АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Доповідач - Желепа О.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого Желепи О.В.

суддів Кабанченко О.А., Іванченко М.М.

при секретарі Мившук В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4, а також апеляційною скаргою ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 в справі за заявою ОСОБА_7 про визнання недієздатним ОСОБА_8 та встановлення опіки, заінтересовані особи: Печерська районна в м. Києві державна адміністрація як орган опіки та піклування, ОСОБА_6, Вишгородська міська рада як орган опіки та піклування, -

Заслухавши доповідь судді Желепи О.В., пояснення осіб, що з'явились в судове засідання, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А:

Заявник ОСОБА_7 звернувся з заявою про визнання недієздатним ОСОБА_8 . В заяві зазначав, що він є двоюрідним племінником ОСОБА_8, який не розуміє значення своїх дій та потребує опіки, а він бажає стати його опікуном.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 24 вересня 2015 року заяву ОСОБА_7 задоволено. Визнано ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 недієздатним. Установлено над ОСОБА_8 опіку, призначено ОСОБА_7, 1965 року народження, його опікуном.

Не погодившись з таким рішенням, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просив про його скасування з залишенням заяви без розгляду.

Скаргу обґрунтовував тим, що він 20 липня 2015 року за договором купівлі-продажу придбав квартиру АДРЕСА_1, яка раніше була подарована ОСОБА_8, ОСОБА_4, яка з ним проживала.

Разом з тим ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 звернувся з позовом про визнання недійсним договору-дарування вказаної квартири, а також з заявою про визнання його недієздатним.

ОСОБА_8 в справі про визнання договору недійсним, виразив не довіру ОСОБА_7, відкликав доручення на нього та подав заяву про відмову від позову.

Таким чином, від вирішення заяви про визнання особи недієздатною, залежить чи буде оскаржений договір дарування квартири, а відповідно в подальшому і витребуване в нього це майно.

Також рішення оскаржила ОСОБА_4, яка просила суд залишити заяву ОСОБА_7 без розгляду.

Посилалась на те, що ОСОБА_8 влітку 2014 року подарував їй квартиру АДРЕСА_1.

Проте ОСОБА_7 звернувся з позовом як представник ОСОБА_8 про визнання недійсним вказаного договору та з заявою про визнання його недієздатним.

ОСОБА_8 відкликав свою довіреність на представництво та висловив недовіру ОСОБА_7

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 30 березня 2015 року було закрито провадження в цій справі, проте вона була оскаржена ОСОБА_7 з посиланням на те, що він звернувся з заявою про визнання ОСОБА_8 недієздатним, і апеляційний суд у зв'язку з цим скасував ухвалу про закриття провадження.

Заявник вважає, що ОСОБА_7 має намір отримати опікунство, лише з однією метою, оспорити договір дарування квартири та отримати її у свою власність.

Скарга містить доводи з приводу безпідставного незалучення її в якості заінтересованої особи до розгляду даної справи.

Скарга також містить доводи про те, що ОСОБА_7 не є родичем ОСОБА_8

В провадженні Печерського районного суду знаходиться справа про встановлення родинних стосунків між ОСОБА_8 та ОСОБА_7, яка ще не вирішена.

Так як вона є відповідачем в справі про визнання договору дарування квартири недійсним, вважає , що існує спір про право, а тому заява ОСОБА_7 в силу ч.6 ст. 235 ЦПК України не може розглядатись в окремому провадженні, а тому рішення підлягає скасуванню з залишенням заяви ОСОБА_7 без розгляду.

Крім того, рішення оскаржила заінтересована особою ОСОБА_6, яка посилалась на те, що ОСОБА_7 не є родичем ОСОБА_8

Вона, як двоюрідна племінниця ОСОБА_8 подала суду документи про підтвердження своїх родинних стосунків і просила її призначити опікуном.

Суд не звернув увагу, що заявник звернувся до суду не з метою взяти під опіку людину похилого віку, а з метою відібрати квартиру, що підтверджується тим, що ОСОБА_8 виразив йому недовіру в справі про визнання недійсним договору дарування, та відкликав довіреність, на його ім'я.

В провадженні Печерського районного суду знаходиться справа про встановлення родинних стосунків між ОСОБА_8 та ОСОБА_7 Таким чином апелянт вважає, що заявник звернувся з заявою про визнання недієздатним ОСОБА_8 для того, щоб встановити факти, які мають правове значення для вирішення в інших справах, а тому суд безпідставно відхилив клопотання апелянта в даній справі про залишення без розгляду заяви ОСОБА_7, так як його заява пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

В судовому засіданні апеляційного суду представники, осіб, що оскаржили судове рішення доводи скарг підтримали.

ОСОБА_7 та його представник заперечували проти задоволення апеляційних скарг.

Розглянувши справу , заслухавши доповідь судді Желепи О.В., заслухавши пояснення осіб, які з'явились до суду, з'ясувавши обставини справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційне провадження за скаргами, поданими в інтересах ОСОБА_4 та ОСОБА_2 необхідно закрити, оскільки вони не довели, що рішенням в даній справі вирішені питання про їх права та обов'язки, а апеляційна скарга ОСОБА_6 підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Звертаючись з апеляційними скаргами ОСОБА_4 та ОСОБА_2, які не брали участі в розгляді даної справи, посилались на те, що ухваленим в даній справі рішенням вирішено питання про їх права та обов'язки, оскільки вони набули за відповідними договорами право власності на квартиру, яка раніше належала ОСОБА_8

Так як ОСОБА_7 звернувся з позовом про визнання недійсним договору дарування, за яким відбувся перехід права власності на квартиру від ОСОБА_8, який в ході розгляду справи відкликав довіреність на останнього та виразив йому недовіру , заявники вважали, що рішенням про визнання ОСОБА_8 недієздатним та призначення його опікуном ОСОБА_7 вирішені питання про їх права, так як ОСОБА_7, як опікун набуває права оскаржити договори дарування та витребувати квартиру.

Під час розгляду справи апеляційним судом встановлено, що дійсно ОСОБА_2 за договором купівлі-продажу від 20 липня 2015 року придбав квартиру АДРЕСА_1, яка раніше належала на праві власності ОСОБА_8, який подарував її ОСОБА_4 за договором дарування від 15 липня 2014 року.

Відповідно до акту амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 375 від 05 травня

2015року ОСОБА_8 виявляє ознаки стійкого хронічного психічного розладу - Судинна-атрофічна деменція , за своїм психічним станом не здатний усвідомлювати значення свої дій та керувати ними.

Разом з тим відповідно до ст.40 ЦК України, фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це.

Так, як рішення в даній справі законної сили не набрало, та на момент вчинення правочинів, на які посилаються ОСОБА_2 та ОСОБА_9 , не існувало рішення про визнання ОСОБА_8 недієздатним, а також враховуючи, що в рішенні, яке оскаржено не зазначено дату з якого особа визнається недієздатною, вказане рішення не впливає на права вказаних осіб, оскільки з нього не випливає, що в липні 2014 року ОСОБА_8 був недієздатним.

Враховуючи, що для перевірки та встановлення вищенаведених обставин, необхідно було заслухати пояснення учасників процесу та дослідити докази, апеляційним судом було відкрито провадження і за апеляційними скаргами вказаних осіб.

Відповідно до ст. 292 ЦПК України , сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Керуючись, вказаною процесуальною нормою та враховуючи вищенаведені обставини, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційне провадження в даній справі за апеляційними скаргами, поданими представниками ОСОБА_2 та ОСОБА_9 необхідно закрити.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги ОСОБА_6, яка була учасником процесу, апеляційним судом встановлено, що вона 25 червня 2015 року звернулась до Печерського районного суду м. Києва з заявою про залучення її до участі в даній справі, та просила визнати її опікуном ОСОБА_8, який є її двоюрідним дядьком, та зазначала, що ОСОБА_7, який звернувся з заявою в даній справі про визнання ОСОБА_8 недієздатним не є його родичем.

Відповідно до ст. 237 ЦПК України заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім'ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклуванн6я, психіатричним закладом.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_7 при подачі заяви про визнання особи недієздатною , до неї не долучив жодного доказу про те, що він відноситься до кола осіб, які мають право подавати такі заяви.

Суд , задовольняючи заяву ОСОБА_7 не перевірив, наявність у нього права, звертатись з відповідною заявою та помилково не застосував вказану норму процесуального права.

На стадії апеляційного розгляду ОСОБА_7, та його представник посилались на те, що останній є родичем ОСОБА_8, що може бути підтверджено рішенням суду у іншій справі, за його заявою про встановлення родинних відносин, яке ухвалене за їх словами, після розгляду Печерським районним судом м. Києва даної справи.

Вказані доводи не можуть бути прийняті, оскільки апеляційному суду таке рішення не надавалось, воно не ухвалювалось до звернення ОСОБА_7 з заявою, а також до ухвалення рішення в даній справі.

Таким чином, факт родинних стосунків ОСОБА_7 з ОСОБА_8 є не доведеним.

З пояснень учасників процесу встановлено, що на момент розгляду даної справи в районному суді, а також на час розгляду цієї справи в апеляційному суді, рішення в іншій справі про встановлення родинних стосунків не набрало законної сили.

Заявник до ухвалення рішення в даній справі не довів, що він відноситься до кола осіб, які за законом мають право звертатись з заявою про визнання ОСОБА_8 недієздатним, а тому в задоволенні заяви такої особи, районному суду необхідно було відмовити.

Стосовно заяви ОСОБА_6, то вона не розглядалась районним судом взагалі, суд не навів в рішенні жодних мотивів її відхилення чи задоволення, не надав оцінку, наданим нею доказам, не перевірив можливість призначення її опікуном ОСОБА_8

Вирішення вказаної заяви на стадії апеляційного розгляду на даний час є неможливим, оскільки ОСОБА_6 не зверталась до органу опіки та піклування Печерського району з проханням подати суду подання про призначення її опікуном, а відповідно до ст. 241 ЦК України суд може призначити особу опікуном лише за поданням органу опіки та піклування.

Таким чином, оскільки апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_7 не довів своє право звертатись з заявою про визнання ОСОБА_8 недієздатним, рішення Печерського районного суду в даній справі підлягає скасуванню з постановленням нового рішення про відмову в задоволенні такої заяви.

Посилання представника ОСОБА_7 на те, що правильне по суті рішення не може бути скасовано через порушення норм процесуального права, лише з формальних підстав, колегія суддів не приймає, тому, що наведені вище обставини не можуть бути віднесені до формальних підстав.

Законодавцем обмежено коло осіб, які можуть звертатись з заявами про визнання осіб недієздатними, а тому вказана обставина є суттєвою і обов'язково повинна бути встановлена судом до ухвалення рішення в такій категорії справ.

При цьому колегія суддів роз'яснює, що ОСОБА_6 та інші фізичні особи, визначені в ст. 237 ЦПК України, при наявності у них доказів приналежності їх до членів сім'ї ОСОБА_8, а бо що вони є його близькими родичами, не позбавлені права, повторно звернутись з такою заявою.

Також з заявою про визнання ОСОБА_8 недієздатним можуть звернутись органи опіки та піклування, або психіатричний заклад.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів, приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_6 підлягає частковому задоволенню.

Так як судом не встановлено, що між ОСОБА_8 та ОСОБА_6 існує спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження , заява подана в даній справі не може бути залишена без розгляду на підставі ч.6 ст. 235 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 292, 303, 304, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційне провадження, за апеляційними скаргами ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 закрити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 24 вересня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні заяви ОСОБА_7 про визнання недієздатним ОСОБА_8 та встановлення опіки, заінтересовані особи: Печерська районна в м. Києві державна адміністрація як орган опіки та піклування, ОСОБА_6, Вишгородська міська рада як орган опіки та піклування, - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20-ти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий Судді: