Справа № 128/3505/14-ц Провадження № 22-ц/772/330/2015Головуючий в суді першої інстанції Васильєва Т. Ю.
Категорія 30Доповідач Жданкін В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" січня 2015 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області у складі:

Головуючого: Жданкіна В.В.

Суддів: Ковальчука О.В., Медяного В.М.

При секретарі: Агеєвій Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційними скаргами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 10.12.2014 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров'я внаслідок злочину, -

ВСТАНОВИВ:

У липні 2014 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом, посилаючись на те, що відповідачкою по справі 13.02.2013 року було скоєно злочин, а саме ОСОБА_3 нанесла їй умисне легке тілесне ушкодження. Вироком Апеляційного суду Вінницької області відповідачку визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначено покарання у виді 120 годин громадських робіт. Цивільний позов ОСОБА_2 було залишено без розгляду, тому вона вимушена звернутись до суду з вищевказаним позовом в порядку цивільного судочинства, який вона обґрунтовує тим, що їй було завдано матеріальну шкоду, а саме 477, 70 грн. на придбання медикаментів та 400 грн. на придбання продуктів харчування під час лікування, що в цілому становить 877, 70 грн., та моральну шкоду на суму 5 000 грн., крім цього позивачкою було витрачено кошти на правову допомогу, сума якої становить 4 000 грн., дані кошти просила стягнути з відповідачки та вирішити питання щодо судового збору.

Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 10.12.2014 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь позивача 5 000 грн. на відшкодування завданої моральної шкоди та судові витрати в сумі 243, 60 грн. В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить рішення суду скасувати як незаконне, постановлене з порушенням норм матеріального права та постановити нове про відмову у задоволенні позову.

У своїй апеляційній скарзі, ОСОБА_2, просить рішення суду змінити та постановити нове про задоволення її позову у повному обсязі.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України, матеріальна шкода, завдана майну фізичної особи неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, та згідно ч. 2 цієї ж статті ЦК України, особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків відповідальності незалежно від вини особи.

Вироком Апеляційного суду Вінницької області від 22.04.2014 року ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначено покарання у виді 120 годин громадських робіт. Згідно копії листка непрацездатності, ОСОБА_2 перебувала на стаціонарному лікуванні по причині загального захворювання з 18.02.2013 року по 25.02.2013 року (а.с. 11 - 12). Згідно фіскального чеку, позивачкою було придбано в аптеці 20.02.2013 року ліків на суму 477, 70 грн. (а.с. 73).

Згідно копії договору про надання правової допомоги та доручення № 3327 від 27.03.2013 року, позивачка уклала дану угоду з адвокатом відповідно до умов якої встановлено розмір гонорару за даним договором в сумі 1 500 грн. та зазначено, що гонорар визначається у фіксованій сумі по кожному виду прийнятого адвокатом доручення в розмірі та порядку оплати, за Додатковим договором. Та згідно копії Додаткової угоди від 27.03.2013 року, адвокат прийняв доручення на надання правової допомоги в справі про обвинувачення ОСОБА_3 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, сума гонорару за прийнятим дорученням 1 000 грн. (а.с. 12 - 13).

Також 29.11.2013 року позивачкою було укладено адвокатську угоду № 18/13 з адвокатом на захист прав та представництво інтересів як потерпілої в кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_3 за ст. 125 КК України. Гонорар складає 1 500 грн. (а.с. 14).

Оскільки відповідачку визнано винною у вчиненні злочину щодо позивачки, відповідно позивачка має право на отримання відшкодування завданої їй шкоди.

При цьому, згідно ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, лише з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Тобто розмір завданої шкоди підлягає доведенню в судовому засіданні в загальному порядку.

Та позивачкою не доведено належними та допустимими доказами, передбаченими ст.ст. 57 - 59 ЦПК України, розмір завданої їй матеріальної шкоди діями відповідачки.

Так, наданий суду першої інстанції фіскальний чек на придбання ліків на суму 477, 70 грн. не підтверджує придбання їх саме позивачкою та призначення даних ліків саме на лікування отриманих травм від дій відповідачки, оскільки медичної виписки про їх призначення лікарем саме позивачці суду не надано, тобто позивачкою не доведено причинно-наслідковий зв'язок придбання даних ліків саме внаслідок дій відповідачки.

Витрати позивачки на продукти харчування взагалі не доведені жодним належним та допустимим доказом, в тому числі щодо їх суми та призначення лікарем.

Тому вимоги позивачки про відшкодування їй матеріальної шкоди в сумі 477, 70 грн. на придбання ліків та 400 грн. на придбання продуктів харчування задоволенню не підлягають в зв'язку з їх недоведеністю.

Щодо вимог позивачки про відшкодування їй витрат на правову допомогу в сумі 4 000 грн. згідно наданих угод з адвокатами суд врахував наступне.

Згідно ст. 79 ЦПК України дані витрати не можна віднести до судових витрат, які підлягають розподілу згідно ст. 88 ЦПК України, оскільки вони не пов'язані з розглядом даної справи.

Та такі витрати також не можна віднести до матеріальної шкоди, завданої позивачці, оскільки вони є процесуальними витратами, згідно ст. 118 КПК Ураїни, по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 125 КК України, та чинним кримінально-процесуальним законодавством встановлено інший порядок їх відшкодування.

Згідно ст. 120 КПК України, витрати, пов'язані з оплатою допомоги представника потерпілого, цивільного позивача та цивільного відповідача, які надають правову допомогу за договором, несе відповідно потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законодавством.

Враховуючи вищевикладене, вимоги про вирішення розподілу процесуальних витрат, понесених стороною у кримінальному судочинстві, під час вирішення судом цивільної справи задоволенню не підлягають та заявлені безпідставно, оскільки підлягають вирішенню в порядку кримінального судочинства.

Крім цього, позивачкою не надано доказів на підтвердження сплати нею адвокатам вказаних в договорі коштів, відповідність їх граничним розмірам компенсації витрат на правову допомогу не обґрунтовано та акту виконаних робіт суду також не надано.

Відносно розміру завданої позивачці моральної шкоди неправомірними діями відповідачки ОСОБА_3, в результаті яких вона отримала легкі тілесні ушкодження, суд при визначенні розміру такої шкоди керувався ст.ст. 23, 1167 ЦК України та при цьому врахував, що в результаті дій відповідачки позивачка пережила певні фізичні болі та страждання, характер таких ушкоджень, а саме, що було ушкоджено в тому числі обличчя позивачки, що безумовно створювало їй певні труднощі у повноцінному спілкуванні з оточуючими та впливало на глибину душевних страждань, інші обставини, які мають значення, а саме ступінь вини відповідачки, якою було завдано шкоди умисно, що встановлено вирком суду, тому керуючись принципами розумності та справедливості, суд об'єктивно визначив завданий їй розмір моральної шкоди на суму 5 000 грн.

З огляду на викладене, рішення суду про часткове задоволення позову є законним та обгрунтованим, постановленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому доводи апеляційних скарг висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 10.12.2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду Вінницької області набирає законної сили з моменту її проголошення та з цього ж моменту може бути оскаржена у касаційному порядку протягом 20 днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом вірно: