Справа № 363/2167/14 Головуючий у І інстанції
Провадження № 22-ц/780/477/15 Доповідач у 2 інстанції Кулішенко
Категорія 47 14.01.2015
УХВАЛА

Іменем України

14 січня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді Кулішенка Ю.М.,

суддів: Лащенка В.Д., Сушко Л.П.,

при секретарі: Микитенко Д.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 06 листопада 2014 року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа - Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5, про встановлення факту проживання однією сім'єю, визнання права власності на 1/2 частину спільно нажитого майна та визнання договору дарування квартири недійсним,-

ВСТАНОВИЛА:

В травні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа - Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5, про встановлення факту проживання однією сім'єю, визнання права власності на 1/2 частину спільно нажитого майна та визнання договору дарування квартири недійсним, посилаючись на те, що з 12 грудня 1990 року він знаходився у шлюбі з відповідачкою ОСОБА_2 Не дивлячись на рішення цього ж суду від 13 травня 1998 року про розірвання шлюбу, в період з 13 травня 1998 року по 18 червня 2005 року (час повторного укладання шлюбу сторонами) та в подальшому проживав з відповідачкою однією сім'єю, як чоловік і жінка. Доводив, що фактично сімейні стосунки між ними за цей час не припинялися. З цих підстав просив встановити факт спільного проживання однією сім'єю у вказаний період та згідно ст. 74 СК України визнати за ним право власності на 1/2 частину АДРЕСА_1 - набуту за час сумісного проживання, а також визнати недійсним договір дарування цієї квартири від 21 січня 2014 року.

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 06 листопада 2014 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати, з мотивів неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права, а також невідповідності висновків суду обставинам справи, та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення сторін, що з'явилися, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права рішення суду без змін. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що з 12 грудня 1990 року по 13 травня 1998 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі.

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 13 травня 1998 року шлюб між сторонами розірвано з підстав припинення сімейних стосунків. Судом встановлено, що з серпня 1997 року сторони спільно не проживали і спільного господарства не вели.

Рішення суду набрало законної сили і ніким не оскаржувалося, яке згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України має преюдиційне значення для вирішення цієї справи.

Зважаючи на вищевикладене, доводи позову про те, що подружні правовідносини сторін ніколи не припинялися і, що вони постійно проживали однією сім'єю як чоловік і жінка - безпідставні та спростовуються матеріалами справи.

Згідно договору купівлі-продажу від 22 червня 2004 року відповідачка ОСОБА_2, не перебуваючи у шлюбі з позивачем, за 12 332 грн. придбала квартиру АДРЕСА_2.

Разом з тим 18 червня 2005 року сторони повторно уклали шлюб згідно свідоцтва про одруження.

Згідно довідки форми №3а від 05 липня 2011 року позивач 12 серпня 2004 року зареєструвався у спірній квартирі, коли відповідачка з двома доньками зареєстровані в квартирі після її придбання з 01 липня 2004 року.

17 червня 2011 року рішенням Вишгородського районного суду Київської області повторний шлюб між сторонами розірвано.

21 січня 2014 року ОСОБА_2 подарувала спірну квартиру своїм донькам (відповідачам по справі) по 1/2 частині кожній.

Від шлюбу сторони мають двох дітей ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_2.

Отже факт, за встановленням якого позивач звернувся до суду, на основі достатніх, належних і допустимих доказів, стороною позивача згідно ст. 60 ЦПК України не доведено.

Судом першої інстанції встановлено фактичні обставини справи, за яких сторони в період з 13 травня 1998 року по червень 2005 року однією сім'єю не проживали.

Судом першої інстанції встановлено, що спірну квартиру відповідачкою придбано особисто, коли вона з позивачем однією сім'єю не проживала, а тому підстав для визнання цієї квартири спільним сумісним майном подружжя не встановлено.

Доводи апеляційної скарги про невідповідність висновків суду обставинам справи є безпідставними, оскільки позивачем не надано будь-яких доказів про те, що його права порушені і чим саме.

За таких обставин, суд дійшов правильного висновку про відмову у позові.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, вірно послався на закон, що регулює спірні правовідносини, дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, а тому, відповідно до ст.303 ЦПК України, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303,307-308, 313 -315, 316,319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Вишгородського районного суду Київської області від 06 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя

Судді