Справа № 642/3914/15-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 жовтня 2015 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі
головуючого судді Проценко Л.Г.
при секретарі Канаєвій К.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного Акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про стягнення суми вкладу, 10 відсотків річних від просроченої суми та 3% річних суми від простроченої суми,
Позивач звернувся до суду із позовом, в якому зазначив, що 16 січня 2015р. уклав із відповідачем договір банківського вкладу «Класік», за яким розмістив у банку грошову суму 8000 доларів США строком на 1 місяць з щомісячною виплатою процентів за ставкою 10% річних. Даний договір був пролонгований позивачем до 16.03.2015р. у звязку із усною відмовою представника банку повернути гроші із посиланням на тяжкий станом банку. Після цього він декілька разів звертався до банку із письмовою вимогою про повернення вкладу, проте отримував лише усну відповідь про неможливість повернення вкладу. Просив стягнути з відповідача на його користь через касу банку 8000,14 доларів США та 10 % річних від просроченої суми - 127,13 доларів США та 3% річних суми витрат від знецінення грошей в розмірі 38,14 доларів США.
В подальшому позивач збільшував позовні вимоги, та з урахуванням уточнень просив стягнути з відповідача суму внеску 8000,00 доларів США, 10,00 % процентів річних від простроченої суми внеску понад строк дії договору в розмірі 335,34 долари США; суму (в порядку ст. 625 ЦК України) в розмірі 3% річних від простроченої суми - 100,60 доларів США, а всього 8435,94 долари США.
В судовому засіданні позивач підтримав уточнені позовні вимоги та пояснив, що 16 січня 2015р. уклав із відповідачем договір банківського вкладу на суму 8000 доларів США строком на 1 місяць, який був пролонгований до 16.03.2015р. На його заяви від 16.03.2015р. про повернення вкладу та відсотків банком було відмовлено без пояснення причин та з 17.03.2015р. він позбавлений права розпоряджатися своїми коштами. В своїх заявах на адресу банку він прямо зазначав, що бажає отримати зазначені кошти через касу і це відповідає п.5.2. основних умов про залучення банківських вкладів та зразкам заяв банку. Перерахування банком на поточний рахунок заборгованих коштів без його згоди не відповідає основним умовам і з цього рахунку він позбавлений можливості зняти та користуватися своїми коштами.
Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Таким чином суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
В письмових поясненнях відповідач зазначив, що дійсно між банком та вкладником було укладено договір-заяву про банківський строковий вклад (депозит) «Класик» на 1 місяць та банк прийняв від позивача 8000 доларів США з 16 січня 2015р. по 16 лютого 2015р. з процентною ставкою по договору 10% річних. 16.03.2015р. банком отримано заяву вкладника про повернення грошової суми вкладу по закінчені строку дії договору. Відповідно до п.п.6 п.6 Постанови Правління Національного банку України від 01.12.2014р. №758 «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютних ринках України» та Постанови Правління Національного банку України від 03.03.2015р. №160 «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютних ринках України» уповноважені банки зобовязані обмежити видачу (отримання) готівкових коштів в іноземній валюті або банківських металів з поточних та депозитних рахунків клієнтів через каси та банкомати в межах до 15 тис. грн. на добу на одного клієнта в еквіваленті за офіційним курсом Національного банку України, у звязку з чим банк не міг повернути одномоментно позивачу вищезазначені кошти. Згідно п.5.2. Основних умов «у випадку закінчення строку розміщення Строкового вкладу, визначеного в договорі-заяві, та умовами якого передбачена можливість продовження строку розміщення Строкового вкладу після закінчення строку розміщення Строкового вкладу, визначеному в договорі заяві, вкладник у випадку його бажання не продовжувати подальше розміщення вкладу, отримати кошти з Строкового вкладного рахунку шляхом видачі готівкою або перерахування на його власний поточний/картковий або інший вкладний рахунок, а дію Договору припинити, зобов'язаний надати Банку письмову вимогу не пізніше дати закінчення строку Строкового вкладу, визначеного Договором-заявою. Вказану письмову вимогу Вкладник зобов'язаний надати Банку у двох автентичних примірниках, один з яких приймається Банком, а другий - повертається Вкладнику з відміткою Банку про отримання письмової вимоги. У зазначеній письмовій заяві Вкладник обов'язково зазначає спосіб повернення вкладу: видачі готівкою або перерахування на його власний поточний/картковий або інший вкладний рахунок (із вказанням у заяві повних реквізитів рахунку для перерахування)». Позивачем не було вказано способу яким би банк мав повернути йому вклад, що унеможливлює виконання банком своїх зобов.язань. Станом на 04.08.2015р. сума вкладу за договором про банківський вклад складає 8000,00 доларів США, та обліковується на рахунку на вимогу відповідно до виписки по особистому рахунку за період з 16.01.2015р. по 21.07.2015р. Вимоги щодо виплати неотриманих процентів за депозитом не підлягають задоволенню оскільки суперечать вимогам діючого законодавства України. Відповідно до ч.1 ст.1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобовязується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку встановленому договором. П.2 договору передбачено, що за час користування коштами Вкладу протягом строку, визначеного п.1 зазначеного договору, банк нараховує та виплачує вкладнику проценти за ставкою 10 % річних. Таким чином, лише за період з 16 січня 2015р. по 16 лютого 2015р. банк повинен нараховувати та сплачувати проценти за ставкою 10 % річних. З моменту закінчення строку розміщення строкового вкладу,вклад перераховується на поточний рахунок вкладника на вимогу, до якго застосовується інша процентна ставка згідно тарифів банку, яка становить 0,0001% річних. Також не підлягає задоволенню вимоги позивача про стягнення 3% річних, оскільки договором передбачено, що за час користування коштами вкладу протягом строку, визначеному в договорі про банківський вклад, банк нараховує та виплачує вкладникові проценти за ставкою 10 % річних, а з моменту закінчення строку договору - 0,0001% річних. З огляду на те, що договір про банківський вклад не просрочено, ним передбачена сплата процентів за вкладом на вимогу з відсотковою ставкою 0,0001% річних, як то передбачено ч.2 ст.625 ЦК України, а саме, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, за таких умов застосування позивачем ст.625 ЦК України в частині сплати 3% річних від просроченої суми є безпідставним та не обґрунтованим. Також 17.09.2015р. Правлінням Національного банку України прийнято постанову №612 «Про віднесення Публічного Акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит»» до категорії неплатоспроможних. АТ «Банк «Фінанси та Кредит»» віднесено до категорії неплатоспроможних. Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 17.09.2015р. «Про запровадження тимчасової адміністрації АТ «Банк «Фінанси та Кредит»» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку». Відповідно до п.п.1,2,3 ч.5 ст.36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та кредиторів банку; примусове стягнення майна (в т.ч. коштів банку), накладення арешту та звернення стягнення на майно (в т.ч. кошти банку), а також скасовуються інші вжиті заходи забезпечення виконання рішення; нарахування неустойки, інших фінансових санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобовязань перед кредиторами, в т.ч. не застосовується індекс інфляції.
Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини.
16 січня 2015 року між ОСОБА_1 та АТ «Банк «Фінанси та кредит» укладено договір-заяву № 300131/158575/1-15 про банківський строковий вклад (депозит) "Класік" в іноземній валюті на 1 місяць. Відповідно до умов зазначеного договору, позивачем у ПАТ «Банк «Фінанси та кредити» розміщено вклад у сумі 8000,00 доларів США зі сплатою банком 10% річних, строком до 16.02.2015 року, що підтверджується вказаним договором та банківською випискою по особовому рахунку про внесення суми коштів на депозитний рахунок. Складовою частиною договору банківського вкладу є Основні умови залучення банківських вкладів фізичних осіб та обслуговування вкладних рахунків у ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» (а.с. 10-11, 15-20)
Пунктом 5.2 Основних умов визначено, що у випадку закінчення строку розміщення Строкового вкладу, визначеного у Договорі-заяві, та умовами якого передбачена можливість продовження строку розміщення Строкового вкладу після закінчення строку розміщення Строкового вкладу, визначеного у Договорі-заяві, Вкладник у випадку його бажання не продовжувати подальше розміщення Вкладу, отримати кошти з Строкового вкладного рахунку шляхом видачі готівкою або перерахування на його власний поточний/картковий або інший вкладний рахунок, а дію Договору припинити, зобов'язаний надати Банку письмову вимогу не пізніше дати закінчення строку Строкового вкладу, визначеного Договором-заявою. Вказану письмову вимогу Вкладник зобов'язаний надати Банку у двох автентичних примірниках, один з яких приймається Банком, а другий - повертається Вкладнику з відміткою Банку про отримання письмової вимоги. У зазначеній письмовій заяві Вкладник обов'язково зазначає спосіб повернення вкладу: видачі готівкою або перерахування на його власний поточний/картковий або інший вкладний рахунок (із вказанням у заяві повних реквізитів рахунку для перерахування). Якщо день повернення суми Вкладу припадає на вихідний, святковий, неробочий день, то повернення суми Вкладу проводиться Банком на наступний перший робочий день. У випадку, коли Вкладник надав Банку зазначену письмову вимогу про отримання суми Строкового вкладу шляхом видачі готівки, але не вимагає отримання Строкового вкладу після закінчення строку розміщення Строкового вкладу, визначеного Договором-заявою, або останнього з строків, на який продовжено розміщення Строкового вкладу, Договір вважається продовженим на умовах вкладу на вимогу та нарахування процентів на суму вкладу на вимогу після закінчення вказаного строку за період подальшого знаходження коштів у користуванні Банку здійснюється по процентній ставці за вкладом на вимогу, розмір якої встановлено тарифами банку та є чинним у період знаходження коштів на вкладі на вимогу. Для обліку цих коштів Вкладник підписанням Договору-заяви уповноважує Банк: відкрити Вкладникові Рахунок на вимогу, та не пізніше наступного робочого дня після закінчення строку розміщення Строкового вкладу, визначеного Договором-заявою, або останнього з строків, на який продовжено розміщення Строкового вкладу, перерахувати суму Вкладу зі Строкового вкладного рахунку та суму нарахованих на Вклад процентів (суму нарахованих на Вклад, але не виплачених процентів) з Рахунку для нарахування процентів за Вкладом на Рахунок на вимогу та після зазначеного перерахування закрити Строковий вкладний рахунок та Рахунок для нарахування процентів за Вкладом. Розмір вкладу на вимогу складається із суми Вкладу та суми процентів, нарахованих на Вклад (суми процентів, нарахованих на Вклад, але не виплачених Вкладникові).
В разі ж, коли Вкладник не надав Банку зазначену письмову вимогу та не вимагає повернення Вкладу після закінчення строку, визначеного Договором-заявою, на строк,що дорівнює початковому строку розміщення строкового вкладу. Протягом строку, на який продовжено розміщення строкового вкладу, банк нараховує та виплачує вкладнику проценти за ставкою, що встановлена банком для банківських строкових вкладів (депозитів) відповідного виду вкладу та діє станом на перший день початку строку, на який продовжено розміщення вкладу.
Кількість пролонгацій строку розміщення строкового вкладу за Договором не обмежена. Після закінчення кожного строку , на який було продовжено розміщення строкового вкладу,кошти зі строкового вкладного рахунку можуть бути повернені вкладникові за його письмовою вимогою на умовах, визначених у абзаці першому цього пункту Основних умов, а дія Договору припиняється.
Дію даного договору банківського вкладу автоматично було пролонговано на один місяць з 16 лютого 2015р. по 16 березня 2015р., оскільки до 16 лютого 2015р. ОСОБА_1 не звертався із заявою про повернення йому вкладу.
16.03.2015 року ОСОБА_1 звернувся до ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» із заявами про повернення свого вкладу у розмірі 8000 доларів США та залишками нарахованих відсотків в зв'язку з закінченням терміну дії вкладу та на підставі п.6 договору № 300131/158575/1-15 від 16.01.2015р. шляхом видачі коштів готівкою через касу банку, з урахуванням п.5.2. договору. Однак грошові кошти ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» виплачені не були. (а.с. 12-14, 22)
Тому посилання відповідача у письмових запереченнях на незазначення позивачем способу повернення вкладуне відповідає дійсності.
