Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний №337/56/15
Провадження №22ц/778/4756/15 Головуючий у 1 інстанції: Нещеретна Л.М.
Суддя-доповідач: Каракуша К.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Стрелець Л.Г.

суддів: Гончар М.С.

Каракуші К.В.

при секретарі: Бурак А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 28 квітня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Обслуговуючого гаражно-експлуатаційного кооперативу «Супер», третя особа ОСОБА_3 про визнання незаконним та скасування рішення правління, яке оформлене протоколом засідання правління, -

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що протоколом № 7 від 11 травня 2012 року, його було визнано членом кооперативу та він отримав право на користування гаражем НОМЕР_1 внаслідок купівлі вказаного гаражу. До нього даним гаражем користувалась ОСОБА_3, яку було виключено із членів цього кооперативу Протоколом №2 засідання правління ОГЕК «Супер» від 26 грудня 2008 року. Рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 08 липня 2013 року, залишеного без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 22 жовтня 2013 року, Протокол №2 про виключення ОСОБА_3 з членів кооперативу скасовано.

Посилаючись на те, що ОСОБА_3 було прийнято в члени кооперативу на виконання судового рішення загальними зборами та після цього загальними зборами від 15 лютого 2014 року виключено, прийняття її в члени кооперативу рішенням правлінням від 01.07.2014 року, а не загальними зборами суперечить статуту кооперативу, позивач просив суд визнати незаконним та скасувати рішення правління від 01 липня 2014 року, яке оформлено протоколом засідання правління в частині поновлення членства ОСОБА_3 в гаражному кооперативі

Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 28 квітня 2015 року відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Апеляційне провадження відкрито за апеляційною скаргою ОСОБА_2

Відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Апеляційним судом були прийняті всі процесуальні заходи для належного повідомлення та забезпечення апелянту здійснення його процесуальних прав.

Частиною 3 ст. 27 ЦПК України передбачено, що особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.

Апелянт жодного разу в судові засідання не з'явився, разом із тим ОСОБА_2 є ініціатором перегляду справи в апеляційній інстанції.

Справа призначалася до розгляду на 01 жовтня 2015 року та була відкладена на 12 листопада 2015 року для повторного виклику апелянта (а.с.129).

В судове засідання 12 листопада 2015 року апелянт не з'явився, повістки про виклик у судове засідання на 01 жовтня 2015 року та 12 листопада 2015 року, які направлялись на адресу, яка зазначалась ОСОБА_2 у позові та у апеляційній скарзі повернуті до суду за спливом терміну зберігання.

Заяву про зміну місця проживання або місцезнаходження ОСОБА_2 до суду не подавав та не повідомляв про наявність будь-яких обставин, що перешкоджають йому отримувати повістки за зазначеним ним адресом.

Згідно з ч. 5 ст. 74 ЦПК України у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

У відповідності до ч. 1 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

З урахуванням приписів ч. 1 ст. 77 ЦПК України повістка про виклик до суду вважається доставленною ОСОБА_2

За таких обставин розгляд справи за відсутності ОСОБА_2 не може вважатися обмеженням права на доступ до суду, оскільки судом дотримані процедури, встановлені ст. ст. 27, 74, 76, 77 ЦПК України.

У письмовій заяві на адресу апеляційного суду ОГЕК «Супер» просить справу розглядати за відсутності представника кооперативу.

Виходячи з вимог ст.303-1 ЦПК України щодо строку розгляду апеляційної скарги, керуючись ч. 2 ст. 305 ЦПК України, колегія суддів визнала неявку апелянта та представника відповідача ОГЕК «Супер» в судове засідання такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи за їх відсутності.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_3 та її представника, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

У відповідності до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції правильно виходив з того, що позивач не довів свого порушеного права оскаржуваним рішенням правління ОГЕК "Супер" про поновлення ОСОБА_3 у членах кооперативу.

