Номер справи № 313/1382/15-ц
Номер провадження № 2/313/394/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 жовтня 2015 року Веселівський районний суд

Запорізької області

В СКЛАДІ:

Головуючого судді: Калабухової О.А.

При секретарі: Бадюла В.А.

За участю:

Позивача: ОСОБА_1

Відповідача: ОСОБА_2

Розглянувши у відкритому засіданні в залі засідань Веселівського районного суду цивільну справу за позовом:

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі, суд

ВСТАНОВИВ

24 вересня 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі, відповідно до якого.

03 вересня 2011 року позивач уклала шлюб з відповідачем - ОСОБА_2. У шлюбі подружжя має двоє спільних дітей, а саме: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. З 16.06.2015 року у зв'язку із погіршенням відносин та постійними сварками, ми фактично припинили шлюбні відносини та перестали вести спільне господарство (відповідач переїхав до батьків). З цього моменту відповідач також припинив надавати будь-яку допомогу у вихованні та утриманні їх спільних неповнолітніх доньок. В силу ряду причин розірвання шлюбу до сьогодні не відбулося. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. На сьогоднішній день, як вже зазначалося вище, їх спільні з відповідачем неповнолітні сини проживають з позивачем і вона самостійно їх утримує та виховує. Відповідач, не беручи до уваги її скрутний фінансовий стан, ніяким чином турботу про дітей не виявляє, не надає матеріальної допомоги та взагалі не цікавиться їх станом та життям. Вона неодноразово зверталася до ОСОБА_2 з проханням надавати матеріальну допомогу на утримання та розвиток їх спільних дітей, але відповідач мотивуючи тим, що він ніде не працює і не має постійного заробітку відмовився її надавати. Наведене свідчить, що між ними склалися спірні сімейні правовідносини з приводу утримання дитини. В даний час вона не має постійного заробітку (періодичний) і самотужки несе основні обов'язки по вихованню та матеріальному забезпеченню дітей. Відповідач також не має постійного місця роботи, а його доходи є мінливими, а тому розмір аліментів необхідно визначити у твердій грошовій сумі. Вона вважає, що дану суму, враховуючи вищенаведені обставини, слід визначити в розмірі 450 грн. 00 коп. на кожну неповнолітню дитину щомісячно. Відповідач не є інвалідом і не має обмежень у працевлаштуванні за станом здоров'я. Тому позивач вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти у такому розмірі. Такий розмір аліментів є розумним і необхідним для забезпечення мінімальних потреб, необхідних для виховання і утримання кожної дитини в належних умовах.

У судовому засіданні позивач відповідно до ст. 31 ЦПК України зменшує позивні вимоги та просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання двох дітей у твердій грошовій сумі у розмірі 150 грн. 00 коп. на кожну дитину щомісяця до досягнення останніми повноліття. Судові витрати покласти на відповідача.

Відповідач у судовому засіданні пояснив, що згоден сплачувати аліменти на утримання дітей та згоден сплатити судовий збір, проти позову не заперечує.

Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд відмічає наступне.

03 вересня 2011 року позивач уклала шлюб з відповідачем - ОСОБА_2, який зареєстрували у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Веселівського районного управління юстиції Запорізької області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено запис № 59. Вказане підтверджується Свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_1, яке видане 03.09.2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Веселівського районного управління юстиції Запорізької області. У шлюбі позивач та відповідач мають двоє спільних дітей, а саме: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження від 03.09.2011 року серії НОМЕР_2), ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження від 04.12.2013 року серії НОМЕР_3).

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. З ст. 51 Конституції України).

За змістом статті 180 Сімейного кодексу України (надалі - СК України) батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

На сьогоднішній день, як пояснила позивачка у судовому засіданні, їх спільні з відповідачем неповнолітні сини проживають з нею і вона самостійно їх утримує та виховує. Відповідач, не беручи до уваги її скрутний фінансовий стан, ніяким чином турботу про дітей не виявляє, не надає матеріальної допомоги та взагалі не цікавиться їх станом та життям. Вона неодноразово зверталася до ОСОБА_2 з проханням надавати матеріальну допомогу на утримання та розвиток їх спільних дітей, але відповідач мотивуючи тим, що він ніде не працює і не має постійного заробітку відмовився її надавати.

Згідно із ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд за заявою платника або одержувача, може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Це відповідна (фіксована) сума коштів на утримання дитини, яка не є одноразовим платежем, а твердою грошовою сумою визначеною судом на утримання дитини до її повноліття Розмір аліментів визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2015 рік» від 28.12.2014 № 80-19 з 01 січня 2015 року для дітей віком до 6 років встановлений прожитковий мінімум в розмірі 1032 грн. 00 коп.

Відповідно до ч. 2 ст. 184 Сімейного кодексу України та ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» розмір аліментів визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації.

Тому враховуючи вище викладене, а саме те, що на сьогоднішній день на повному утриманні позивача перебувають двоє синів, вона не має постійного місця роботи та її матеріальне становище не дає змоги утримувати дітей повністю. Відповідач самостійно матеріальної допомоги не надає, участі у вихованні дітей не приймає. Тому суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню в уточненому вигляді.

Згідно п. 3 ч. ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів, тому судові витрати слід стягнути з відповідача.

Керуючись ст. 51 Конституції України, п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», ст. 180, 184, 192 Сімейного кодексу України, ст. 208-218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, аліменти на утримання неповнолітній дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 150 грн. 00 коп. на кожну дитину щомісяця, починаючи від дня пред'явлення позову до суду, тобто з 24 вересня 2015 рок у і до досягнення повноліття останніми.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, судові витрати у розмірі 487 грн. 20 коп. на користь держави.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Запорізької області протягом 10 днів з часу оголошення рішення.

Суддя

Веселівського районного суду

Запорізької області О.А.Калабухова

02.10.2015