Справа № 473/4265/15-ц
РІШЕННЯ

іменем України

"25" листопада 2015 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючого - судді Старжинської О.Є., при секретарі судового засідання Ніколаєнко Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вознесенську Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю

В С Т А Н О В И В:

30.10.2015 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача - Прибужанівської сільської ради Вознесенського району - про визнання права власності на нерухоме майно - житловий будинок АДРЕСА_1 за набувальною давністю.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що він з травня 2004 року проживає у вказаному житловому будинку придбавши його в травні 2004 року за письмовою розпискою у громадянина ОСОБА_4, який є його власником згідно рішення місцевого Вознесенського районного суду від 29.10.2002 року і який ІНФОРМАЦІЯ_1 помер, а його (позивача) право власності на цей житловий будинок не оформлено.

Посилаючись на вимоги статті 344 ЦК України, позивач просив позов задовольнити.

Ухвалою суду від 12.11.2015 року було замінено неналежного відповідача - Прибужанівську сільську раду Вознесенського району на належних відповідачів - ОСОБА_2, ОСОБА_3.

В судовому засіданні представник позивача та позивач підтримали позовні вимоги.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнав, вказуючи, що після смерті батька ОСОБА_4 він та його сестра ОСОБА_3 прийняли спадщину і отримали кожний свідоцтво про право на спадщину на ? частку земельної ділянки, що призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і розташована на території Єланецького району Миколаївської області, оформлення спадкових прав на належний померлому житловий будинок АДРЕСА_1 не здійснював так як за життя батько продав даний будинок позивачу ОСОБА_1

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, судом належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, причину неявки суду не повідомив.

Вислухавши пояснення представника позивача, позивача, відповідача ОСОБА_2 дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає.

Відповідно до положень статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлено судом.

У відповідності до статті 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом

десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває

право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не

встановлено цим Кодексом.

Виходячи зі змісту статті 344 ЦК та враховуючи положення пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК про те, що правила статті 344 ЦК про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим кодексом, та беручи до уваги, що ЦК набрав чинності з 01 січня 2004 року, положення статті 344 ЦК поширюються на правовідносини, що виникли з 01 січня 2001 року.

Таким чином, для застосування правил статті 344 ЦК, як підстави набуття права власності, необхідно встановити всі обставини, зазначені статтею 344 ЦК, в тому числі підстави заволодіння та строк володіння чужим майном.

Крім того, для застосування правил статті 344 ЦК необхідно, встановити, що у володільця немає іншої правової підстави володіти майном, в тому числі і за договором, та відсутні інші правовідносини між ним та зацікавленими особами, в тому числі і щодо майна, яким особа користувалась на підставі інших попередніх угод.

За набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено;

Норми статті 344 ЦК про набувальну давність не підлягають застосуванню у випадках, коли володіння майном протягом тривалого часу здійснювалось на підставі договірних зобов'язань (договорів оренди, зберігання, безоплатного користування, оперативного управління тощо), оскільки право власності у володільця за давністю виникає поза волею і незалежно від волі колишнього власника.

В судовому засіданні встановлено, що житловий будинок АДРЕСА_1 був власністю на підставі рішення місцевого Вознесенського районного суду від 29.10.2002 року ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1. Після його смерті спадкоємці за законом першої черги - відповідачі по справі - прийняли спадщину і оформились в спадкових правах - отримали свідоцтво про право на спадщину за законом в рівних частках на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Свідоцтво про право на спадщину за законом на спірний житловий будинок відповідачі не отримали.

Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Тобто, прийняття спадщини відносно одного об'єкта означає прийняття спадщини щодо всіх об'єктів, які входять до її складу.

На підставі ч. 5 ст. 1268 ЦК України спадщина належить спадкоємцю незалежно від часу її прийняття з часу відкриття спадщини.

Прийнявши в установленому законом порядку спадщину відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 з часу її відкриття набули речові права на успадкований житловий будинок - право володіння та право користування ним. Тобто, з ІНФОРМАЦІЯ_1 безперервність володіння нерухомим майном позивачкою перервалась.

При цьому добросовісним заволодінням може вважатися таке, коли особи при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності.

Отже, посилання позивача на розписку про купівлю спірного будинку, як доказ добросовісного заволодіння цим майном, не може бути належною підставою для визнання права власності за правилами ст. 344 ЦК України.

За вказаних обставин відсутні підстави для задоволення позову з підстав набуття у власність нерухомого майна, передбаченого статтею 334 ЦК України.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Миколаївської області через міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів після проголошення рішення.

Суддя: О.Є. Старжинська