Ухвала

іменем україни

21 жовтня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Євтушенко О.І., Євграфової Є.П., Іваненко Ю.Г.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Старокиївський Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Старокиївський Банк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором;

за зустрічним позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Старокиївський Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Старокиївський Банк» про встановлення нікчемності правочину,

за касаційною скаргою ОСОБА_4, подану представником ОСОБА_5, на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 21 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 13 липня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2014 року Публічне акціонерне товариство «Старокиївський Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Старокиївський Банк» (далі - ПАТ «Старокиївський Банк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

23 лютого 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду із зустрічними позовними вимогами до ПАТ «Старокиївський Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Старокиївський Банк» про встановлення нікчемності договору.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 21 квітня 2015 року позовні вимоги ПАТ «Старокиївський Банк» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Старокиївський Банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 580 474,02 грн, з яких: заборгованість за кредитом (основним боргом) - 261 000 грн, заборгованість по процентам за користування кредитом - 263 860,12 грн, пеня за несвоєчасну сплату кредиту - 33472,36 грн, пеня за несвоєчасну сплату процентів - 22141,54 грн. В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 відмовлено. Вирішено питання про стягнення судового збору.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 13 липня 2015 року рішення Дарницького районного суду м. Києва від 21 квітня 2015 року залишено без змін.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_4 - ОСОБА_5 просить скасувати оскаржувані судові рішення попередніх інстанцій та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову, мотивуючи свої вимоги неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, законність судових рішень в межах касаційного оскарження, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції в межах касаційної скарги перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи позовні вимоги ПАТ «Старокиївський Банк» суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що відповідачем умови кредитного договору щодо повернення кредитних коштів, сплати відсотків належним чином не виконано, тому підлягає стягненню сума боргу за кредитом, за відсотками та пеня в межах строку в один рік у відповідності до вимог ст. 258 ЦК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_843299/ed_2015_07_01/pravo1/T030435.html?pravo=1>.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 щодо встановлення нікчемності договору, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що в матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази, які б свідчили про недійсність чи нікчемність кредитного договору в межах вимог ст. ст. 203 <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_843241/ed_2015_07_01/pravo1/T030435.html?pravo=1>, 215 ЦК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_843253/ed_2015_07_01/pravo1/T030435.html?pravo=1>.

Судом встановлено, що 07 листопада 2008 між ОСОБА_4 та ПАТ «Старокиївський Банк» був укладений кредитний договір № 02/980/К/166, за умовами якого банк надав ОСОБА_4 грошові кошти в розмірі 261 000 грн. зі сплатою 20 % річних та кінцевим терміном повернення по 06 листопада 2009 року. Додатковою угодою до кредитного договору № 1 від 06 листопада 2009 року термін користування кредитом продовжено до 05 листопада 2010 року. Додатковою угодою до кредитного договору № 2 від 05 листопада 2010 року термін користування кредитом продовжено до 04 травня 2011 року. Додатковою угодою до кредитного договору № 3 від 04 травня 2011 року термін користування кредитом продовжено до 03 серпня 2012 року. Додатковою угодою до кредитного договору № 4 від 03 серпня 2012 року термін користування кредитом продовжено до 02 серпня 2013 року. Додатковою угодою до кредитного договору № 5 від 30 квітня 2013 року термін користування кредитом продовжено до 29 квітня 2014 року.

Як вбачається з постанови Правління Національного банку України № 563 від 11 вересня 2014 року «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Старокиївський Банк», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб розпочато процедуру ліквідації банку.

Як вбачається з матеріалів справи, ПАТ «Старокиївський Банк» зобов'язання щодо надання кредитних коштів відповідачу виконано у повному обсязі, проте ОСОБА_4 свої зобов'язання щодо повернення зазначених кредитних коштів належним чином не виконав, у зв'язку із чим утворилася заборгованість, яка згідно розрахунку, станом на 21 листопада 2014 року становить 580 474,02 грн, з яких: заборгованість за основною сумою кредиту - 261 000,00 грн.; заборгованість за відсотками - 263 860,12 грн.; пеня за несвоєчасну сплату кредиту - 33 472,36 грн.; пеня за несвоєчасну сплату відсотків - 22 141,54 грн.

Відповідно до ст. ст. 526 <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_843595/ed_2015_07_01/pravo1/T030435.html?pravo=1>, 530 <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_843599/ed_2015_07_01/pravo1/T030435.html?pravo=1>, 1054 ЦК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_844146/ed_2015_07_01/pravo1/T030435.html?pravo=1> зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/ed_2015_07_01/pravo1/T030435.html?pravo=1>, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Суди попередніх інстанцій на підставі належним чином оцінених доказів (ст. 212 ЦПК України) встановили, що відповідач не виконав умови кредитного договору щодо повернення кредитних коштів, сплати відсотків, а тому суди першої та апеляційної інстанцій дійшли правильного висновку про задоволення позовних вимог ПАТ «Старокиївський Банк».

Перевіривши доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відхилення касаційної скарги та залишення без змін рішення Дарницького районного суду м. Києва від 21 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 13 липня 2015 року, тому що судові рішення законні та обґрунтовані.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 332 <nau://ukr/1618-15|st332>, 336 <nau://ukr/1618-15|st336>, 337 ЦПК України <nau://ukr/1618-15|st337>, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, подану представником ОСОБА_5, відхилити.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 21 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 13 липня 2015 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Старокиївський Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Старокиївський Банк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором; за зустрічним позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Старокиївський Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Старокиївський Банк» про встановлення нікчемності правочину, залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.І. Євтушенко

Є.П. Євграфова

Ю.Г. Іваненко