Справа № 199/5052/15-ц
(2/199/2481/15)
15 жовтня 2015 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська в складі:
головуючого судді Руденко В.В.,
при секретарі Коломієць Я.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади в особі Дніпропетровської міської ради, третя особа: обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив ЖБК-81 «Взуттєвик» про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом,-
Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування, зазначивши, що 12 січня 1974 року його батьки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 уклали шлюб. Згідно з рішенням кооперативу «ЖБК-81 «Взуттєвик» від 05.03.1966 року, затвердженого рішенням виконкому Дніпропетровської міської Ради депутатів трудящих від 01.09.1967 року, буди складені списки мешканців кооперативу ЖБК-81 «Взуттєвик», в яких його матір була вказана з зазначенням номеру квартири АДРЕСА_1 . Його матір внесла в кооператив первинний пайовий внесок в розмірі 1100 карбованців. В 1966 році його матір була прийнята в члени вказаного кооперативу. 16.09.1967 року його мати отримала ордер на вселення в квартиру АДРЕСА_2 . Згідно з рішенням Амур-Нижньодніпровського виконавчого комітету м. Дніпропетровська від 20 квітня 1977 року була змінена нумерація будинків по АДРЕСА_3 , в тому числі номер будинку АДРЕСА_4 було змінено на АДРЕСА_5 .
Батько позивача також був зареєстрований у вказаній квартирі з 1967 року, вони разом з матірю за рахунок спільних заощаджень разом сплатили пайовий внесок за квартиру. ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 . Позивач з батьком залишись постійно проживати у спірній квартирі. Батько ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після смерті батька позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру за вищевказаною адресою йому було відмовлено, оскільки у позивача були відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно. Просить визнати за ним право власності на ? частину вказаної квартири в порядку спадкування після померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 матері ОСОБА_3 та на ? частину вказаної квартири в порядку спадкування після померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 батька ОСОБА_2 .
У судове засідання позивач не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити.
Представник відповідача до судового засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Тому суд вважає можливим зі згоди позивача провести заочний розгляд справ та постановити заочне рішення.
Представник третьої особи до судового засідання не з`явився, про час, дату та місце слухання справи повідомлений належним чином.
Дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що згідно з рішенням кооперативу «ЖБК-81 «Взуттєвик» від 05.03.1966 року, затвердженого рішенням виконкому Дніпропетровської міської Ради депутатів трудящих від 01.09.1967 року, буди складені списки мешканців кооперативу ЖБК-81 «Взуттєвик», в яких мати позивача ОСОБА_3 була вказана з зазначенням номеру квартири АДРЕСА_2 . 16.09.1967 року його мати отримала ордер № 1832 на вселення в квартиру АДРЕСА_2 , у складі сім`ї ОСОБА_2 .
Згідно з рішенням Амур-Нижньодніпровського виконавчого комітету м. Дніпропетровська від 20 квітня 1977 року була змінена нумерація будинків по АДРЕСА_3 , в тому числі номер будинку АДРЕСА_4 було змінено на АДРЕСА_5 .
Як була встановлено в ході розгляду справи, на протязі кількох років батьки позивача, маючи спільні заощадження та ведучи спільний бюджет, повністю сплатили вартість вказаної квартири, що підтверджується довідкою № 441/1 від 30.03.2015 року, виданої обслуговуючим кооперативом «Житлово-будівельний кооператив ЖБК-81 «Взуттєвик» про внесення пайових внесків за вказану квартиру. А отже, оскільки пайові внески вносились за спільні кошти батьків позивача, то вказана квартира належала їм на праві спільної сумісної власності, по ? частині.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла. Спадкоємцями першої черги після смерті матері були позивач по справі та його батько, чоловік померлої, з яким вона уклала шлюб 12 лютого 1974 року, ОСОБА_2 .
Згідно ст. 527 ЦК України в редакції 1963 року спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця.
Статтею 549 ЦК України в редакції 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.
Згідно ст. 548 ЦК України в редакції 1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Цією статтею визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.
Постановою Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» (п.8) роз`яснено, що якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача , гараж та інші споруди
Позивач та його батько на час смерті ОСОБА_3 були зареєстровані та постійно проживали у спірній квартирі, що підтверджується довідкою обслуговуючого кооперативу № 457/1 від 19.06.2015 року, а отже вважаються такими, що фактично прийняли спадщину після смерті ОСОБА_3 . А отже, батькові позивача стало належати ? частини вказаної квартири, а позивачу ? частина.
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер, після його смерті відкрилась спадщина у вигляді ? частин спірної квартири.
Спадкоємцем першої черги після смерті батька є позивач по справі - ОСОБА_1 . Останній у встановлений законом строк звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Однак йому державним нотаріусом Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки реєстрація права власності на спірну квартиру проведена не була.
Відповідно до ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що оскільки іншим порядком, крім судового, неможливо захистити спадкові права позивача, позовні вимоги щодо визнання права власності в порядку спадкування є законними та обґрунтованими, крім визначених у позові часток у праві власності на квартиру, що підтверджується вищенаведеними фактами
Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне судові витрати віднести за рахунок позивача.
Керуючись ст.ст. 5, 10, 212-218, 224 ЦПК України, ст.ст. 1266, 1268, 1269 ЦК України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до територіальної громали в особі Дніпропетровської міської ради, третя особа: обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив ЖБК-81 «Взуттєвик» про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом задовольнити частково.
Визнати за ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на ? частину квартири АДРЕСА_6 загальною площею 32,3 кв.м., житловою площею16,7 кв.м., яка складається з: коридору площею 5,4 кв.м.,вбудованої шафи площею 0,2 кв.м.,житлової кімнати площею 16,7 кв.м., кухні площею 6,4 кв.м.,санвузлу площею 2,8 кв.м., балкону площею 0,8 кв.м.
Визнати за ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на ? частини квартири АДРЕСА_6 загальною площею 32,3 кв.м., житловою площею16,7 кв.м., яка складається з: коридору площею 5,4 кв.м.,вбудованої шафи площею 0,2 кв.м.,житлової кімнати площею 16,7 кв.м., кухні площею 6,4 кв.м.,санвузлу площею 2,8 кв.м., балкону площею 0,8 кв.м.
В іншій частині позову відмовити.
Судові витрати віднести за рахунок позивача.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя В.В. Руденко