АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 550/280/13-к Номер провадження 22-ц/786/44/15Головуючий у 1-й інстанції Ланна Я. О. Доповідач ап. інст. Чічіль В. А.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області у складі:

Головуючого: судді Чічіля В.А.,

Суддів: Кузнєцової О.Ю., Хіль Л.М.,

За участю секретаря: Самойлової М.Д.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» на рішення Чутівського районного суду Полтавської області від 17 жовтня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта», Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія», за участю третьої особи: ОСОБА_3, про відшкодування моральної шкоди, завданої у результаті дорожньо-транспортної пригоди,-

в с т а н о в и л а :

У квітні 2013 року ОСОБА_2 звернулась до суду з вказаним позовом, у якому, з урахуванням уточнень до позовних вимог та залучення до справи належних відповідачів, просила стягнути з Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» 55 900,00 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди, заподіяною дорожньо-транспортною пригодою, та стягнути з ПрАТ Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» 5 000,00 грн. страхового відшкодування.

В обґрунтування своїх вимог зазначала, що 20 березня 2012 року на автодорозі Київ-Харків сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки Renault Logan, державний реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3, та автомобіля марки Daewoo Lanos, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_4, та у якого в якості пасажира знаходилась позивачка. У результаті ДТП ОСОБА_2 отримала середньої тяжкості тілесні ушкодження, що спричинили довготривалий розлад здоров'я.

По даному факту СВ Чутівського РВ УМВС України в Полтавської області порушено кримінальне провадження. Власником автомобіля марки Renault Logan є ДППЗ «Укрпошта», водій ОСОБА_3 є працівником підприємства.

Вимога відшкодування моральної шкоди ОСОБА_2 обґрунтовувала тим, що унаслідок протиправних дій ОСОБА_3 їй спричинено серйозну травму шийного відділу хребта та довготривалий розлад здоров'я, у зв'язку з чим була обмежена у пересуванні на довгий час, відчувала і відчуває сильні болі в шиї, швидко втомлюється та має інші пов'язані з травмою шиї негативні зміни у стані здоров'я.

Рішенням Чутівського районного суду Полтавської області від 17 жовтня 2014 року позов задоволено частково, стягнуто з Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» на користь ОСОБА_2 35 000,00 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди.

Стягнуто з Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» на користь держави 243,60 грн. витрат по сплаті судового збору.

У решті позову відмовлено.

В апеляційному порядку рішення місцевого суду оскаржено УДППЗ «Укрпошта», що просить зазначене рішення суду першої інстанції скасувати, та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовити, посилаючись на порушення і неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що шкоду, заподіяну життю та здоров'ю потерпілого має відшкодовувати АТ «Українська пожежно-страхова компанія», у якій в момент ДТП була застрахована цивільно-правова відповідальність водія автомобіля, що належить УДППЗ «Укрпошта». Крім того, посилається на недоведеність заподіяння позивачу моральних страждань у результаті дорожньо-транспортної пригоди.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення місцевого суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що скаргу слід відхилити.

Виходячи зі ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Місцевим судом встановлено, що 20 березня 2012 року у смт. Чутове, Полтавської області, мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки Renault Logan, держаний реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3, та автомобіля марки Daewoo Lanos, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_4

Вироком Чутівського районного суду Полтавської області від 3 червня 2014 року винним у вчиненні ДТП, яка мала місце 20 березня 2012 року, визнано ОСОБА_3, засуджено за ст. 286 ч. 1 КК України (т. 2 а.с. 122). Вирок місцевого суду у цій частині залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 12 серпня 2014 року та, у силу положень ч. 4 ст. 61 ЦПК України, є обов'язковим щодо цивільно-правових наслідків дій ОСОБА_3, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

На момент ДТП ОСОБА_3 знаходився у трудових відносинах з УДППЗ «Укрпошта» та керував автомобілем марки Renault Logan, держаний реєстраційний номер НОМЕР_2, що належить цьому ж підприємству.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Частиною 1 ст. 1172 ЦК України визначено, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2, яка була пасажиром автомобіля марки Daewoo Lanos, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, отримала тілесні ушкодження середньої тяжкості, що знаходить своє підтвердження у висновку судово-медичної експертизи №1566 від 10 серпня 2012 року, у відповідності до якого, у потерпілої ОСОБА_2 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: черепно-мозгової травми, забою головного мозку легкого ступеню, ротаційного підвивиху С1 хребця, гематоми м'яких тканин голови, після травматичного субарахноідального крововиливу, які утворились від дії тупих предметів з обмежувальними контактуючими поверхнями, якими могли бути виступаючі частини салону автомобіля, можливо в строк та при обставинах вказаної вище ДТП, та кваліфікуються, як ушкодження середнього ступеню тяжкості по ознаці тривалого розладу здоров'я (т. 1 а.с. 84).

Вказаний висновок судово-медичної експертизи покладено в основу вироку суду від 3 червня 2014 року про доведеність винності ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Задовольняючи позов частково та стягуючи моральну шкоду з УДППЗ «Укрпошта», місцевий суд вірно виходив з того, що завдана працівником цього підприємства під час виконання трудових обов'язків шкода підлягає відшкодуванню потерпілому у ДТП вказаною юридичною особою. При цьому, визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди, місцевий суд вірно виходив із засад розумності, виваженості та справедливості, врахував зміст ст. ст. 23, 1167 ЦК України та положення пункту 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди» щодо характеру та обсягу немайнових втрат.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, представник УДППЗ «Укрпошта» просив покласти відповідальність по відшкодуванню завданої ОСОБА_2 шкоди на страхову компанію відповідно до полісу обов'язкового страхування цивільно-правої відповідальності власників наземних транспортних засобів, посилаючись на положення Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

З матеріалів справи вбачається, що цивільно-правова відповідальність володільця Renault Logan, держаний реєстраційний номер НОМЕР_2, на момент ДТП була застрахована у ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» на підставі полісу №АА/7082991 від 16 січня 2012 року.

Між тим, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду, що ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» не може нести відповідальність перед ОСОБА_2 за заподіяну останній моральну шкоду у межах лімітів відповідальності страховика за страховим полісом, оскільки чинна на момент настання страхового випадку редакція Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (чинній станом на 20 березня 2012 року), не містила норми, яка визначала умови настання відповідальності страховика перед потерпілим у ДТП щодо відшкодування моральної шкоди. Водночас, норма ст. 26-1 цього Закону, якою законодавчо урегульовано відшкодування моральної шкоди, заподіяної потерпілому, почала діяти до страхових випадків, починаючи з 5 лютого 2013 року (Закон доповнено статтею 26-1 згідно із Законом України від 5 липня 2012 року №5090-VI).

Крім того, у матеріалах справи відсутні будь-які докази повідомлення УДППЗ «Укрпошта» страхової компанії про настання страхового випадку чи проведення страховою компанією регламентних виплат за фактом настання дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 20 березня 2012 року, зокрема, володільцю (власнику) іншого учасника ДТП (автомобіля марки Daewoo Lanos).

Самою ж ОСОБА_2 не заперечується, що до ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» із вимогами про відшкодування моральної шкоди не зверталась.

Твердження апелянта щодо ненадання позивачем суду доказів, якими підтверджується факт заподіяння їй моральних страждань або втрат немайнового характеру, не береться до уваги колегією суддів, зважаючи на сутність моральної шкоди й відсутність точних критеріїв майнового виразу душевного болю при її визначенні, та заподіяння ОСОБА_2 ушкодження здоров'ю середнього ступеню тяжкості, що може вважатися обставиною, яка потягнула вимушені зміни у життєвих і виробничих стосунках останньої та необхідність певного часу й зусиль для відновлення потерпілою попереднього стану.

Решта доводів апеляційної скарги не ґрунтуються на законодавстві та фактично зводяться до переоцінки обставин справи, які всебічно, повно і об'єктивно досліджені судом першої інстанції, та яким надана належна правова оцінка.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням вимог матеріального та процесуального права, підстав для його скасування чи зміни не вбачається.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 303, 304, 307 ч. 1 п. 1, 308, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» відхилити.

Рішення Чутівського районного суду Полтавської області від 17 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий у справі: В.А. Чічіль

Судді: О.Ю. Кузнєцова

Л.М. Хіль

З оригіналом згідно:

суддя В.А. Чічіль