Справа № 211/7219/14-ц
Провадження № 4-с/211/5/15
У Х В А Л А

іменем України

20 січня 2015 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого -судді: Ткаченко С.В.

при секретарі : Жуковій А.С.,

за участі представника скаржника ОСОБА_1 ОСОБА_2, представника Довгинцівського відділу ДВС ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_1, особа дії якої оскаржуються начальник Довгинцівського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції ОСОБА_4, особи в інтересах яких накладено арешт ОСОБА_5, Криворізька філія ЗАТ «Український мобільний зв'язок про оскарження дій начальника відділу ДВС, -

В С Т А Н О В И В:

Скаржник ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою вказавши, що відповідно до свідоцтва про право власності від 27.02.2014 року він є власником земельної ділянки, розташованої за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Березнева, 15, а на підставі договору дарування від 29.12.2000 року він є власником домоволодіння, розташованого на цій земельній ділянці.

Згідно повідомлення реєстраційної служби на належну йому земельну ділянку та на все нерухоме майно накладено арешт. На його запит Довгинцівський відділ ДВС повідомив, що на виконанні у відділі перебувало два виконавчі провадження: з примусового виконання виконавчого листа № 2-3633 від 03.03.2004 р. виданого Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу про стягнення з нього коштів у сумі 995 грн. на користь ОСОБА_5 та виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-299 від 01.03.2005 р. про стягнення з нього коштів 1181,96 грн. на користь УМЗ, які були завершені 18.06.2006 р. на підставі п. 2 ст. 40 ЗУ «Про виконавче провадження». Виконавчі провадження знищено, арешт не знято, фактично рішення суду не виконано.

Скаржник вважає винесену постанову про накладення арешту неправомірною, оскільки вона протирічить вимогам ч. 6 ст. 52 ЗУ «Про виконавче провадження», відповідно до якої звернення стягнення на єдине житло боржника та земельну ділянку, у разі, якщо борг не перевищує 10 розмірів мінімальної заробітної плати, не здійснюється. Державний виконавець зобовязаний був вжити всіх заходів для виконання рішення за рахунок іншого майна боржника.

Крім того, стягувачі повторно з виконавчими листами до відділу ДВС не зверталися, строк предявлення до виконавчої служби у них минув, тому просить визнати дії начальника відділу ДВС щодо відмови у скасуванні постанов про накладення арешту майна неправомірними та зобовязати начальника ДВС скасувати відповідні постанови.

В судовому засіданні представник скаржника ОСОБА_2 скаргу підтримала, посилаючись на обставини, викладені в скарзі.

Представник Довгинцівського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції ОСОБА_3 в судовому засіданні скаргу не визнала, просить в її задоволені відмовити, посилаючись на те, що згідно книги обліку виконавчих документів за 2005-2006 р.р. на виконанні Довгинцівського відділу ДВС перебували виконавчі провадження про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 боргу в розмірі 995,00 грн. згідно виконавчого листа № 2-3633 від 03.02.2004 р. та виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_1 боргу в розмірі 1181,98 грн. на користь ЗАТ «Український мобільний зв'язок», згідно виконавчого листа № 2-299 від 01.03.2005 р., які були завершені 18.08.2006 р. у відповідності п. 2 ст. 40 ЗУ «Про виконавче провадження», арешт накладений державним виконавцем не знімався згідно п.2 ст. 60. Повторно виконавчі документи на виконання до відділу не надходили. Зняття арешту не можливе в звязку з відсутністю підтверджуючих документів про сплату боргу. Підстав для зняття арешту не вбачається, архів знищено.

Крім того, на виконанні у відділі ДВС перебувають виконавчі провадження про стягнення із ОСОБА_1 боргу у розмірі 12645,23 грн. та судового збору у розмірі 229,40 грн. на користь ПАТ КБ «ПриватБанк», арешт майна в рамках даного провадження не накладався, тому зняття майна з-під арешту не є можливим.

Заінтересовані особи в судове засідання не зявилися.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає скаргу такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншою посадовою особою державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК України, порушено їх права чи свободи.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 27.02.2014 року ОСОБА_1 є власником земельної ділянки, розташованої за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий ріг, вул.. Березнева, 15 (л.с. 3 копія свідоцтва).

Згідно повідомлення відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області від 28.02.2014 р. на належну йому земельну ділянку та на все нерухоме майно накладено арешт, реєстраційний номер обтяження: 3395456 від 29.06.2006 р. (л.с. 4 копія повідомлення).

Начальником Довгинцівського відділу ДВС Криворізького МУЮ за вих. № 12077/05-14 від 08 липня 2014 року повідомлено, що на виконанні у відділі перебувало два виконавчі провадження: з примусового виконання виконавчого листа № 2-3633 від 03.02.2004 р. виданого Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу про стягнення з ОСОБА_1 коштів у сумі 995 грн. на користь ОСОБА_5 та виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-299 від 01.03.2005 р. про стягнення з ОСОБА_1 коштів 1181,96 грн. на користь УМЗ, які були завершені 18.06.2006 р. на підставі п. 2 ст. 40 ЗУ «Про виконавче провадження». Більш детальну інформацію надати неможливо в звязку зі знищенням архіву (л.с. 6 копія повідомлення).

На запит суду Четверта Криворізька державна нотаріальна контора повідомляє арешт накладено на все майно яке належить ОСОБА_1 на підставі постанови від 20 06 2006 року, виданої державним виконавцем відділу ДВС у Довгинцівському районі ОСОБА_6 ( лист від 14 01 2015 року.

Згідно ч. 7 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо сума, що підлягає стягненню за виконавчим провадженням, не перевищує десяти розмірів мінімальної заробітної плати, звернення стягнення на єдине житло боржника та земельну ділянку, на якій розташоване це житло, не здійснюється. У такому разі державний виконавець зобов'язаний вжити всіх заходів для виконання рішення за рахунок іншого майна боржника.

Згідно ч. 2 ст. 83 Закону України «Про виконавче провадження», начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, визнати недійсним складений державним виконавцем акт, зобов'язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновляє його порушені права чи свободи.

Розмір мінімальної заробітної плати на 01 01 2006 року складає 375 грв. , отже 10 мінімальних заробітних плат - 3750 грв., а сукупний борг за виконавчими документами складає 2176,96 грв. Тому накладати арешт на земельну ділянку державний виконавець не мав права. Посилання на те, що на даний час на виконані у ДВС знаходиться інший виконавчий документ не є підставою для відмови у задоволені скарги оскільки арешт накладається в рамках конкретного виконавчого провадження.

Таким чином, винесена постанова про накладення арешту винесена з порушенням норм ст.. 52 Закону України «Про виконавче провадження» та підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 383 - 389 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати дії начальника Довгинцівського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції ОСОБА_4 щодо відмови у скасуванні постанов про накладення арешту на майно ОСОБА_1 неправомірними.

Зобовязати начальника Довгинцівського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції ОСОБА_4 скасувати постанову від 20 06 2006 року виданої державним виконавцем відділу ДВС у Довгинцівському районі ОСОБА_6 про накладення арешту на майно ОСОБА_1.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга в апеляційний суд Дніпропетровської області протягом 5 днів з дня її проголошення .

У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п"яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя:

ОСОБА_7