№ 336/8429/14-ц
провадження № 2/336/2022/2015
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2015 р. м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Дмитрюк О.В.,

при секретарі Петрові С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором, -

В С Т А Н О В И В:

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

За уточненим позовом ПАТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на ст..ст.526, 527, 530, 1050, 1054 ЦК України та умови договору, просить стягнути з відповідача заборгованість за договором б/н від 15.09.2006 р. в сумі 7659,48 грн. та судові витрати.

Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві.

Відповідач заперечувала проти задоволення позову з підстав, викладених в письмових запереченнях (а.с.67-68).

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, суд вважає, що заявлений позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до статей 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 Глави 71 ЦК України - статтями 1049, 1050 якого передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути кредитору грошові кошти у строк та в порядку, що встановлені договором.

Судом встановлено, що 15 вересня 2006 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 було укладено договір б/н, за умовами якого ОСОБА_1 отримала кредитні кошти в сумі 1600 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 48% річних на суму залишку заборгованості по кредиту на строк до 15 вересня 2008 року (а.с.8).

Судовим наказом Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 28.10.2009 р. за вказаним договором було стягнуто з відповідача суму заборгованості станом на 26.05.2008 р. в сумі 1394,42 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 978,99 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом - 415,43 грн. (а.с.86).

За положеннями ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахування встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У роз'ясненнях, що містяться в пункті 17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" зазначено, що зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК України). Такі підстави, зокрема, зазначені у ст. ст. 599-601, 604-609 ЦК України.

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог ст. ст. 526, 599 ЦК України.

Таким чином, з винесенням Комунарським районним судом м.Запоріжжя судового наказу від 28.10.2009 р. за заявою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за кредитним договором б/н від 15 вересня 2006 року, строк якого закінчився 15 вересня 2008 року, та яким на користь банка було стягнуто заборгованість за договором станом на 26.05.2008 року, в сумі 1394,42 грн., яка включає: заборгованість за кредитом - 978,99 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом - 415,43 грн., припинились правовідносини сторін, що ґрунтуються на кредитному договорі, зокрема, сплата чергових платежів, сплата та нарахування відсотків, разом із тим виникло грошове зобов'язання із повернення кредитних коштів в повному обсязі та нарахованих на цей час відсотків, невиконання якого тягне відповідальність, встановлену ст. 625 ЦК України.

Вимог про стягнення коштів на підставі ст.625 ЦК України позивач не заявляв.

Аналогічна позиція викладена в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 вересня 2014 року по цивільній справі №6-25812св14.

Оскільки позивачем не доведено наявність підстав для стягнення з відповідача вказаної банком заборгованості, суд не вирішує питання про застосування до спірних правовідносин строку позовної давності.

З огляду на викладене, позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення заборгованості за кредитним договором не підлягають задоволенню.

На підставі ст..88 ЦПК України, суд не стягує з відповідача судові витрати.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 88, 169, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Запорізької області шляхом подання через Шевченківський районний суд м.Запоріжжя протягом десяти днів після проголошення рішення суду апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.В.Дмитрюк