Як вбачається з рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 17.09.2015р. «Про запровадження тимчасової адміністрації АТ «Банк «Фінанси та Кредит»» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку» відповідно до п.2 ч.5 ст.12, ст.ст.34-37 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», на підставі постанови Правлінням Національного банку України від 17.09.2015р. №612 «Про віднесення Публічного Акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит»» до категорії неплатоспроможних» вирішено розпочато процедуру виведення Публічного Акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» (далі АТ «Банк «Фінанси та Кредит»»)з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації на 3 місяці з 18.09.2015р. по 17.12.2015р. Призначити уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та делегувати всі повноваження тимчасового адміністратора АТ «Банк «Фінанси та Кредит» визначені ст.ст.37-39 Закону, заступнику начальника відділу супроводження виведення неплатоспроможних банків ОСОБА_2 з 18.09.2015р. по 17.12.2015р.
Позивачем подано розрахунок нарахувань від 17.08.2015р., за яким в період з 16.03.15р. по 17.08.15р. він розрахував 10 % річних (в порядку п.2 ч.2 та ч.3 ст. 22 ЦК України) - 335,34 долари США. Дане нарахування здійснено наступним чином: сума боргу 8000 доларів США помножено на 10% та результат розділено на 153 дні. Також, позивач розрахував 3% річних - 100,60 доларів США наступним чином: суму боргу 8000 доларів США помножено на 3% та результат розділено на 153 дні.
Відповідно до ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність», вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.
Частиною 1 ст. 1058 ЦК України передбачено, що за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона(банк), що прийняла від другої сторони(вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або доходів в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.
Відповідно до ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу(вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.
Відповідно до ч.ч.1,5,6 ст. 1061 ЦК України встановлено, що банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Якщо договором не встановлений розмір процентів, банк зобов'язаний виплачувати проценти у розмірі облікової ставки Національного банку України. Проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав. Проценти на банківський вклад виплачуються вкладникові на його вимогу зі спливом кожного кварталу окремо від суми вкладу, а невитребувані у цей строк проценти збільшують суму вкладу, на яку нараховуються проценти, якщо інше не встановлено договором банківського вкладу. У разі повернення вкладу виплачуються усі нараховані до цього моменту проценти.
Згідно з положеннями п. 6 договору-заяви № 300131/158575/1-15, після закінчення строку, визначеного п.1 цього Договору - заяви, вклад повертається вкладникові в порядку, строки та на умовах, передбачених положеннями п.5.2 Основних умов.
Однак, ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» у визначений договором-заявою строк банківський вклад у повному обсязі позивачеві не повернув, та станом на 18 жовтня 2015 року повна сума вкладу 8000,00 доларів США так і не повернена позивачу.
Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Приписами ч. 1 ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Щодо посилань ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» на Постанову Правління НБУ № 160 від 03.03.2015 р. «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України», суд зазначає, що відповідно до ст. 56 Закону України Про Національний банк України від 20.05.1999 р. за № 679-ХІV, Національний банк видає нормативно-правові акти з питань, віднесених до його повноважень, які є обов'язковими для органів державної влади і органів місцевого самоврядування, банків, підприємств, організацій та установ незалежно від форм власності, а також для фізичних осіб. Нормативно-правові акти Національного банку видаються у формі постанов Правління Національного банку, а також інструкцій, положень, правил, що затверджуються постановами Правління Національного банку. Вони не можуть суперечити законам України та іншим законодавчим актам України і не мають зворотної сили, крім випадків, коли вони згідно з законом пом'якшують або скасовують відповідальність. Нормативно-правові акти Національного банку підлягають обов'язковій державній реєстрації в Міністерстві юстиції України та набирають чинності відповідно до законодавства України. Нормативно-правові акти Національного банку можуть бути оскаржені відповідно до законодавства України.