З таким висновком суду погоджується колегія суддів виходячи з такого.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 була членом кооперативу, 26.12.2008 року п. 6 рішення правління ОГЕК "Супер", яке було оформлено протоколом № 2 було визначено, що ОСОБА_3 подарувала гараж НОМЕР_1 у вказаному кооперативі сину ОСОБА_4

Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 03.06.2011 року, яке ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 13 липня 2011 року залишено без змін, визнано незаконним вищезазначений пункт рішення правління.

У серпні 2011 року ОСОБА_3 звернулася до кооперативу із заявою про поновлення її у членстві, на що їй було відмовлено.

Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 08 липня 2013 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 22 жовтня 2013 року, визнано незаконним та скасовано рішення правління ОГЕК "Супер", яке оформлено протоколом засідання правління ОГЕК "Супер" № 6 від 28.10.2011 року. Визнано незаконним виключення ОСОБА_3 зі складу членів ОГЕК "Супер". Визнано за ОСОБА_3 право на членство в ОГЕК "Супер". Поновлено ОСОБА_3 у членах ОГЕК "Супер". Визнано за ОСОБА_3 право користування гаражем НОМЕР_1 в ОГЕК "Супер". Усунуто ОСОБА_3 перешкоди у користуванні гаражем НОМЕР_1 в ОГЕК "Супер" шляхом покладення зобов'язання на ОСОБА_2 звільнити гараж НОМЕР_1 в ОГЕК "Супер" та передати ключі від нього ОСОБА_3 (а.с.46-49)

На виконання вказаного рішення суду 01 липня 2014 року правління ОГЕК "Супер" поновило у членстві в кооперативі ОСОБА_3, про що свідчить протокол засідання правління №12 від 01 липня 2014 року (а.с.15).

Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Тобто, особа наділена правом звернення до суду виключно у випадках, коли мають місце порушення, невизнання або оспорювання її прав, свобод чи інтересів.

Оспорюючи вказане рішення правління, яке було ухвалено на виконання судового рішення, ОСОБА_2 в обґрунтування свого порушеного права посилався на протокол ОГЕК "Супер" від 11 травня 2012 року, за яким, як на його думку, він набув права членства у кооперативі та право користування гаражем НОМЕР_1.

Проте вказане обґрунтування порушення прав ОСОБА_2 на членство у кооперативі та користування гаражем є безпідставним виходячи з наступного.

Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 22 жовтня 2013 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОГЕК «Супер», ОСОБА_2 встановлено, що рішення компетентним органом - загальними зборами членів кооперативу про прийом нових членів, в тому числі ОСОБА_2 не приймалось.

Рішення правління гаражного кооперативу від 11 травня 2012 року про прийом ОСОБА_2 у члени гаражного кооперативу у зв'язку із купівлею за нікчемним правочином спірного гаражу, щодо якого розглядався судовий спір і були вжиті заходи забезпечення позову (накладено арешт), яке не затверджено загальними зборами, як це передбачено п. 2.4. Статуту, сплата ним протягом 2012 року членських внесків не являється достатньою підставою для висновку, що останній став членом гаражного кооперативу (а.с.89).

Отже, вказаним судовим рішенням апеляційного суду встановлено, що ОСОБА_2 не набув права на членство в кооперативі (а.с. 86-90). В силу приписів ст.61 ЦПК України ці обставини не підлягають доказуванню, тим більше не можуть спростовуватись ОСОБА_2 під час розгляду даної справи.

Оскільки судом не установлено порушення прав чи інтересів позивача оскаржуваним рішенням правління ОГЕК «Супер», що оформлене Протоколом №12 від 01 липня 2014 року, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про відмову у задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності вирішення справи і зводяться до посилань про незаконність оскаржуваного рішення правління гаражного кооперативу про поновлення у членстві в кооперативі ОСОБА_3, проте не містять обґрунтувань порушеного права або інтересу позивача оскаржуваним рішенням правління.

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 28 квітня 2015 року по цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте вона може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: