АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого-судді Слюсар Т.А.

суддів: Котули Л.Г., Волошиної В.М.

при секретарі: Крічфалуши С.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційнимискаргамиОСОБА_1 та ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 04 серпня 2015 року

в справі за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя та стягнення компенсації за частку у спільному майні подружжя.

Колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А :

У січні 2014 року позивачка звернулася в суд із позовом до відповідача про поділ спільного майна подружжя.

Свої вимоги обґрунтувала тим, що перебуваючи у шлюбі з 13.02.2015 року по 22.05.2009 року, вони з відповідачем придбали автомобіль НОМЕР_1, та у 2008 році автомобіль «Опель Комбо», д.н.з. НОМЕР_2, а також побутову техніку.

Зазначала, що відповідач одноособово використовував автомобілі для власних потреб, зокрема у своїй підприємницькій діяльності. Після розірвання шлюбу вона вже зверталась в суд із позовом до ОСОБА_4 про поділ спільного майна, зокрема автомобіля «Деу Ланос». Рішенням суду в задоволенні її позовних вимог було відмовлено у зв'язку з тим, що автомобіль було відчужено за біржовою угодою від 2008 року та знято з обліку.

Згодом вона здобула докази придбання в період шлюбу й автомобіля «Опель Комбо», д.н.з НОМЕР_2, було зареєстровано за відповідачем з 16.12.2008 року, проте відповідач не бажав сплатити їй половину вартості транспортного засобу.

З урахуванням доповнень до позову, просила суд виділити та визнати за ОСОБА_4 право власності на автомобіль марки «Опель Комбо»; стягнути з відповідача на її користь грошову компенсацію за належну їй частину автомобіля «Опель Комбо», в сумі 20120грн., а також судові витрати.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 04 серпня 2015 року позов задоволено частково та ухвалено стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 в порядку поділу спільного майна грошову компенсацію за Ѕ частки вартості транспортного засобу марки «Опель Комбо», у розмірі 12 348 грн. 63 коп., судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп. та витрати по оплаті проведення судової експертизи у розмірі 1 536 грн., а всього - 14 128 (чотирнадцять тисяч сто двадцять вісім) грн. 23 коп.

В решті заявлених вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі представник відповідача, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, неповноту з'ясування всіх обставин справи, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

В апеляційній скарзі позивачка просить змінити рішення суду першої інстанції з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи та задовольнити позов у повному обсязі.

Колегія суддів, заслухавши відповідача та його представника, які підтримали подану ними апеляційну скаргу, представника позивачки, який просив задовольнити апеляційну скаргу ОСОБА_1, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційних скарг, вважає апеляційні скарги такими, що не підлягають задоволенню, з огляду на таке.

Як убачається з матеріалів справи і встановлено судом, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 13 лютого 2012р. по 22 травня 2009р.

Встановлено, що під час перебування у шлюбі, сторонами було придбано автомобіль марки OPEL COMBO 1994 року випуску, кузов НОМЕР_3, було зареєстровано за ОСОБА_4 16 грудня 2008 року.

Згідно ст.63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування та розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно ч.1 ст.69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Із матеріалів справи убачається, що спірний транспортний засіб був відчужений після розірвання шлюбу.

У ч.1 ст. 68 СК України зазначено, що розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу.

Отже вказаний автомобіль був придбаний у період шлюбу, а тому є спільним майном подружжя.

Між тим, як свідчать матеріали справи, згаданий автомобіль відповідач без згоди ОСОБА_1 30 вересня 2010р. зняв з реєстрації й станом на 29 травня 2014р. транспортний засіб зареєстровано за ОСОБА_5 /а.с.44-46/.

Відповідно до висновку автотоварознавчої експертизи № 8414/15-54 від 25 червня 2015р., середньо ринкова вартість автомобіль марки OPEL COMBO 1994 року випуску станом на 30 вересня 2010р. становить 2 4697грн.25коп. /а.с.85-87/.

Колегія суддів визнає обґрунтованими висновки суду першої інстанції про покладення у основу рішення встановленої матеріалами експертизи вартості придбаного сторонами автомобіля станом на дату його зняття з реєстраційного обліку, а не дату розгляду справи.

Матеріалами справи не доведено звернення позивачкою у суд із вимогами за сплином строку позовної давності, а тому районний суд обґрунтовано ухвалив рішення по суті спору й стягнув з відповідача половину вартості спільного майна подружжя.

Необґрунтованими колегія суддів визнає й доводи апеляційної скарги про наявність підстав до стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 10 000грн., як витрат, понесених нею на правову допомогу.

З долученої до справи квитанції № 749821 від 27 січня 2015р. видно, що ОСОБА_6 отримав 10 000грн., як плату за правову допомогу /а.с.104/, проте інформація про те, від кого отримані вказані кошти та за що конкретно, у квитанції відсутня.

Враховуючи вищевикладене, а також матеріали справи у їх сукупності, колегія суддів визнає законними й обґрунтованими висновки суду першої інстанції про наявність правових підстав длячастковогозадоволення позову.

Справа судом розглянута повно та об'єктивно. Норми матеріального і процесуального права застосовано правильно.

Викладені у рішенні висновки відповідають обставинам справи й долученим до справи доказам й доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Рішення районного суду колегія суддів визнає правильним по суті та справедливим й правових підстав до його скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 313 - 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 04 серпня 2015 року залишити без задоволення.

Рішення Дніпровськогорайонного суду м. Києва від 04 серпня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності негайно, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів з моменту проголошення шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді:

Справа №755/2919/14-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/12849/2015

Головуючий у суді першої інстанції: Виниченко Л.М.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Слюсар Т.А.