справа № 208/3920/15-ц
№ провадження 2/208/1621/15
РІШЕННЯ

Іменем України

22 жовтня 2015 р. м. Дніпродзержинськ

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Дячкова С.В., при секретареві Тур І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу за договором позики, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеним позовом, у якому просить ухвалити рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 суму боргу 17500 грн., 2450 грн. втрати від інфляції, 46,03 грн. 3% річних, 2273,55 грн. проценти за користування позикою.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що нею 14 жовтня 2014 року були передані у борг

ОСОБА_2 кошти в розмірі 17500 грн. із вимогою повернення у строк до 01.05.2015 р.

Всі її намагання, що були направленні на повернення коштів, жодного результату не дали: відповідач борг їй не повернув.

В судове засідання позивача та відповідач не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, від них до суду надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутність, позивач позов підтримує, відповідач позов визнає.

Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_3 14 жовтня 2014 року були передані у борг ОСОБА_2 кошти в розмірі 17500 грн.

Згідно статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник, зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики).

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

У відповідності до ч. 1 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

На підтвердження викладеного вище відповідачем було написано розписку.

За умовами договору позики від 14.10.2014 року, позика надається строком до 01 травня 2015 року.

Згідно статті 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Всі намагання позивача, що були направленні на повернення коштів, жодного результату не дали: відповідач свої обіцянки не виконує.

Як зазначається в ч. 1 ст. 509 ЦК України зобовязанням є право відношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

У відповідності до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідач не спростовує той факт, що він брав гроші у позивача та писав розписку від 14 жовтня 2014 року.

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: відшкодування збитків та сплата неустойки (пені).

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання.

У разі порушення зобовязання згідно вимог ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідні індекси розраховуються Державним комітетом статистики України (раніше - Міністерство статистики України), починаючи з серпня 1991 року щомісячно і публікуються, зокрема, у газеті «Урядовий курєр». Повідомлені друкованими засобами масової інформації з посиланням на Державний комітет статистики України ці показники згідно зі статтями 19, 21 і 22 Закону України «Про інформацію» є офіційними.

Втрати від інфляції.

Розраховується за формулою: [Індекс інфляції] - добуток щомісячних індексів за відповідний період [Втрати від інфляції] = [Сума боргу] * [Індекс інфляції] /100% - [Сума боргу]

Для розрахунку взяті індекси інфляції за квітень 2015 року у розмірі 114,00 %, джерело - «Урядовий курєр» № 84 від 14.05.2015 року.

17500 грн. * 114,00 % /100 % - 17500 грн. = 2450,00 грн.

Отже, втрати від інфляції, за період з 01.05.2015 року по 01.06.2015 року, становлять 2450 грн.

3% річних відповідно до ст. 625 ЦКУ.

Розраховується за формулою: [Проценти] = [Сума боргу] х [Процентна ставка] / 100% / 365 днів х [Кількість днів]

17500 грн. * 3 % /100 % / 365 * 32 = 46,03 грн.

Отже, 3% річних відповідно до ст. 625 ЦК України, за період з 01.05.2015 року по 01.06.2015 року, становлять 46,03 грн.

Договір позики може бути оплатним, тобто таким, що передбачає сплату процентів за користування сумою позики, або безоплатним - якщо виконання позичальником зобовязання обмежується поверненням боргу.

Правила щодо сплати процентів від суми позики містяться у статті 1048 ЦК України.

Так, згідно із частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Отже, у частині першій статті 1048 ЦК України, що має диспозитивний характер, установлена презумпція оплатності позики, яка діє за умов, якщо безоплатний характер відносин позики прямо не передбачений ЦК України, іншими законодавчими актами або конкретним договором.

Указане правило спрямоване на захист інтересів позикодавця у разі, якщо договором позики розмір процентів не визначений.

Випадки, коли договір позики вважається безоплатним, зазначені в частині другій статті 1048 ЦК України. Визначене вказаною нормою правило про безоплатність договорів позики є імперативним і не може бути змінене за погодженням сторін.

Таким чином, законом передбачено право позикодавця на одержання від позичальника суми позики та винагороди (процентів за користування позикою) у разі, якщо інше не встановлено договором або законом.

Винагорода для позикодавця встановлюється у формі процентів від суми, що надається у позику, розмір яких визначається сторонами в договорі позики, або, якщо такий розмір процентів не встановлений, він визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Таким чином, враховуючи той факт, що у сторін відсутня домовленість щодо розміру процентів та порядку їх виплати, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача проценти за користування позикою.

Розраховується за формулою: [Проценти за користування позикою] = [Сума боргу] х [Процентна ставка] /100% / 365 днів х [Кількість днів].

Процентна ставка визначається відповідно до ст. 1048 ЦК України на рівні облікової ставки НБУ. Розмір облікової ставки взято з офіційного сайту НБУ - www.bank.gov.ua.

За період з 14.10.2014 р. по 12.11.2014 р. - 17500 грн. * 12,50% /100% / 365 * 30 = 179,79 грн.

За період з 13.11.2014 р. по 05.02.2015 р. - 17500 грн. * 14,00% /100% / 365 * 85 = 570,54 грн.

За період з 06.02.2015 р. по 03.03.2015 р. 17500 грн. * 19,50% /100% / 365 * 26 = 243,08 грн.

За період з 04.03.2015 р. по 01.06.2015 р. 17500 грн. * 30,00% /100% / 365 * 89 = 1280,14 грн. Всього за період з 14.10.2014 р. по 01.06.2015 р. сума процентів за користування позикою становить 2273,55 грн.

Таким чином загальний розмір боргу становить 22269,58 грн. з яких, 17500 грн. - сума основного боргу, 2450,00 грн. - втрати від інфляції, 46,03 грн. - 3% річних, 2273,55 грн. - проценти за користування позикою.

За таких обставин позов підлягає задоволенню.

При зверненні до суду позивачем сплачено 243,60 грн. судового збору. Вказана суми відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. 11, 23, 526, 611, 625, 1046, 1050 ЦК України, ст. 3-5, 10, 15, 60, 110, 208, 209, 213-215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг у розмірі 22269,58 грн. з яких, 17500 грн. - сума основного боргу, 2450 грн. - втрати від інфляції, 46,03 грн. - 3% річних, 2273,55 грн. - проценти за користування позикою.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 243,60 грн. у відшкодування витрат по оплаті судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 243,60 грн. в доход держави.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний термін з дня його оголошення апеляційної скарги.

Суддя Дячков С. В.