У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Закропивного О.В., Лесько А.О., Луспеника Д.Д.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до приватного акціонерного товариства «Торговий дім «Вакула» про стягнення моральної шкоди та за зустрічним позовом приватного акціонерного товариства «Торговий дім «Вакула» до ОСОБА_4 про визнання права власності на земельну ділянку за касаційною скаргою ліквідатора приватного акціонерного товариства «Торговий дім «Вакула» - Забродіна Олексія Михайловича, на рішення апеляційного суду Запорізької області від 11 листопада 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2013 року ОСОБА_4 звернулася до суду із указаним позовом, у якому просила стягнути з ПрАТ «Торговий дім «Вакула» на свою користь моральну шкоду у розмірі 5 тис. грн.

В обґрунтування позову зазначала, що 1 липня 2013 року між нею та ПрАТ «Торговий дім «Вакула» укладено договір оренди житлового будинку, що розташований по АДРЕСА_1. Пунктом 1.2. договору оренди житлового будинку передбачено, що треті особи не мають ніяких прав на земельну ділянку, на якій розташований житловий будинок. Згодом, вона дізналася, що земельна ділянка, на якій розташований орендований нею будинок, ПрАТ «Торговий дім «Вакула» на праві власності не належить. Таким чином, вважала, що ПрАТ «Торговий дім «Вакула» ввело її в оману стосовно прав третіх осіб на зазначену земельну ділянку, чим порушило її права, а саме її постійно переслідує думка про те, що справжній власник земельної ділянки може у будь-який час звернутися з позовом до суду про стягнення з неї шкоди.

У вересні 2013 року ПрАТ «Торговий дім «Вакула» звернулося до суду із зустрічним позовом, у якому просило визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 0,0707 га, розташовану по АДРЕСА_1.

В обґрунтування позову зазначало, що 6 жовтня 2012 року ВАТ «Торговий дім «Вакула», правонаступником якого є ПрАТ «Торговий дім «Вакула» придбало з торгів житловий будинок АДРЕСА_1, з господарськими будівлями, що розташований на земельній ділянці загальною площею 0,0707 га. 16 грудня 2010 року ВАТ «Торговий дім «Вакула» отримало свідоцтво про право власності на зазначений вище житловий будинок. Вважало, що, починаючи з 16 грудня 2010 року, згідно зі ст. 120 ЗК України, у нього виникло право власності на цю земельну ділянку загальною площею 0,0707 га. Проте, ОСОБА_4 не визнавала за ним право власності на зазначену земельну ділянку, огородила цю земельну ділянку огорожею і не пускає туди його представників, аргументуючи це тим, що зазначена земельна ділянка товариству не належить.

Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 13 вересня 2013 року у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено. Зустрічний позов ПрАТ «Торговий дім «Вакула» задоволено. Визнано за ПрАТ «Торговий дім «Вакула» право власності на земельну ділянку площею 0,0707 га, розташовану по АДРЕСА_1.

Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 11 листопада 2014 року рішення місцевого суду в частині вирішення зустрічного позову скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення, яким у задоволенні зустрічного позову ПрАТ «Торговий дім «Вакула» відмовлено. В решті рішення місцевого суду залишено без змін.

У касаційній скарзі ліквідатор ПрАТ «Торговий дім «Вакула» - Забродін О.М., посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та направити справу на новий апеляційний розгляд.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Зокрема, суд апеляційної інстанції, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), дійшов правильного висновку про те, що зустрічний позов ПрАТ «Торговий дім «Вакула» не підлягає задоволенню, керуючись при цьому нормами ст. 120 ЗК України, ст. 377 ЦК України.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ліквідатора приватного акціонерного товариства «Торговий дім «Вакула» - Забродіна Олексія Михайловича, відхилити.

Рішення апеляційного суду Запорізької області від 11 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Закропивний

А.О. Лесько

Д.Д. Луспеник