Справа № 357/5097/15-ц Головуючий у І інстанції Подрєзова Г. О.
Провадження № 22-ц/780/5222/15 Доповідач у 2 інстанції Мельник Я. С.
Категорія 29 24.09.2015
УХВАЛА

Іменем України

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого - Мельника Я.С.,

суддів: Олійника В.І., Журби С.О.,

та секретаря Якимчук Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у м. Білій Церкві на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07 липня 2015 року у справі за позовом Управління Пенсійного фонду України у м. Білій Церкві до ОСОБА_2 про стягнення незаконно виплачених коштів,-

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2015 року позивач звернувся до суду із позовом, в якому просив стягнути виплачену ним відповідачці ОСОБА_2 пенсію у розмірі 10 597, 32 грн., мотивуючи свої вимоги тим, що протоколом УПФУ у м. Білій Церкві № 4298 від 21 серпня 2014 року відповідачці було призначено пенсію на пільгових умовах, проте з отриманої ним відповіді від Київської ОДА від 25 листопада 2014 року вбачається, що посвідчення ОСОБА_2 НОМЕР_1 від 05 вересня 1994 року як потерпілої внаслідок аварії на ЧАЕС було видане їй безпідставно, через що вважає необхідним звернутися до суду із вказаним позовом.

Рішенням Білоцерківського міськрайнного суду Київської області від 07 липня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із цим рішенням, УПФУ у м. Білій Церкві подало апеляційну скаргу, в якій просило його скасувати та ухвалити нове про задоволення позову, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права та неповне з'ясування судом усіх обставин справи.

У обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що нарахування пільг і компенсацій громадянам відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» припиняється з моменту прийняття рішення комісією про визнання безпідставної видачі їм відповідного посвідчення, а тому вимоги позивача щодо стягнення виплачених відповідачці коштів, на його думку, є правомірними.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, що з'явилися, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, вважає необхідним апеляційну скаргу відхилити з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у цих сторін виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідною комісією Київською ОДА не ухвалювалося рішення про безпідставну видачу та вилучення спірного посвідчення у відповідачки, через що підстави для стягнення виплачених їй коштів на користь позивача відсутні.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Білоцерківського міськрайонного суду від 20 грудня 2013 року, залишеної без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 05 червня 2014 року, було зобов'язано УПФУ в м. Білій Церкві призначити відповідачці ОСОБА_2 пенсію на пільгових умовах відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (а. с. 15-18).

Вищезазначеною постановою було встановлено факт проживання відповідачки ОСОБА_2 в зоні посиленого радіоекологічного контролю, у зв'язку із чим вона отримала статус потерпілої внаслідок Чорнобильської катастрофи 4 категорії та посвідчення потерпілої НОМЕР_1 від 05 вересня 1994 року.

Листом № 11-31/16984 від 25 листопада 2014 Київською ОДА було повідомлено позивача про те, що за наслідками перевірки встановлено, що ОСОБА_2 не має правових підстав для віднесення її до числа потерпілих від Чорнобильської катастрофи 4-ї категорії та видачі їй посвідчення встановленого зразка (а. с. 6).

Відповідно до п.12 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №51 від 20 січня 1997 року, спірні питання щодо визначення статусу осіб, які брали участь у проведенні робіт з евакуації людей і майна із зони відчуження, розглядаються комісіями при Київській і Житомирській облдержадміністраціях на підставі відповідних письмових підтверджень, виданих керівниками підприємств, організацій та установ, які направляли цих осіб на роботу до зони відчуження, або керівниками місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування за місцем виконання робіт. Рішення зазначених комісій є підставою для видачі посвідчень відповідної категорії. У разі встановлення цими комісіями факту необґрунтованої видачі посвідчення відповідної категорії посвідчення на підставі рішення комісії підлягає вилученню.

Проте, як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом, рішення про вилучення вказаного посвідчення у відповідачки відповідною комісією Київською ОДА не ухвалювалося.

Вищевказаними постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20 грудня 2013 року та ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 05 червня 2014 року, які на теперішній час набрали законної сили, було встановлено, що вказане посвідчення було видане відповідачці ОСОБА_2 правомірно та у відповідності до вимог Закону (а. с. 15-16).

Крім того, ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 21 травня 2015 року позивачеві було відмовлено у задоволенні заяви про перегляд вищевказаної адміністративної справи за нововиявленими обставинами, де позивач посилався як на підтвердження своїх вимог на зазначений лист Київської ОДА від 25 листопада 2014 року (а. с. 23).

Таким чином, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що позивачем не було належним чином обґрунтовано свої позовні вимоги, оскільки факт правомірної видачі вказаного свідоцтва відповідачці був встановлений судовими рішеннями, що набрали законної сили, а тому підстави для задоволення позову відсутні.

Інших вагомих та достатніх доводів, які б містили інформацію щодо предмета доказування і спростовували висновки суду першої інстанції та впливали на законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення, апеляційна скарга не містить.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у м. Білій Церкві відхилити.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий: Судді: