У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Дем'яносова М.В.,

суддів: Коротуна В.М., Попович О.В.,

Парінової І.К., Ступак О.В.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом прокурора Київського району міста Харкова в інтересах держави в особі Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії АТ «Укрексімбанк» в м. Харкові до ОСОБА_3, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Тімекс» в особі арбітражного керуючого Немашкалова Василя Михайловича, про визнання права іпотеки та звернення стягнення на предмет іпотеки, за касаційною скаргою ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_5 на рішення апеляційного суду Харківської області від 10 червня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

Прокурор Київського району міста Харкова в інтересах держави в особі Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії АТ «Укрексімбанк» в м. Харкові звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю «Тімекс» (далі - ТОВ «Тімекс») в особі арбітражного керуючого Немашкалова В.М., про визнання права іпотеки ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії АТ «Укрексімбанк» в м. Харкові на цех по виробництву будівельних матеріалів, загальною площею 891,6 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та є предметом іпотеки за іпотечним договором від 27 березня 2007 року № 6807759, посвідченим приватним нотаріусом ХМНО Десятніченко О.В. за реєстровим № 1570, право власності на який зареєстровано за ОСОБА_3; звернення стягнення на вказаний цех із застосуванням способу реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною продажу предмета іпотеки в розмірі 375 000 грн на задоволення вимог ПАТ «ДЕІБ України» в особі філії АТ «Укрексімбанк» в місті Харкові в розмірі 2 096 976,60 доларів США, що станом на 05 червня 2012 року за офіційним курсом НБУ складає 16 760 085,48 грн, для погашення заборгованості за кредитом та відсотками, 846,31 грн ‒ комісія та в розмірі 18 750 грн ‒ штраф.

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 02 лютого 2015 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 10 червня 2015 року рішення Харківського районного суду Харківської області від 02 лютого 2015 року скасовано, ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги задоволено частково.

Визнано право іпотеки ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії АТ «Укрексімбанк» в м. Харкові на цех по виробництву будівельних матеріалів, загальною площею 891,6 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та є предметом іпотеки за іпотечним договором від 27 березня 2007 року № 6807Z59, посвідченим приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Десятниченко О.В. за реєстровим № 1570, право власності на який зареєстровано за ОСОБА_3

У рахунок заборгованості ТОВ «Тімекс» за кредитними договорами № № 1, 2, укладеними в рамках угоди від 27 березня 2007 року № 6807N4, для задоволення вимог ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії АТ «Укрексімбанк» в м. Харкові в розмірі 2 096 976 доларів США, що за курсом НБУ станом на 05 червня 2012 року складає 16 760 085,48 грн заборгованості за кредитними договорами, з яких 1 887 512,54 доларів США (15 085 943,98 грн) ‒ прострочена заборгованість за кредитом і 209 464,06 доларів США (1 674 141,50 грн) ‒ прострочена заборгованість за процентами, а також 846,31 грн ‒ несплачена комісія та 18 750 грн ‒ штраф, звернуто стягнення на вказаний цех по виробництву будівельних матеріалів із застосуванням способу реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною продажу предмета іпотеки, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, визначеною на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності (незалежним експертом) на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Вирішено питання про судові витрати у справі.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_5 просить скасувати рішення апеляційного суду, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права, та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали цивільної справи та дослідивши доводи касаційної скарги, вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 33 та ст. 39 Закону України «Про іпотеку» передбачено право іпотекодержателя задовольнити свої вимоги за основними зобов'язаннями шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Установлено, що 27 березня 2007 року між ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» та ТОВ «Тімекс» було укладено генеральну угоду № 6807Ж з подальшими змінами та доповненнями, із загальним лімітом кредитування 2 100 000 доларів США, із терміном користування кредитом до 25 березня 2010 року.

У рамках цієї генеральної угоди між банком та позичальником укладено:

‒ кредитний договір від 27 березня 2007 року № 6807К17 з подальшими змінами та доповненнями до нього, відповідно до умов якого ТОВ «Тімекс» відкрито мультивалютну кредитну лінію з лімітом заборгованості ‒ еквівалент 1 500 000 доларів США, з кінцевим терміном погашення кредиту 25 березня 2010 року;

‒ кредитний договір від 06 жовтня 2008 року № 68608К21 з подальшими змінами та доповненнями до нього, відповідно до умов якого позичальнику відкрито невідновлювальну відкличну кредитну лінію з лімітом кредитної заборгованості ‒ 300 000 доларів США, з кінцевим терміном погашення кредиту 28 лютого 2010 року.

Відповідно до умов п. 3.4.1 кредитних договорів позичальник зобов'язався погасити кредит у валюті кредиту на рахунок, вказаний у п. 3.8 кредитних договорів, у строк, зазначений у п. 3.2 кредитних договорів, згідно з графіком надання та погашення кредиту (додаток 1 до кредитних договорів) за рахунок будь-яких грошових надходжень позичальника. Строки, передбачені графіком надання та погашення кредиту, є обов'язковими.

На забезпечення виконання ТОВ «Тімекс» зобов'язань перед банком за вказаними договорами між позивачем та ПФ «Яна» 27 березня 2007 року укладено іпотечний договір № 6807259, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Десятніченко О.В. за реєстровим № 1570, за умовами якого іпотекодавцем було передано в іпотеку банку цех по виробництву будівельних матеріалів, загальною площею 891,6 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

У зв'язку з неналежним виконанням вказаних кредитних договорів загальна прострочена заборгованість ТОВ «Тімекс» перед банком станом на 05 червня 2012 року становить 2 096 976,60 доларів США (що відповідно до офіційного курсу, встановленого НБУ станом на 05 червня 2012 року, складає 16 760 085,48 грн) за кредитом та відсотками, 846,31 грн за несплаченою комісією та 18 750 грн ‒ штрафи.

