Провадження № 2/520/5517/15
УХВАЛА

30.09.2015 року

суддя Київського районного суду м. Одеси Луняченко В.О., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

16.09.2015 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовними вимогами про стягнення боргу за договором позики до ОСОБА_2, в якому просить стягнути з останнього на свою користь боргу у сумі 43980,00 гривень, понесені судові витрати сумою 730,80 гривень ( 487,20 гривень судовий збір за подання позову до суду та 243,60 гривень судовий збір за вимоги щодо забезпечення позову .

Одночасно з позовом позивач надав заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту та заборони відчуження до розгляду цивільної справи по суті на майно, що належить ОСОБА_2 на праві приватної власності , а саме садовий будинок, загальною площею 183,10 кв.м, розташований за адресою: Київська область, Сквирський район, с/рада Пищиківська садове товариство «Джерело», будинок 65, земельну ділянку, площею 0,0802 га кадастровий номер :04:007:0129, розташованої за адресою: Київська область, Сквирський район, с/рада Пищиківська, садове товариство «Джерело», ділянка №65.

Суддя, вивчивши матеріали справи, заяву про забезпечення позову, вважає, що в її задоволенні слід відмовити.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», у якій зазначено, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

У відповідності зі ст. 151 ЦПК України суд за заявою сторін, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Вивчивши матеріали справи суддя дійшов висновку, про відмову в забезпеченні позову шляхом накладення арешту на майно, що належить ОСОБА_2 на праві приватної власності, а саме садовий будинок, загальною площею 183,10 кв.м, розташований за адресою: Київська область, Сквирський район, с/рада Пищиківська садове товариство «Джерело», будинок 65, земельну ділянку, площею 0,0802 га кадастровий номер :04:007:0129, розташованої за адресою: Київська область, Сквирський район, с/рада Пищиківська, садове товариство «Джерело», ділянка №65, оскільки відповідно до звіту про незалежну оцінку садового будинку, що міститься в матеріалах справи, ринкова вартість садового будинку, розташованого за адресою: Київська область, Сквирський район, село Пищики, вул. 2-я лінія СТ «Джерело» будинок №65 станом на 25.11.2014 року загальною площею 183,1 кв.м становить 1676463,00 гривень, що значно перевищує суму боргу за договором позики, яка є 43980,00 гривень.

Крім того у матеріалах справи відсутні докази того, що у власності відповідача відсутні інші обєкти рухомого або нерухомого майна, які можуть бути визнані предметом забезпечення позовних вимог. Вказані питання можливо зясувати в ході судового засідання, після чого, позивач має право знову звертатись із відповідним клопотанням.

Керуючись статтями 151-153, 210 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Одеської області через Київський районний суд м. Одеси протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Луняченко В. О.