Справа № 127/6145/15-ц Провадження № 22-ц/772/2375/2015Головуючий в суді першої інстанції Вохмінова О. С.
Категорія 39 Доповідач Якименко М. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2015 року м. Вінниця

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Вінницької області у складі:

Головуючого Якименко М.М.,

Суддів : Іващука В.А., Стеблюк Л.П.

при секретарі Кирилюк Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Апеляційного суду Вінницької області в м.Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Бродецької селищної ради Козятинського району Вінницької області за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Вінницької міської ради, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 03.07.2015 року,-

ВСТАНОВИЛА:

В березні 2015 року ОСОБА_5 звернулась з зазначеним вище позовом до Вінницького міського суду Вінницької області.

Позовні вимоги мотивувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла її мати - ОСОБА_6, яка за життя заповіла все належне їй майно позивачу та її сестрі - ОСОБА_3 В зв'язку з відмовою ОСОБА_3 від прийняття спадщини, вона є єдиним спадкоємцем.

Спадщина відкрилась на нерухоме майно - земельні ділянки, площею 0,0400 га кожна, які раніше знаходились на території Вінницько-Хутірської сільської ради, а тепер на території м. Вінниці: садівниче товариство «Калина», масив «Вінницькі Хутори 1», кадастровий номер НОМЕР_2 та кадастровий номер НОМЕР_1.

Право власності ОСОБА_6 набула на підставі рішення Третейського суду при Вінницькій товарній універсальній біржі від 23.06.2005 року, яким було визнано дійсним договір купівлі-продажу земельних ділянок , укладений 16.06.2005 троку між ОСОБА_6 та ОСОБА_4, а також було визнано право власності за ОСОБА_6 на вказані земельні ділянки.

Разом з тим, нотаріус в усній формі відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки відсутній правовстановлюючий документ про право спадкодавця на нерухоме майно.

Зазначені вище обставини вимусили ОСОБА_2 звернутися до суду з даним позовом. Позивач просила визнати за нею право власності на земельні ділянки в порядку спадкування за заповітом, які належали на праві власності її матері ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Ухвалою суду до участі в справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача були залучені - Вінницька міська рада, ОСОБА_3, ОСОБА_4.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 03.07.2015 року в задоволенні позову було відмовлено.

На вказане рішення ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просила його скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити її позов в повному обсязі.

В свою чергу відповідач подав письмову заяву, де вказав, що заявлений позов визнає.

Представник Вінницької міської ради подав заяву, де у вирішенні спору поклався на думку суду.

ОСОБА_3 в судовому засіданні апеляційну скаргу визнала, просила позовні вимоги задовольнити.

ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилась.

Колегія суддів Апеляційного суду Вінницької області, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та обставини справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Даним вимогам оскаржуване рішення не відповідає.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що на момент відкриття спадщини право спадкодавця - ОСОБА_6 на земельні ділянки не підтверджено державними актами та відсутні відомості про реєстрацію земельних ділянок за вказаними в позовній заяві кадастровими номерами.

Однак з таким висновком не може погодитись судова колегія з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла ОСОБА_6, якою за життя було складено заповіт.

Єдиним спадкоємцем майна за заповітом є донька ОСОБА_6- позивач ОСОБА_2, яка прийняла спадщину в установлений законом строк, шляхом подачі заяви в нотаріальну контору, де була відкрита спадкова справа.

Інший спадкоємець ОСОБА_3 відмовилась від прийняття спадщини на користь ОСОБА_2, що підтверджено наявними матеріалами спадкової справи.

Як пояснила позивач в ході апеляційного розгляду, у видачі свідоцтва про право власності на земельні ділянки нотаріус їй відмовив у усній формі, постанова про відмову у вчиненні нотаріальних дій нотаріусом не приймалась.

Судом також встановлено, що рішенням Третейського суду при Вінницькій товарній універсальній біржі від 23.06.2005 року в справі № 2-0029/05 за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу земельних ділянок дійсними та визнання права власності на земельні ділянки, було задоволено позов ОСОБА_6 та визнано дійсним договір купівлі - продажу земельних ділянок від 16.06.2005 року, площами по 0,04 га кожна, що розташовані на території Вінницько-Хутірської сільської ради, садівниче товариство «Калина», масив «Вінницькі Хутори 1», кадастрові номери земельних ділянок НОМЕР_2 та НОМЕР_1, код цільового призначення 1.2. Також визнано за ОСОБА_6 власності на дані земельні ділянки.

Однак, як встановлено судом першої інстанції, за життя ОСОБА_6 державну реєстрацію свого права у встановленому законом порядку не здійснила.

Ст.328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема правочинів.

Ч.3 ст. 334 ЦК України визначено, що право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.

Так, апеляційною інстанцією встановлено, що ОСОБА_6 набула право власності на земельні ділянки на підставі рішення суду про визнання договору дійсним , тобто на підставі, яка не заборонена законом, однак не встигла його зареєструвати.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших (спадкоємців).

До складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК).

Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Таким чином, всупереч думці суду першої інстанції, це не є спір про визнання права власності в розумінні ст.392 ЦК України якою він керувався при ухваленні рішення а.с.70), коли власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності , якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Не дивлячись на те, що померла особа ОСОБА_6 не зареєструвала за собою право власності на земельні ділянки, вона стала їх власником на підставі рішення суду, з моменту набрання рішення законної сили і відсутність реєстрації її права власності на земельні ділянки, не свідчить про те, що ОСОБА_6 не є власником землі.

Тому позивач по справі, не маючи інших можливостей набути своє законне право, з огляду на ст.3 ЦПК України, звернувся до суду за захистом свого права та законного інтересу.

Так в матеріалах справи є відповідь з Департаменту архітектури містобудування та кадастру, де зазначено, що земельні ділянки, які є предметом судового розгляду з 2013 року знаходяться в межах м. Вінниці і мають адресу - проїзд Калиновий.

Тобто на момент розгляду справи в суді змінилася адреса земельних ділянок, що повинно враховуватись судом при розгляді справи та ухваленні відповідного рішення.

Виходячи з вищенаведеного, колегія суддів прийшла до висновку, що доводи апеляційної скарги є обґрунтованими, а висновки, викладені в рішенні суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для задоволення позову, є помилковими.

Відповідно до ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення суду першої інстанції є порушення або неправильне застосування норм матеріального права, а також невідповідність висновків суду обставинам справи.

Судова колегія вважає, що суд першої інстанції в порушення вимог ст. 213, 214 ЦПК України не визначив характер спірних правовідносин, не встановив дійсних обставин, які випливають із них та застосував норми матеріального права, які не підлягали застосуванню.

В зв'язку з чим рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового про задоволенням позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 324, 328, 1216, 1218, 1225 ЦК України, ст.3, 213, 214, 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 03.07.2015 року скасувати.

Ухвалити нове, яким позов ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку площею 0,0400 га, яка знаходиться в АДРЕСА_1 кадастровий номер НОМЕР_2, код цільового призначення -1.2(колишня адреса - Вінницько-Хуторська сільська рада Вінницького району, Садівниче товариство «Калина», масив «Вінницькі Хутори-1» ) та на земельну ділянку площею 0,0400 га, яка знаходиться в АДРЕСА_1 кадастровий номер НОМЕР_1, код цільового призначення -1.2 колишня адреса - Вінницько-Хуторська сільська рада Вінницького району, Садівниче товариство « Калина» , масив « Вінницькі Хутори-1» ) , які належали на праві власності ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом вірно:

Головуючий: