У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області в складі:

головуючого судді - Ковалевича С.П.

суддів: Василевича В.С., Шеремет А.М.

секретар судового засідання - Ковальчук Л.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Березнівського районного суду Рівненської області від 25 листопада 2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Березнівської районної державної адміністрації про стягнення середнього заробітку за час затримки видачі трудової книжки, відшкодування моральної шкоди.

Перевіривши докази та доводи апеляційної скарги, колегія суддів, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Березнівського районного суду Рівненської області від 25 листопада 2014 року в позові ОСОБА_1 відмовлено.

Вважаючи дане рішення незаконним через порушення судом норм матеріального та процесуального права, ОСОБА_1 подав на нього апеляційну скаргу.

На обґрунтування своєї скарги вказує, що суд першої інстанції у своєму рішенні посилається на АКТ від 20 серпня 2007 року, в якому зафіксовано, що він начебто відмовився від ознайомлення з наказом про звільнення, отримання трудової книжки та відмовився підписати книгу обліку трудових книжок. Однак суд не взяв до уваги вимоги чинного законодавства України до складання такого роду документів, зокрема - необхідності затвердження Акту директором відповідної установи - чого зроблено не було. Крім того, у кінці акта перед підписами не повідомлено про кількість примірників акта та про місце його зберігання. А отже даний документ не може вважатися таким, що складений належним чином та не повинен був оцінюватися судом як належний.

Зазначає, що 21 лютого 2014 року ним подана заява про видачу трудової книжки. Ця заява досліджувалася судом, однак не взята до уваги при винесенні рішення. Відповідач звернулася до адміністративного суду із заявою про витребування трудової книжки лише в квітні 2014 року. Таким чином, стверджує, що суд не взяв до уваги той факт, що саме на відповідачеві лежав обов'язок по витребуванню трудової книжки в адміністративному суді в розумний строк і відповідач цього обов'язку не виконала.

Посилаючись на викладені обставини, просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове по суті позовних вимог.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 був звільнений з посади спеціаліста 1 категорії філії Березнівського районного центру соціальних служб для сім"ї, дітей та молоді с. Хмелівка наказом № 49 від 20.08.2007р. за п. 4 ст. 40 КЗпП України за прогул.

Звертаючись у 2014 з вказаним позовом, ОСОБА_1 стверджує, що при звільненні йому не видали трудову книжку, а тому ставить питання про стягнення на його користь 277 274 грн. середнього заробітку за час її затримки та 50 000 грн. моральної шкоди у зв"язку з порушення трудового законодавства.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог за їх безпідставністю, суд першої інстанції правильно виходив з того, що при звільненні ОСОБА_1, відповідач пропонував йому отримати в день звільнення свою трудову книжку, проте він від цього відмовився, про що складено відповідний акт від 20.08.2007р.

Цей акт був предметом дослідження Рівненського адміністративного окружного суду при розгляді справи за позовом ОСОБА_1 про поновлення на роботі і він недійсним визнаний не був.

Рішенням цього ж суду від 21.12.2009р. в позові ОСОБА_1 відмовлено і це рішення набрало законної сили.

Враховуючи, що при звільненні ОСОБА_1 порушень вимог ст. 47 КЗпП України щодо видачі трудової книжки допущено не було, а отже і не має підстав для стягнення у відповідності до ч.4 ст. 235 КЗпП України середнього заробітку за час її затримки, оскільки така затримка виникла з вини самого позивача у зв"язку з відмовою у її отриманні.

Доводи апелянта, які викладені в його апеляційній скарзі не спростовують висновків суду, з якими погоджується і колегія суддів.

Оскільки суд першої інстанції повно та всебічно з'ясував дійсні обставини по справі, дав належну оцінку зібраним доказам і постановив рішення без порушень норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування немає.

Керуючись ст. ст. 307, 313-315 ЦПК України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Березнівського районного суду від 25 листопада 2014р. залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Сторони по справі мають право оскаржити рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду протягом двадцяти днів з дня проголошення ухвали апеляційної інстанції в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: С.П. Ковалевич

Судді: В.С. Василевич

А.М. Шеремет