Справа № 454/3082/13 Головуючий у 1 інстанції: Веремчук О.А.
Провадження № 22-ц/783/1224/15 Доповідач в 2-й інстанції: Бакус В. Я.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого: судді Бакуса В.Я.,

суддів: Гірник Т.А., Левика Я.А.,

секретаря: Глинського О.А.,

з участю: представника відділу освіти Сокальської районної державної адміністрації Львівської області - Пилипчук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Сокальского районного суду Львівської області від 11 листопада 2014 року у справі за позовом ОСОБА_4 до відділу освіти Сокальської районної державної адміністрації Львівської області, Тартаківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів про визнання протиправним та скасування наказу про застосування дисциплінарного стягнення, -

встановила:

рішенням Сокальського районного суду Львівської області від 11 листопада 2014 року в задоволені вказаному вище позові відмовлено.

Рішення суду оскаржила відповідач, просить його скасувати й ухвалити нове рішення, яким вимоги задовольнити, посилаючись на те, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, суд не надав належну оцінку доказам, що маються у справі. Так, зокрема, апелянт зазначає, що зазначені відповідачем підстави, які слугували для притягнення її до дисциплінарної відповідальності не могли бути прийняті до уваги, оскільки вона не є класним керівником класу, а відтак не могла нести відповідальність за організацію харчування учнів; не зобов'язана слідкувати за записами учнів у щоденниках, а в акті про зазначене нібито допущене нею порушення, не вказано в яких учнів перевірялись щоденники та за який період; звернення батьків учнів на її дії могли бути підставою для притягнення до відповідальності лише після проведення перевірки такого звернення. Крім того, апелянт вказує на те, що відповідачами не надано доказів наявності фактів незабезпечення нею охорони життя і здоров'я учнів під час навчально-виховного процесу.

Заслухавши суддю-доповідача, учасника процесу на заперечення апеляційної скарги, вивчивши обставини та матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення районного суду в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За змістом статті 10 цього ж Кодексу цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

За змістом статті 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно з ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Відповідно до ст. 139 КЗпП України працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Статтею 147 Кодексу Законів про працю України встановлено, що за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана або звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення.

Встановлено, що не оспорюється сторонами, позивач після закінчення навчання у Волинському державному університеті ім. Лесі Українки, з 01 листопада 1996 року працює у Тартаківській школі, зокрема з 24 липня 2000 року на посаді вчителя початкових класів Тартаківської ЗШ І-ІІІ ступенів Сокальського району Львівської області, що стверджується трудовою книжкою позивача (а.с.53, 54).

На даний час, після одруження, прізвище позивача змінено з ОСОБА_4 на ОСОБА_4 (а.с.6, 175, 176).

Наказом начальника відділу освіти Сокальської РДА від 11.10.2013 року № 01-25/738 «Про винесення догани», позивача притягнено до дисциплінарної відповідальності (а.с.8).

Відповідно до цього наказу, розглянувши звернення батьків учнів 2 класу Тартаківської ЗШ І-ІІІ ст. від 27.09.2013 року про неналежне виконання посадових обов'язків вчителем початкових класів ОСОБА_4 та враховуючи наданий дирекцією школи акт про адміністративне порушення вищезазначеним вчителем від 24.09.2013 року, начальником відділу освіти позивачу оголошено догану.

У своєму подані від 27.09.2013 року № 81а, що було адресоване начальнику відділу освіти для притягнення до дисциплінарної відповідальності позивачки, директор школи доводив до відома, що причинами притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача є наступні: невиконання вчителем своєї посадової інструкції; невиконання вимог наказу по школі № 111 від 02.09.2013 р. «Про порядок організації харчування учнів у 2013-2014 н. р.»; незабезпечення охорони життя і здоров'я учнів під час навчально-виховного процесу; письмове звернення до адміністрації школи батьків учнів ІІ класу (а.с.81).

Відповідно до ст. 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення.

За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення.

При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Однак, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, районний суд належним чином не перевірив доводи, які мають значення для правильного вирішення справи та не врахував того, що в наказі про накладення дисциплінарного стягнення не зазначено, що саме порушено позивачем, який нормативний акт, а лише мається посилання на звернення батьків та наданий школою акт.

Суд належним чином не перевірив, які безпосередні дії вчинено позивачем, що оцінені як порушення трудової дисципліни, чи порушені нею обов'язки, передбачені її посадовою інструкцією, а також не звернув уваги на те, що в матеріалах справи взагалі відсутні матеріали перевірки звернення батьків учнів, а саме без перевірки звернення не може бути підставою для притягнення до відповідальності.

Також, суд належним чином не перевірив чи враховано відповідачем при обранні виду стягнення ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

В той же час, у листі Міністерства освіти і науки України № 1/9-468 від 29.12.2001 «Про обсяг і характер домашніх завдань для учнів початкової школи» зазначено, що при визначенні форм, характеру, змісту, обсягу домашніх завдань, методів їх організації необхідно враховувати специфіку навчального предмета, пізнавальні можливості учнів, їх вольові якості та уподобання тощо. У початкових класах можливі як усні, так і письмові домашні завдання. У 2 - 4 класах обсяг навчального матеріалу для домашніх робіт орієнтовно повинен становити ? обсягу, виконаного на уроці, і бути таким, щоб витрати часу на їх виконання не перевищували у 2-му класі - 45 хв. Домашні завдання не рекомендується завдавати на канікули, на вихідні та святкові дні. Місце подачі домашнього завдання може бути на будь-якому етапі уроку. Не допускається подача домашнього завдання під час чи після дзвінка на перерву, після уроків, оскільки воно не в повній мірі не фіксується дітьми; учні позбавлені можливості ставити запитання; учитель не встигає пояснити суть завдання.

В посадовій інструкції учителя ОСОБА_4, яка затверджена директором школи, відсутній обов'язок вчителя фіксувати домашні завдання учням у щоденниках, а лише зазначено, що вчитель веде в установленому порядку класну документацію, здійснює поточний контроль за відвідуванням і успішністю учнів за прийнятою в школі системою, виставляє оцінки в класний журнал і щоденник учня, своєчасно подає адміністрації школи звітні дані (підпункт 3.10) (а.с.47).

В акті про дисциплінарне порушення, який складено комісією школи, не зазначено в яких учнів комісією проводилась перевірка щоденників, робочих зошитів, з якими учнями вона спілкувалась, а відтак прийшла до висновку про те, що позивачка, як вчитель, не задавала учням домашніх завдань з математики та української мови (а.с.48).

Відповідно до п. 4 наказу Тартаківської ЗШ І-ІІІ ст. від 02.09.2013 р. № 111 «Про порядок організації харчування учнів у 2013-2014 н. р.» відповідальність за організацію харчування учнів 1-4 класів покладено на класних керівників, де зазначено - «2 клас - ОСОБА_4» (а.с.78). В той же час, відповідно до наказу директора цієї ж школи від 02.09.13 № 102 «Про призначення класних керівників», класним керівником 2 - 4 класів призначено ОСОБА_6 (а.с.180).

У зазначеному наказі (п. 5 та підпункт 5.3) зазначено, що вчителям початкових класів, зокрема ОСОБА_4, особисто супроводжувати учнів свого класу в їдальню та з їдальні в клас.

Адміністрацію школи представлено акт від 02.09.2013 р. про відмову від підпису позивачки про ознайомлення з цим наказом (а.с.179).

В той же час, в акті про дисциплінарне порушення, який складено комісією школи, зазначено, що учні ІІ класу прийшли харчуватись у їдальню без супроводу ОСОБА_4, яка через деякий час (приблизно 5 хв.) підійшла в їдальню, однак попросила вчителя початкових класів ОСОБА_7 приглядіти за учнями її класу під час харчування.

Відтак, зазначене свідчить, що діти не залишились без догляду у їдальні та у поверненні з їдальні в клас.

Позивач пояснила свою відсутність у їдальні та у супроводі учнів з їдальні в клас тим, що їй необхідно було зняти з банківської карти гроші і це зафіксовано в акті.

Відтак, виходячи з характеру проступку, обставин, за яких його вчинено, яку завдано ним (могло завдати) шкоди, не можна визнати це грубим порушенням трудових обов'язків позивачем.

Встановлено, що по зверненню дев'яти батьків учнів другого класу про необхідність звернення уваги на стан викладання предметів позивачем, відповідачем перевірка викладених обставин не проводилась. А сам факт письмового звернення без перевірки викладених у ньому фактів не може бути підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності.

А тому, з урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що при притягненні до відповідальності позивача відповідачем не було враховано викладеного, ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, попередню роботу позивача, яка раніше до дисциплінарної відповідальності не притягувалася, її позитивну атестацію, а тому вважає, що підстав для притягнення позивачки до дисциплінарної відповідальності не було.

Оскільки видання наказів входить до повноважень начальника відділу освіти, відтак визнавати його дії неправомірними немає підстав.

За таких обставин рішення районного суду підлягає до скасування з ухваленням нового рішення про задоволення позову в частині скасування оскаржуваного наказу .

Відповідно до ч.2 ст.314 ЦПК України апеляційний суд ухвалює рішення у випадках скасування судового рішення і ухвалення нового або зміни рішення.

Керуючись ст.ст. 303, 305, п. 2 ч. 1 ст. 307, п.п.1, 4 ст. 309, ч. 2 ст. 314, ст.ст. 313, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Сокальського районного суду Львівської області від 11 листопада 2014 року в частині визнання наказу відділу освіти Сокальської районної адміністрації Львівської області від 11.10.2013 року № 01-25/738 «Про винесення догани» скасувати й ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити частково.

Скасувати наказ відділу освіти Сокальської районної адміністрації Львівської області від 11.10.2013 року № 01-25/738 «Про винесення догани».

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий Бакус В.Я.

Судді Гірник Т.А.

Левик Я.А.