Згідно з довідкою КП «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» право власності на спірну будівлю зареєстроване за ОСОБА_3 на підставі рішення Харківського районного суду Харківської області від 21 жовтня 2010 року, ухваленого у справі № 2-6396/10.

Статтею 23 Закону України «Про іпотеку» визначено, що в разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця та має всі його права й несе всі його обов'язки за іпотечним договором у тому обсязі та на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.

За таких обставин, висновок апеляційного суду про набуття ОСОБА_3 статусу іпотекодавця ґрунтується на вимогах закону та матеріалах справи.

Відповідно до ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставного майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (ч. 1 ст. 575 ЦК України).

Частиною 5 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 609 ЦК України зобов'язання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків, коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання зобов'язання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу, зокрема за зобов'язаннями про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю.

Згідно з ч. 1 ст. 17 Закону України «Про іпотеку» іпотека припиняється у разі припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 593 ЦК України право застави припиняється у разі припинення зобов'язання, забезпеченого заставою.

Установлено, що ухвалою Господарського суду Харківської області від 31 січня 2013 року затверджено ліквідаційний звіт ТОВ «Тімекс» та ліквідовано вказане товариство, на виконання якої державним реєстратором 11 лютого 2013 року знято з обліку в ЄДР юридичну особу ТОВ «Тімекс».

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 01 квітня 2013 року, залишеною без змін постановою Вищого господарського суду України від 02 жовтня 2013 року, ухвалу Господарського суду Харківської області від 31 січня 2013 року скасовано, а справу передано на розгляд Господарського суду Харківської області на стадію ліквідаційної процедури.

04 лютого 2014 року ухвалою Господарського суду Харківської області за клопотанням АТ «Укрексімбанк» усунуто від обов'язків ліквідатора ТОВ «Тімекс» арбітражного керуючого Данченка A.C. з підстав неналежного виконання обов'язків та призначено ліквідатором цього товариства арбітражного керуючого Немашкалова В.М., яким було з'ясовано, що запис про припинення ТОВ «Тімекс» в ЄДР не скасовано, і відповідні зміни до реєстраційної справи товариства відповідно до постанови Харківського апеляційного господарського суду від 01 квітня 2013 року не внесені, оскільки попередній ліквідатор Данченко A.C. не вживав заходів щодо виконання цієї постанови.

Запис про припинення ТОВ «Тімекс» не був скасований і в подальшому у зв'язку з тим, що ухвалами Московського районного суду м. Харкова від 07 листопада 2013 року, від 24 квітня і від 07 листопада 2014 року на забезпечення позову ОСОБА_3 у справах № № 643/17628/13-ц, 643/5836/14-ц, 643/17246/14-ц було заборонено відділу державної реєстрації юридичних та фізичних осіб‒підприємців Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції вносити будь-які зміни до реєстраційної справи ТОВ «Тімекс», а саме: статусу відомостей про юридичну особу, виду установчих документів, стану юридичної особи (припинення, поновлення), дані про розмір статутного фонду, керівника, переліку засновників, осіб, які мають право вчиняти юридичні дії від імені особи, видів діяльності, тощо.

Заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 07 листопада 2013 року, скасовані ухвалою цього ж суду від 30 квітня 2014 року, а ухвали Московського районного суду м. Харкова від 24 квітня і 07 листопада 2014 року скасовані ухвалами апеляційного суду Харківської області від 10 грудня 2014 року і 11 березня 2015 року відповідно.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2014 року адміністративний позов ПАТ «Державний експортно імпортний банк» задоволено частково. Скасовано запис в ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб‒підприємців про припинення юридичної особи ТОВ «Тімекс».

Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 12 березня 2015 року у порядку забезпечення позову, у тому числі, заборонено відділу державної реєстрації юридичних та фізичних осіб‒підприємців Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції вносити будь-які зміни до реєстраційної справи ТОВ «Тімекс», а саме: статусу відомостей про юридичну особу, виду установчих документів, стану юридичної особи (припинення, поновлення), дані про розмір статутного фонду, керівника, переліку засновників, осіб, які мають право вчиняти юридичні дії від імені особи, видів діяльності, тощо, що, як убачається з відповіді за підписом начальника вказаного відділу на звернення АТ «Укрексімбанк», стало перешкодою для виконання постанови Харківського апеляційного господарського суду від 01 квітня 2013 року.

Вказані заходи забезпечення позову скасовані ухвалою цього ж суду від 01 квітня 2015 року за заявою ліквідатора ТОВ «Тімекс» арбітражного керуючого Немашкалова В.М.

За таких обставин висновок апеляційного суду про те, що ТОВ «Тімекс» як юридична особа не є припиненою, а знаходиться на стадії ліквідації, є обґрунтованим.

Отже, скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції в межах касаційної скарги перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Обставини справи досліджено повно, зібраним доказам надана оцінка.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права і порушення норм процесуального права при його ухваленні, які передбачені ст. ст. 338-341 ЦПК України як підстави для скасування судового рішення, та в основному зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновком суду по їх оцінці.

Керуючись ст. ст. 334, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_5 відхилити.

Рішення апеляційного суду Харківської області від 10 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.В. Дем'яносов

Судді: В.М. Коротун

І.К. Парінова

О.В. Попович

О.В. Ступак