Також суд зазначає, що Цивільний кодекс України після Конституції України є другим по юридичній силі актом, який стосується спірних відносин, відповідно до ч. 2 ст. 4 Цивільного кодексу України, основним актом цивільного законодавства є також інші закони України, які приймаються відповідно до Конституції України та цього кодексу, отже жодним своїм нормативно-правовим актом, Національний банк України не вправі обмежити права вкладника, встановлені Цивільним кодексом України, зокрема закріплені у ст. 1060 ЦК України.
Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, позивач має право на стягнення 3% річних від простроченої суми за весь період, вказаний ним у розрахунку тобто на 100,60 доларів США. Оскільки прострочена сума грошового зобовязання була у доларах США, то й нарахування 3% у цій валюті є правомірним.
Також позивачем вірно нараховано 10% від простроченої суми, які позивач розрахував в порядку п.2 ч.2 та ч.3 ст. 22 ЦК України, виходячи з наступного. Договір банківського вкладу № 300131/158575/1-15 укладався зі сплатою банком позивачу процентної ставки 10% на суму вкладу 8000 доларів США. Проте, після подання позивачем заяви про повернення вкладу, банк неправомірно продовжує утримувати вкладені позивачем кошти з 16 березня 2015р. без подальшого зобовязання сплатити позивачу процентну ставку 10% за розміщення вкладу. При цьому, банк не обмежений у можливості використання цих грошових коштів у своїй діяльності. Тому, розраховані позивачем 10% від суми вкладу 8000 доларів США за період з 16 березня 2015р. по 17 серпня 2015р. є доведеними доходами , які позивач міг реально одержати за звичайних обставин, якби його право не було б порушене.
Враховуючи, що ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" взяті на себе зобов'язання за договором-заявою № 300131/158575/1-15 від 16 січня 2015 р. належним чином не виконав, банківський вклад у повному розмірі не повернув, суд дійшов висновку про те, що у ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" зобовязано повернути позивачу неповернутий вклад у розмірі 8000,00 доларів США, а також 10 % в розмірі річних 335,34 долари США та 3% річних в розмірі 100,60 доларів США. Суд встановлює, що загальна сума боргу відповідача перед позивачем становить 8435,94 доларів США.
Погоджуючись із правильністю наведених позивачем розрахунків 10% та 3% річних, суд виходить з того, що такі вимоги заявлені в період часу до 17.08.2015р., тобто до віднесення ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до категорії неплатоспроможних. Разом з цим, суд не приймає рішення про стягнення з відповідача зазначеного боргу виходячи з наступного.
Постановою Правління НБУ №612 від 17.09.2015р., ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" віднесено до категорії неплатоспроможних, і у ньому запроваджено тимчасову адміністрацію. Тому всі стягнення грошових зобовязань з банку проводяться в порядку, передбаченому нормами Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23 лютого 2012 року № 4452-VI.
Так, згідно ч.5 ст. 36 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» в період діяльності тимчасової адміністрації задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку не здійснюється. Також, не здійснюється примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку в рамках виконавчого провадження, нарахування неустойки, інших фінансових санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобовязань перед кредиторами.
Частиною 6 даної статті передбачено, що обмеження, встановлене.1 ч.5 цієї статті не поширюється на зобовязання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом, в національній валюті України. Вклади в іноземній валюті перераховуються в національну валюту України за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком України до іноземних валют на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації відповідно до цієї статті;
Оскільки, на час винесення судового рішення відповідач ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» віднесений до категорії неплатоспроможних, і всі питання щодо стягнення за його грошовими зобовязаннями перед вкладниками регулюються спеціальним законом, а саме, Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», суд лише визнає вірною вказану у позові заборгованість ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» за невиплаченим вкладом перед ОСОБА_3
На цей час у позивача виникло нове право на отримання боргу в порядку, встановленому Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», яким він може скористуватись, шляхом звернення до тимчасової адміністрації ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в порядку, передбаченому Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».
Питання про стягнення судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 88, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, ст.ст. 22, 526, 625, 1058, 1060, 1074 ЦК України, ст. 36 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», суд -
Позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про стягнення суми вкладу, 10 відсотків річних від простроченої суми та 3% річних суми втрат від знецінення грошей задовольнити частково.
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Л.Г. Проценко