Справа № 199/3385/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

02 листопада 2015 року м. Дніпропетровськ

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

Головуючий-суддя Сенчишин Ф.М.

При секретарі Карабань А.Є.

За участю позивача ОСОБА_1

третьої особи ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1, третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог, ОСОБА_2, до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про визнання договору поруки недійсним,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 просить визнати недійсним договір поруки № 231700 від 29 вересня 2008 року, сторонами якого є Акціонерний комерційний інноваційний банк «УкрСиббанк» та ОСОБА_1, з тих підстав, що він зазначений договір не підписував та не укладав, а про його існування дізнався з вимоги про погашення заборгованості перед ПАТ «УкрСиббанк».

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав в повному обсязі заявлені позовні вимоги та доводи позовної заяви, на яких вони ґрунтуються. Стверджує, що договір поруки за нього підписала його дружина ОСОБА_2, про що він довідався нещодавно.

Третя особа ОСОБА_2 в суді підтримала в повному обсязі заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги та підтвердила фактичні обставини, на яких вони гуртуються.

Відповідач ПАТ «УкрСиббанк», належним чином та завчасно сповіщений про час та місце розгляду справи, в судове засідання представника не направив. Надав суду письмові заперечення проти позовних вимог, які зводяться до того, що позовні вимоги ОСОБА_1 є безпідставними. За ухвалою суду справа розглянута за відсутності представника відповідача.

Вирішуючи позовні вимоги, суд виходить з наступного.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 09 лютого 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», де третя особа ОСОБА_1, про захист прав споживача та про визнання недійним договору про надання споживчого кредиту та за зустрічним позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості (а.с. 22-26), залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 квітня 2015 року (а.с. 27-30) встановлені наступні фактичні обставини, які на підставі ч. 3 ст. 61 ЦПК України не підлягають повторному доказуванню.

Так, судом було встановлено, що 29 вересня 2008 року між ОСОБА_2 та Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк» укладено договір про надання споживчого кредиту з Правилами № 0, відповідно до якого банк надав ОСОБА_2 кредит у розмірі 200000 доларів США на купівлю житлової нерухомості. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між банком та ОСОБА_1 29 вересня 2008 року було укладено договір поруки № 231710, відповідно до умов якого він зобовязувався солідарно відповідати перед банком за повне та своєчасне виконання зобовязання ОСОБА_2.

Вирішуючи позовні вимоги щодо недійсності зазначеного договору поруки, суд керується приписами ч. 1 ст. 215 ЦК України, за якою підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

В якості підстави недійсності договору поруки позивач зазначає той факт, що він вказаний договір не підписував.

Відповідачем ПАТ «УкрСиббанк» був наданий оригінал їх примірника зазначеного договору поруки (а.с. 163-165), який містить підпис від імені ОСОБА_1

Останній в судовому зсіданні категорично заперечив факт підписання зазначеного договору та стверджує, що підпис під договором належить не йому.

Твердження позивача спростовані висновком призначеної за його клопотанням судової почеркознавчої експертизи № 3105-15 від 07 жовтня 2015 року (а.с. 85-90), за яким підписи від імені ОСОБА_1 в графах «Поручитель: ОСОБА_1» договору поруки № 231700 від 29 вересня 2008 року виконані ОСОБА_1.

Суд враховує той факт, що позивач та третя особа висловили незгоду з вказаним висновком експертизи та просили суд призначити повторну почеркознавчу експертизу. Разом з тим, такі заперечення позивача та третьої особи не є змістовними, носять декларативний характер, і суд не вбачає обєктивних підстав ставити висновок експертизи під сумнів.

За наведених обставин, оскільки фактичні обставини, на які позивач посилався в обґрунтування позовних вимог, не знайшли свого підтвердження дослідженими судом доказами, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Суд враховує той факт, що на примірнику договору поруки, який знаходиться у позивача (а.с. 4-6), його підпис під договором відсутній, що висновків суду не спростовує, оскільки принаймні один примірник такого договору ОСОБА_1 підписаний, отже правочин є вчиненим.

Посилання позивача на те, що згідно п.п. 5.5 та 5.10 договору поруки для дійсності договору необхідно, щоб обидва примірника договору мали підписи обох сторін, судом відхиляються як такі, що ґрунтуються на хибному тлумаченні як змісту договору так і чинних правових норм і висновків суду не спростовують.

Оскільки у задоволенні позовних вимог відмовлено в повному обсязі, понесені позивачем судові витрати на підставі ст. 88 ЦПК України розподілу між сторонами не підлягають.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212, 214 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог, ОСОБА_2, до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про визнання договору поруки недійсним - відмовити в повному обсязі.

На рішення може бути подана апеляційна скарга в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Головуючий :