АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
провадження №22-ц/796/1164/2015 Головуючий у 1-й інстанції: Маринченко М.М.
справа №756/7739/14-ц Доповідач: Поліщук Н.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2015 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м.Києва в складі:

Головуючого - судді Поліщук Н.В.

суддів Желепи О.В., Болотова Є.В.

при секретарі Прохоровій В.С.

за участю позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Оболонського районного суду м.Києва від 29 жовтня 2014 року у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики, процентів від суми позики, трьох процентів річних від простроченої суми, -

ВСТАНОВИЛА:

В червні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_3 173953,46 долари США, що станом на 08 квітня 2014 року за курсом НБУ становить 2 040 126,19 грн.

27 жовтня 2014 року позивач подав заяву по забезпечення позову, в якій просить накласти арешт на квартиру АДРЕСА_2 та частину квартири АДРЕСА_1, що належить відповідачу. Заяву обґрунтовує тим, що розмір позовних вимог до відповідача є значним, у зв»язку із чим з метою гарантування виконання рішення суду вважає за необхідне забезпечити позов.

Ухвалою Оболонського районного суду м.Києва від 29 жовтня 2014 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено частково, накладено арешт на квартиру АДРЕСА_2, яка належить на праві власності ОСОБА_3

Не погодившись з постановленою ухвалою, ОСОБА_3 подано апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що висновки суду першої інстанції, які стали підставою для задоволення заяви про забезпечення позову, є необґрунтованими, оскільки позивачем не надано суду доказів на підтвердження можливого ухилення відповідача від виконання рішення суду. Посилається на те, що суд не зазначив, в чому саме полягає та чим підтверджується реальність загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

В судовому засіданні представник відповідача апеляційну скаргу підтримав.

Позивач заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення з»явившихся осіб, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, виходячи з наступного.

Постановляючи ухвалу про часткове задоволення заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що невжиття вказаного заходу забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду про стягнення боргу.

З такими висновками колегія суддів погоджується.

Відповідно до частин 1 та 3 ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч.3 ст.152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як роз»яснено у п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2009 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Як убачається з матеріалів справи, вжиття заходів забезпечення позову в даній справі обумовлено метою гарантування виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Однією з підстав задоволення заяви про забезпечення позову є спроможна вірогідність повідомлених обставин, що можуть перешкодити виконанню судового рішення.

Тобто, підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом в залежності до конкретного випадку.

Правова природа арешту майна, вчиненого у зв»язку із провадженням по цивільній справі, полягає у обмеженні його власника у праві розпорядженні ним (продаж, дарування, відчуження в інший спосіб або укладення інших правочинів), при цьому за ним зберігається право користування. Таке обмеження допускається, якщо воно передбачено законом і є обґрунтованим.

Як убачається з матеріалів справи, предметом позову є вимога кредитора до боржника про повернення суми позики, відсотків за її користування та санкції у вигляді відсотків у загальній сумі 2 040 126,19 грн.

Виходячи із змісту позовних вимог, обраного способу забезпечення позову та зазначених причин, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов, убачається прямий зв»язок між заявленими вимогами та способом забезпечення позову.

За таких обставин в ухвалі, що оскаржується, зроблено обґрунтований висновок про необхідність накладення арешту на майно відповідача з метою недопущення його відчуження та забезпечення виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

При цьому установлено, що 29 жовтня 2014 року у справі ухвалено рішення про часткове задоволення позовних вимог про стягнення з ОСОБА_3 120000 доларів США, що за курсом НБУ станом на 08 квітня 2014 року становить 1 407 360 грн. боргу за договором позики; три проценти річних від простроченої суми у розмірі 78,90 доларів США, що за курсом НБУ станом на 08 квітня 2014 року становить 925,34 грн.; проценти від суми позики у розмірі 53874,48 долари США, що за курсом НБУ становить 631839,90 грн.

Відповідно до ст.. 312 ЦПК України апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

З огляду на наведене, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги та залишення без змін ухвали суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.218, 304, 305, 307, 312, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Оболонського районного суду м.Києва від 29 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - суддя Н.В.Поліщук

Судді О.В. Желепа

Є.В. Болотов