Єдиний унікальний номер 341/1513/15-ц
Номер провадження 2/341/664/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2015 року Галицький районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Гаполяка Т.В.

секретаря Томин Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Галичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третьої особи Служби у справах дітей Галицької районної державної адміністрації в Івано-Франківській області про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину, суд -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до Галицького районного суду Івано-Франківської області з позовом до ОСОБА_2 та просить суд стягнути з відповідача на її користь 2 602 (дві тисячі шістсот дві) грн. в порядку застосування наслідків недійсності нікчемного правочину.

В обґрунтування позову покликається на те, що 19 червня 2015 року виявила пропажу 400 грн. та 100 доларів США, які зберігала по місцю проживання. При зясуванні обставин втрати коштів, її син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 признався, що згадані кошти взяв він та заплатив за іграшку «Бакуган» ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, опікуном якого є відповідач ОСОБА_2 Вважає даний правочин недійсним (нікчемним) в силу закону, а тому визнання його недійсним судом не вимагається. Просить застосувати наслідки недійсності правочинів.

В судовому засіданні позивач позов підтримала, надала пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві. Зазначила, що відразу після зясування зазначених обставин зверталась до відповідача з вимогою повернути кошти, однак, така відмовилась повернути мотивуючи тим, що в розпорядженні даних коштів немає. Окрім зникнення її заощаджень, також зникли заощадження в розмірі 8 000 грн. її матері ОСОБА_5

Відповідач позов заперечила. Заперечуючи позов покликалась на те, що немає можливості повернути зазначені кошти враховуючи наявність незначних доходів. В розпорядженні підопічного внука ОСОБА_4 були кошти, однак такі ним зароблені самостійно та були надані матірю при їх зустрічі в червні 2015 року.

Свідок малолітній ОСОБА_4, допитаний в межах розгляду цивільної справи ЄУН №341/1512/15 за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_2 в присутності педагога та представника Служби у справах дітей Галицької РДА в Івано-Франківській області в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_3 сподобалась його іграшка «Бакуган», якою вони разом грались. Погодився продати цю іграшку за що ОСОБА_3 передав йому 400 грн. та 100 Доларів США. Кошти використав на власні потреби. Також продавав ОСОБА_3 інші речі. Крім цього ОСОБА_3 приносив з дому кошти, які вони разом витрачали, придбаваючи смаколики в сільських магазинах.

Свідок малолітній ОСОБА_3, допитаний в межах розгляду цивільної справи ЄУН №341/1512/15 за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_2 в присутності педагога та представника Служби у справах дітей Галицької РДА в Івано-Франківській області в судовому засіданні пояснив, що взяв в мами кошти та передав такі ОСОБА_4. ОСОБА_4 продав йому іграшку «Бакуган».

Допитана в судовому засіданні ОСОБА_4 пояснила, що працює продавцем в магазині с. Сапогів. На початку літа в магазин приходив ОСОБА_4, придбавав солодощі, інші смаколики. В розпорядженні мав значні суми коштів, як для дитини декілька сотень.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_7 пояснив, що купує молоко в сімї ОСОБА_2 В червні прийшовши по молоко, знаючи, що ОСОБА_8 син відповідача та батько ОСОБА_4 займається збором та здачею металобрухту, порекомендував йому для роботи придбати болгарку. ОСОБА_8 відповів, що вони розміняли долари та має намір придбати болгарку.

Дослідивши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ст. ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Судом встановлено, що малолітній ОСОБА_3 придбав за кошти в розмірі 400 грн. та 100 Долорів США, що еквівалентно 2 202 грн. в малолітнього ОСОБА_4 іграшку «Бакуган».

Дані обставини суд вважає доведеними зібраними доказами, зокрема, поясненнями позивача, показаннями допитаних, в т.ч. і малолітніх свідків.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, фізична особа, яка не досягла чотирнадцяти років (малолітня особа), має право самостійно вчиняти дрібні побутові правочини. Правочин вважається дрібним побутовим, якщо він задовольняє побутові потреби особи, відповідає її фізичному, духовному чи соціальному розвитку та стосується предмета, який має невисоку вартість.

Вчинення правочину між малолітніми на суму еквівалентну 2 402 грн., не відповідає соціальному розвитку цих малолітніх, та такий вчинений за межами цивільної дієздатності малолітніх осіб, визначеної ст. 31 ЦК України.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 221 ЦК України, правочин, який вчинено малолітньою особою за межами її цивільної дієздатності, може бути згодом схвалений її батьками (усиновлювачами) або одним з них, з ким вона проживає, або опікуном.

Правочин вважається схваленим, якщо ці особи, дізнавшись про його вчинення, протягом одного місяця не заявили претензії другій стороні.

У разі відсутності схвалення правочину він є нікчемним.

Правочин, вчинений малолітніми не схвалений батьками ОСОБА_3, та такими в межах місяця висунуто претензії про повернення коштів опікуну ОСОБА_4 ОСОБА_2, що стверджується поясненнями сторін, висновком старшого оперуповноваженого КМСД Галицького РВ УМВС України в Івано-Франківській області ОСОБА_9, складеного за результатами перевірки заяви ОСОБА_10

Відповідно до ч. 5 ст. 221 ЦК України, якщо обома сторонами правочину є малолітні особи, то кожна з них зобов'язана повернути другій стороні все, що одержала за цим правочином, у натурі. У разі неможливості повернення майна відшкодування його вартості провадиться батьками (усиновлювачами) або опікуном, якщо буде встановлено, що вчиненню правочину або втраті майна, яке було предметом правочину, сприяла їхня винна поведінка.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

На переконання суду, вчиненню зазначеного правочину сприяла винна поведінка опікуна ОСОБА_4 ОСОБА_2, проявом якої є неналежний контроль в частині поведінки підопічного щодо набуття та використання коштів.

Враховуючи викладене, позов слід задовольнити, стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2 602 грн. в порядку застосування наслідків недійсності нікчемного правочину.

По справі слід провести розподіл судових витрат між сторонами в порядку визначеному ст. 88 ЦПК України, зокрема, стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 213-215 ЦПК України, ст.ст.31, 216, 221 ЦК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2 602 (дві тисячі шістсот дві) грн. в порядку застосування наслідків недійсності нікчемного правочину.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 243 грн. 60 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя:ОСОБА_11