Справа № 361/5481/14-ц Головуючий у І інстанції Шинкарь А.О.
Провадження № 22-ц/780/5355/15 Доповідач у 2 інстанції Журба С. О.
РІШЕННЯ

Іменем України

26 жовтня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді Журби С.О.,

суддів Лівінського С.В., Сержанюка А.С.,

за участю секретаря Говорун В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 22 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про встановлення порядку користування земельною ділянкою,

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, в якому просив встановити порядок користування земельною ділянкою площею 0,1733 га по АДРЕСА_1 відповідно встановленого проведеною по справі судовою земельно-технічною експертизою варіанту та зобов'язати ОСОБА_2 не чинити йому перешкод у користуванні виділеною частиною земельної ділянки, а також стягнути з ОСОБА_2 на його користь понесені судові витрати.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 22 червня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено частково. Встановлено порядок користування земельною ділянкою площею 0,1733 га по АДРЕСА_1 між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 та стягнуто з відповідача на користь позивача судові витрати. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Частково не погоджуючись із вказаним рішенням суду, відповідач подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просила рішення суду першої інстанції в частині стягнення з неї на користь позивача судових витрат у розмірі змінити та ухвалити нове, яким дану вимогу задовольнити частково, поклавши судові на обидві сторони. Обґрунтувала скаргу тим, що вона є пенсіонеркою, часто потребує сторонньої допомоги, хворіє. Оскільки вона в ході розгляду справи не заперечувала проти проведення першої та додаткової експертиз, які встановили варіанти порядку користування землею для обох сторін по справі, вважає, що вартість проведення таких експертиз сторони повинні нести порівну. Крім того, враховуючи те, що в задоволенні позовної вимоги щодо усунення перешкод позивачу у користуванні землею було відмовлено, суд незаконно поклав на неї обов'язок відшкодувати позивачу судовий збір за вказаною вимогою.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з огляду на наступне:

У відповідності до положень ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Перевіривши матеріали справи, колегія суддів прийшла до висновку, що рішення суду не в повній мірі відповідає наведеним вимогам.

Відповідно до положень ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, серед іншого належать витрати на проведення судових експертиз.

Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Враховуючи той факт, що позовну вимогу про встановлення порядку користування землею було задоволено, та зважаючи на те, що в ході розгляду справи відповідач заперечувала проти неї, витрати на проведення судових експертиз в обґрунтування даної вимоги суд першої інстанції у відповідності до положень закону поклав на відповідача. Будь-яких порушень процесуального законодавства з цього приводу колегія суддів не вбачає.

В той же час колегія суддів вважає обґрунтованими посилання апелянта на те, що покладення на неї обов'язку відшкодувати позивачу сплачений тим судовий збір в повному обсязі не відповідає положенням закону. У своєму рішенні суд першої інстанції, задовольнивши вимогу про встановлення порядку користування, у задоволенні вимоги щодо усунення позивачу перешкод у користуванні землею відмовив. За таких умов відповідач має відшкодовувати позивачу лише ? сплаченого при поданні позову судового збору. Таким чином, визначена судом сума стягнення з відповідача на користь позивача різниці між компенсацією вартості господарських споруд та судовими витратами має бути зменшена на ? суми сплаченого при подачі позову судового збору.

Відповідно до ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 22 червня 2015 року в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судових витрат у розмірі 534 грн. 60 коп. змінити, стягнувши судові витрати в розмірі 407 (чотириста сім) грн. 05 коп. В решті рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 22 червня 2015 року залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді