиці Донецькій, але з лютого 1993 року у вказаному житловому будинку не проживає та з цього часу і по теперішній час відомості про його місце перебування відсутні.

Визнання безвісно відсутнім ОСОБА_4 заявниця обґрунтовує тим, що їй необхідно вирішити питання про зняття його з реєстраційного обліку у вказаному житловому будинку та для встановлення юридичного факту неприйняття ним спадщини після смерті батьків.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_1 підтримала заяву і просила визнати безвісно відсутнім рідного брата її померлого чоловіка ОСОБА_3 ОСОБА_4, які були близнюками. ОСОБА_4 з 1987 року був зареєстрований у будинку своїх батьків :ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за адресою: селище Райгородок, Словянського району, вулиця Донецька, будинок № 34. За життя ОСОБА_5,яка померла 15 червня 2011 року, склала заповіт, яким все майно, у тому числі і вказаний житловий будинок з господарськими спорудами, заповіла їй та її сину ОСОБА_7. Чоловік померлої спадкодавці ОСОБА_5, та батько її чоловіка і ОСОБА_4,- ОСОБА_6 помер 19 березня 2003 року. Чоловік її ОСОБА_3 помер до смерті своїх батьків -03 травня 2002 року. Після смерті матері чоловіка ОСОБА_5 вона прийняла спадщину за заповітом і отримала свідоцтво про право власності на 3/4 частини вказаного домоволодіння та інше майно, так як вказаний у заповіті син та онук спадкодавиці ОСОБА_7, відмовився від прийняття спадщини на її користь. Так як ОСОБА_4 на час смерті свого батька ОСОБА_6 досяг 53 років , а на час смерті своєї матері ОСОБА_5 він досяг 61 років та був зареєстрований у належному батькам будинку № 34 по вулиці Донецька селища Райгородок, Словянського району Донецької області, то він мав право на обовязкову частку у спадщині і , як вважає нотаріус, що він прийняв спадщину відповідно до частини 3 статті 1268 ЦК України.

Між тим, ОСОБА_4 за своє життя неодноразово притягався до кримінальної відповідальності і відбував покарання у місцях позбавлення волі, сімї він не мав, та останній раз він прийшов до свого брата, а її покійного чоловіка ОСОБА_3 в лютому 1993 року, попрощався, сказав,що відїжджає і, що, скоріше за все, додому більше не повернеться. Куди поїхав ОСОБА_4 невідомо, він з того часу більше не зявлявся і про себе не надавав ніяких відомостей. Де він заходиться ніхто не знає, на похорон брата та своїх батьків він не приїжджав. В місці його постійного мешкання вже більше 12 років немає відомостей щодо його місця перебування. Просила задовольнити її заяву та визнати ОСОБА_4 безвісно відсутнім з лютого 1993 року.

Заінтересована особа - представник Головного Управління Державної міграційної служби України в Донецькій області ОСОБА_2 не заперечувала проти визнання безвісно відсутнім ОСОБА_4,про якого в місці його постійного мешкання з лютого 1993 року відсутні відомості про місце його перебування, що підтверджують свідки та відсутні відомості щодо сплати ним податків за витребуваними даними персоніфікованого обліку.

Суд, вислухавши пояснення заявника, заінтересовану особу, допитавши свідків, дослідивши додані до справи докази, прийшов до висновку , що заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню за таких підстав.

Відповідно до ст. 43 ЦК України фізична особа може бути судом визнана безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування.

Судом встановлено, що заявниця ОСОБА_1 є дружиною померлого 03 травня 2002 року ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в якого є рідний брат-близнюк ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Батьками ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є: батько ОСОБА_6, який помер 19 березня 2003 року та мати ОСОБА_5, яка померла 15 червня 2011 року, що підтверджується копіями свідоцтв про смерть та про народження.

ОСОБА_5, 23 вересня 2003 року склала заповіт, яким на випадок своєї смерті все належне їй майно та все те, на що вона по закону буде мати право, заповіла ОСОБА_1 та ОСОБА_7 в рівних долях.

Як вбачається з копій свідоцтва про право на спадщину за заповітом заявник ОСОБА_1 оформила свої спадкові права і з урахуванням 1/2 частки, від якої на її користь відмовився ОСОБА_7, вона отримала свідоцтво про право на грошові вклади в банківських установах та свідоцтво про право на 3/4 частки домоволодіння, розташованого за адресою: селище Райгородок Словянського району Донецької області, вулиця Донецька, будинок № 34.

Право власності на 3/4 частки вказаного домоволодіння 04.04.2012 року зареєстровано в КП «Бюро технічної інвентаризації» за ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину, а 1/4 частка вказаного домоволодіння зареєстрована за померлим ОСОБА_6.

Згідно довідки № 0229/890 Райгородоцької селищної ради від 06.08.2015 року ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_4.

Як вбачається з акта № 98 від 04.08.2015 року,складеного депутатом Райгородоцької селищної ради ОСОБА_8, зареєстрований за адресою: селище Райгородок, вулиця Донецька,будинок № 34, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, з 1993 року дотеперішній час за даною адресою не мешкає, та місце проживання його на цей час ніхто не знає.

Відповідно до відомостей з домової книги для прописки мешканців житлового будинку № 34 по вулиці Донецька селища Райгородок Словянського району Донецької області, власниками якого зазначені померлі ОСОБА_5 і ОСОБА_6, в указаному житловому будинку прописаний з 12.06.1987 року ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 показала, що вона тривалий час проживає по сусідству з ОСОБА_5, померлою у 2011 році, та з ОСОБА_6,померлим у 2003 році. Вони мали двох синів-близнюків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5. Микола,чоловік заявниці, помер у 2002 році, до смерті своїх батьків, а ОСОБА_4 жив з батьками, періодично він кудись виїжджав, а останній раз він був вдома в 1993 році, коли померла його бабка, а потім кудись поїхав і більше про нього немає ніяких відомостей.

Свідок ОСОБА_10 показала,що з ОСОБА_5 та ОСОБА_6, вони проживали по сусідству. У подружжя ОСОБА_8 народилося у 1950 році двоє синів-близнюків. Останні роки ОСОБА_4 майже вдома не жив і своєї сімї він не мав, знає, що він був у Чечні, потім ще був на заробітках. В 1993 році в них померла бабка, то вона бачила останній раз ОСОБА_4 на похороні бабки. З 1993 року ОСОБА_4 за місцем мешкання не зявлявся і ніхто не знає де він знаходиться, бо він не був навіть на похороні брата ОСОБА_3, та своїх батьків.

Свідок ОСОБА_11 показала,що з 1957 року вона знайома із сімєю ОСОБА_8, проживають по сусідству. У померлих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 були два сина-близнюки ОСОБА_4 і ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_5. Микола це чоловік заявниці,він помер у 2002 році, а ОСОБА_4 не мав своєї сімї. ОСОБА_4 зник ще у 1993 році, він і раніше подовгу не бував вдома, але з 1993 року він відсутній постійно. Коли він був вдома, то постійно ходив через її двір, тобто вона його бачила кожного дня. За життя ОСОБА_3 намагався розшукати брата, але місце його знаходження ніхто не знав і не знає на теперішній час.

Таким чином, факт відсутності відомостей про місце перебування ОСОБА_4 в місці його постійного проживання за адресою: селище Райгородок, Словянського району, вулиця Донецька,будинок № 34, протягом одного року, а саме з 1993 року і по теперішній час, підтверджується зібраними у справі доказами, наведеними вище.

Крім того, згідно повідомлення Державної фіскальної служби України Словянської обєднаної державної податкової інспекції,за відомостями центральної бази даних ДФС України, станом на 01.07.2015 року , ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, за період з 01.01.2010 року по 01.07.2015 року доходи не отримував.

Згідно індивідуальних відомостей з бази даних персоніфікованого обліку на ОСОБА_4, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7, за відомостями Управління Пенсійного Фонду України в місті Словянську та Словянському районі Донецької області, такі відомості відсутні.

Судом встановлено, що останній раз в місці свого постійного мешкання ОСОБА_4 перебував у лютому 1993 року і саме з цього часу відсутні відомості про місце його перебування, то ж початком його безвісної відсутності відповідно до вимог ст. 43 ч. 2 ЦК України, слід вважати 01 березня 1993 року.

Задоволення заяви ОСОБА_1 має для неї юридичне значення, оскільки визнання ОСОБА_4 безвісно відсутнім надає їй право і можливість вирішити питання про зняття його з реєстраційного обліку у житловому будинку № 34 по вулиці Донецькій селища Райгородок Словянського району, власницею 3/4 частки якого вона на теперішній час є, а також для вирішення питання щодо спадкування 1/4 частки цього домоволодіння. Отже,досліджені судом докази та їх оцінка вказують на наявність підстав для визнання ОСОБА_4 безвісно відсутнім.

На підставі викладеного, ст. 43 ЦК України,

керуючись ст. ст. 248,249, 212-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

ОСОБА_12 ОСОБА_13, де заінтересована особа Головне Управління Державної міграційної служби України в Донецькій області, про визнання фізичної особи безвісно відсутньою, задовольнити.

Визнати безвісно відсутнім ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,за місцем його постійного проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_8,селище Райгородок, вулиця Донецька, будинок № 34. Початком безвісної відсутності ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_1, вважати 01 березня 1993 року.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Донецької області через Словянський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий - суддя:

Народні засідателі: