РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/899/15-ц

26 жовтня 2015 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючий суддя - Олійник П. В.

при секретарі - Вознюк Ю. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Костопіль цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної в наслідок дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ПАТ «СК «УСР» звернулось до суду з позовом до відповідача про відшкодування шкоди в порядку регресу, затрати по виплаті страхового відшкодування в розмірі 3908,60 грн. та стягнення судових витрат по справі.

В обґрунтування позову покликається на те, що між позивачем згідно договору добровільного страхування наземного транспорту було виплачене ПП «ВІП Рент» страхове відшкодування за шкоду отриману в результаті ДТП, яке сталося по вині відповідача.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю та з аналогічних підстав.

Представник відповідача позов не визнав та пояснив, що до даних правовідносин необхідно було застосувати положення про суброгацію, а не регресу, а тому в позові слід відмовити.

Суд, заслухавши пояснення сторін, зясувавши обставини та дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 01.08.2013 року між позивачем та ПП «ВІП Рент» було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту, яким прийняв на себе обовязки відшкодувати збитки, що може зазнати страхувальник під час експлуатації транспортного засобу «Шкода», реєстраційний номер НОМЕР_1.

13.09.2013 року в м. Авангард сталася ДТП за участю застрахованого автомобіля «Шкода», реєстраційний номер НОМЕР_1 та автомобіля «Опель», реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням відповідача.

05.12.2013 року Костопільським районним судом Рівненської області винесено постанову відповідно до якої винним в скоєнні ДТП визнано відповідача.

16.09.2013 року ПП «ВІП Рент» звернулося до позивача із заявою про настання страхового випадку і позивачем було здійснено виплату страхового відшкодування в сумі 3908,60 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 20408 від 08.11.13 року.

Отже, позивачем здійснено виплату страхового відшкодування у зв'язку з настанням страхового випадку, оскільки зазначена шкода особисто винуватцем ДТП - відповідачем відшкодована не була.

Згідно з ч.3 ст. 10 ЦПК України та ч.1,4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Суд вважає, що позивачем доведено його право вимоги до відповідача, як відповідального за завдані збитки; підтверджено розмір витрат, понесених ним у зв'язку з виплатою страхового відшкодування на ремонт застрахованого автомобіля, пошкодженого внаслідок ДТП; подано докази, які є належними і не спростовані відповідачем.

Доводи представника відповідача про те, що в позові слід відмовити, оскільки до даних правовідносин необхідно було застосувати положення про суброгацію, а не регресу, не спростовують та не вказують на відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

У п. 27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року № 4 "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" зазначено, що при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика необхідно розрізняти поняття "регрес" та "суброгація". У випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов'язанні (заміна активного суб'єкта) зі збереженням самого зобов'язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов'язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається.

Так, до відносин, які виникли із страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, застосовується ст. 1191 ЦК України та ст. 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", а до тих, які виникли із добровільного страхування - ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування".

Відповідно до ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика є суброгацією. При суброгації нового зобов'язання із відшкодування збитків не виникає, а відбувається заміна кредитора: потерпілий (а ним є страхувальник або вигодонабувач) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Внаслідок цього страховик виступає замість потерпілого, а тому в порядку суброгації страховик може стягнути із заподіювача шкоди лише ту суму, яку він сам виплатить страхувальнику. У порядку суброгації страховик не має права вимагати відшкодування вартості витрат на проведення робіт по визначенню розміру заподіяної шкоди, оскільки такі витрати страховика не є страховим відшкодуванням, а спрямовані на визначення розміру збитків.

Враховуючи, що позивачем заявлено вимоги про стягнення страхового відшкодування з відповідача - особи, з вини якої заподіяно шкоду, то в даному випадку виник спір щодо відшкодування збитків в порядку суброгації, а не в порядку регресу.

У даному випадку застосуванню підлягає ст. 993 ЦК України, яка встановлює перехід права вимоги до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки, і на яку покликається як на підставу своїх позовних вимог позивач у поданій позовній заяві.

За таких обставин, суд вважає, що позов підлягає до задоволення відповідно до ст. 993 ЦК України, тобто в порядку суброгації, а не в порядку регресу.

У відповідності до ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати, що складаються зі сплаченого позивачем сдового збору, які підтверджені документально.

На підставі викладеного, керуючись 10, 60, 212 ЦПК України , суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" 3908 грн. 60 коп у відшкодування сплаченого страхового відшкодування та 243,60 у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Рівненської області через Костопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя:ОСОБА_2