Справа № 296/4254/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" липня 2015 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Сингаївського О.П.

за участі секретаря Галіцької А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Житомира цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

До Корольовського районного суду м. Житомира представником позивача предявлено вказану позовну заяву, в якій його представник просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за кредитним договором № 280/1018-КУ8-КС2 від 09.03.2006 у загальному розмірі 3 223,74 грн. і сплачені судові витрати у розмірі 243,60 грн. Свої вимоги мотивує тим, що відповідач не виконує умови кредитного договору, у звязку з чим утворилась вказана заборгованість.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав. Відповідач просив відмовити в його задоволенні, у звязку із пропуском позивачем строків позовної давності.

Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд відмовляє в задоволенні позову виходячи з наступного.

Відповідності до ст.ст.11, 60 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що 9 березня 2006 року Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» та відповідач ОСОБА_1 уклали кредитний договір № 280/1018-КУ8-КС2, за умовами якого Банк надав відповідачу кредит в сумі 1 530 гривень зі сплатою 27 відсотків річних і комісій з кінцевим строком погашення - 04.03.2007.

Згідно наданого ПАТ "Укрсоцбанк " розрахунку, станом на 23.12.2014 заборгованість ОСОБА_1 перед банком становить 3 223,74 грн.

Відповідно до статті 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячним платежем, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Згідно зі статтею 266 ЦК України, зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

Відповідно до умов договору, погашення заборгованості за кредитом повинно було здійснюватися щомісячно до 20-го числа місяця, відповідно до графіку погашення заборгованості та нарахованих інших платежів. Повне погашення кредиту повинно було бути здійсненим до 04 березня 2007 року.

Позивачем подано позов до суду 11.04.2015 щодо стягнення з відповідача заборогованості, тобто через сім років після спливу строку погашення кредиту. При цьому позивачем не зазначено причин пропуску строку позовної давності і його передставником не ставилось питання про його поновлення.

Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитом, здійсненим позивачем, остання проплата заборгованості по кредиту була здійснена відповідачем 15.09.2006.

На підставі викладеного, суд дійшов до висновку, що позивачем пропущений строк позовної давності і відсутні підстави для його поновлення, в звязку з чим позов не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.3, 11, 60, 208, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст.253, 256, 258, 261, 266 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 280/1018-КУ8-КС2 від 09.03.2006 - відмовити у звязку з пропуском строків позовної давності.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд м. Житомира шяхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційного скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішенн, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О. П. Сингаївський