АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/300/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 19 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 24 листопада 2014 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про визнання договору позики недійсним.

Вивчивши матеріали справи, судова палата, -

в с т а н о в и л а :

В грудні 2014 року ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_7 про визнання договору позики недійсним.

Позивач посилався на те, що 09 травня 2013 року він написав розписку про отримання грошових коштів від ОСОБА_8 в сумі 35 000 доларів США.

Дану розписку було написано під впливом обману та шляхом зловживання його довірою, оскільки фактичної передачі коштів, про що йдеться в розписці, не було.

ОСОБА_8 була представником замовника будівництва готельно-ресторанного комплексу «Старий Відень», позивач на момент знайомства був директором та співзасновником ТОВ «ІБК «Основабуд». На території будівельного майданчика знаходилась окрема споруда - «Баня». Ця споруда заважала добудові одного крила готельно-ресторанного комплексу «Старий Відень» і потребувала зносу. ОСОБА_8, як представник забудовника, вимагала розібрати та перенести цю споруду на інше місце. З матеріалів Бані вона планувала збудувати власний будинок, але не мала для здійснення будівництва власної земельної ділянки. Споруду «Баня»було розібрано і вивезено на зберігання на промислову базу за адресою м.Київ, провулок Радищева № 6. Матеріал, з якого була збудована «Баня» ОСОБА_8 оцінила в 35 000,00 доларів США. В забезпечення належного збереження матеріалу «Бані» 09.05.2013 року позивач вимушений був написати розписку про отримання коштів в розмірі 35 000 дол. США, які він ніби-то отримав від ОСОБА_8

За попередньою домовленістю ОСОБА_8 зобов'язалась повернути йому його розписку після того, як матеріал зі споруди «Баня» буде переданий їй в цілісності на місце, де буде проводитись будівництво її будинку.

В липні місяці 2013 року споруда «Баня» була доставлена на її ділянку за адресою Київська обл., Обухівський р-н, на території Української міської ради, СТ "Дубок".

Та після отримання «Бані» ОСОБА_8 розписку позивачу не повернула, а, навпаки, почала погрожувати стягнути по ній кошти у випадку, якщо його знайомий належним чином не виконає будівництво її будинку.

Сторони неодноразово зустрічалися аби врегулювати питання мирним шляхом. Розписку йому так і не було повернуто.

Так при одній із зустрічей з відповідачкою, позивачу вдалося записати їхнє спілкування на диктофон телефонного апарату. На аудіозапису неодноразово ОСОБА_8 підтверджує той факт, що кошти вона йому не передавала, і він їх не отримував.

На підставі наведеного, ст. ст, 203, 215, 1046 ЦК України, 6позивач просив суд визнати недійсним договір позики від 09 травня 2013 року.

Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 24 листопада 2014 року провадження по справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про визнання договору позики недійсним, - зупинено до набрання законної сили судовим рішенням Печерського районного суду м. Києва в справі № 757/8322/14 ц за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про стягнення коштів за договором позики.

Не погоджуючись із ухвалою суду, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на те, що дана ухвала є незаконною, постановленою з порушенням норм матеріального та процесуального права, просив її скасувати та передати справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Обговоривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Суд першої інстанції, зупиняючи провадження по даній справі, виходив з того , що Печерським районним судом м. Києва ухвалою від 11.04.2014 року відкрито провадження у справі № 757/8322/14-ц за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_6 про стягнення коштів за договором позики від 09.05.2013 року.

Рішення суду у справі № 757/8322/14-ц матиме суттєве значення для вирішення даної справи - № 697/2447/14-ц, - за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про визнання договору позики недійсним, оскільки зазначені справи взаємоповязані, і розгляд даної справи (№ 697/2447/14-ц) неможливий до розгляду справи Печерським районним судом м. Києва, крім того розгляд останньої перебуває на стадії вивчення матеріалів по справі.

Враховано судом і норму п.4 ч.1 ст.201 ЦПК України, згідно якої суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у разі неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства.

Однак з такими висновками суду погодитися не можна.

Встановлено, що предметом позову у даній цивільній справі є визнання недійсним договору позики, укладеному між сторонами 09 травня 2013 року на суму 35 000 доларів США (з розписки, написаної ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8В.).

Тобто предметом доказування та оцінки у даній цивільній справі є обставини з приводу правовідносин, наявних між сторонами до та під час укладення договору позики від 09 травня 2013 року, а позовні вимоги у справі, яка розглядається Печерським районним судом м. Києва № 757/8322/14-ц, - за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за вчиненим правочином, - є похідними від обставин, які є предметом розгляду по даній справі.

Згідно розяснення в п. 33 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» визначаючи наявність передбачених статтею 201 ЦПК України підстав, за яких провадження у справі підлягає обовязковому зупиненню, суд повинен, зокрема, врахувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як зазначено у пункті 4 частини першої цієї статті неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в прядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

В даному ж випадку в справі, що розглядається в Печерському районі м. Києва, не вирішується питання щодо підстав заявлених у даній справі вимог, скоріше навпаки, від належного зясування обставини п даній справі залежить обєктивність і обґрунтованість вирішення спору по справі Печерського райсуду - № 757/8322/14 ц.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд поспішив постановити ухвалу про зупинення провадження у даній справі, яку не можна визнати обгрунтованою.

Тому останню слід скасувати, направивши справу до суду першої інстанції для продовження розгляду у відповідності до вимог цивільного процесуального законодавства.

Керуючись ст.ст.201, 303, 304, 307, 311, 315, 317, 218 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задоволити.

Ухвалу Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 24 листопада 2014 року по даній справі скасувати, направивши справу до суду першої інстанції для продовження розгляду у відповідності до вимог цивільного процесуального законодавства.

Ухвала не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Головуючий :

Судді :