АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого - судді Гаращенка Д.Р.

суддів Рейнарт І.М., БорисовоїО.В.

при секретарі Івановій А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою представника ПАТ КБ «Приватбанк» за довіреністю - Шуліки Аліни Володимирівни на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 30 червня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 30 червня 2015 року закрито провадження по справі ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, представник ПАТ КБ «Приватбанк» за довіреністю - Шуліка А.В. подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на грубе порушення норм процесуального права, просить її скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог, апелянт посилається на те, що суд безпідставно закрив провадження по справі, оскільки матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що відповідач помер, а зворотне повідомлення з почтової установи таким вважати не можна.

Крім того, на думку апелянта, в будь-якому разі смерть відповідача не є підставою для закриття провадження по справі, оскільки спірні правовідносини допускають правонаступництво.

Представник апелянта підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

ОСОБА_2 повідомлявся судом рекомендованою кореспонденцією, проте лист повернувся у суд з відміткою, за закінченням встановленого терміну зберігання. В матеріалах справи міститься повернутий з почтового відділення лист на його адресу з відміткою, що адресат помер, у зв'язку із чим колегія суддів вважає за можливе провести судове засідання за його відсутності.

Вислухавши доповідь судді Гаращенка Д.Р., представника апелянта, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступного.

Судом встановлено, що ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося у суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості з кредитним договором.

09 червня 2015 року суд першої інстанції, перевіривши позовну заяву на відповідність вимог ст.ст. 119, 120 ЦПК України, відкрив провадження по справі та надіслав копії ухвали по відкриття провадження сторонам. (а.с.44-45)

Справа № 753/9629/15
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/10863/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Вовк Є.І.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Гаращенко Д.Р.
23 червня 2015 року на адресу суду першої інстанції повернувся конверт з повідомленням з відміткою про те, що адресат (ОСОБА_2.) помер. (а.с.47-48)

На підставі вказаної відмітки на конверті, керуючись п.6 ч.1 ст.205 ЦПК України, Дарницький районний суд м. Києва ухвалою від 30 червня 2015 року закрив провадження у справі за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості. (а.с.51)

Колегія суддів не може погодитися з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Положенням статей 57, 58, 59 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Аналізуючи вказані норми права, колегія суддів вважає, що відмітка на конверті з записом того, що адресат помер, не може вважатися належним доказом смерті особи, а тому суд першої інстанції передчасного прийшов до висновку, що відповідач по даній справі - ОСОБА_2 помер.

Крім того, суд першої інстанції прийшов до хибного висновку про те, що спірні правовідносини не допускають правонаступництва, та незаконно закрив провадження по справі, виходячи з наступного.

Так, відповідно до п.6 ч.1 ст.205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо померла фізична особа, яка була однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Як вбачається з пред'явленого позову та доданих до нього матеріалів, 25.12.2013 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір, відповідно до якого останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% річних на суму залишку заборгованості за кредитом.

Спір між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 виник про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Згідно зі ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ч.1 ст.1282 ЦК України, спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщини.

Пунктом 32 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» судам роз'яснено, що при вирішенні спорів щодо виконання зобов'язань за кредитним договором у випадку смерті боржника/позичальника за наявності поручителя чи спадкоємців суди мають враховувати положення ст. 1282 ЦК України, за якою спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобов'язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобов'язання фактично не пов'язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями.

Враховуючи викладене, правовідносини які виникли в даній справі допускають правонаступництво.

Згідно ч.1 ст. 37 ЦПК України, у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 201 ЦПК України, суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, яка була стороною у справі, якщо спірні правовідносини допускають правонаступництво.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції припустився неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи, та порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, а обставини, які суд вважає встановленими, є недоведеними.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга ПАТ КБ «Приватбанк» підлягає задоволенню, а ухвала Дарницького районного суду м. Києва від 30 червня 2015 року скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 218, 303-305, п. 4 ч. 2 ст. 307, ст.ст. 311, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ПАТ КБ «Приватбанк» за довіреністю - Шуліки АліниВолодимирівни - задовольнити.

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 30 червня 2015 року - скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена протягом 20 днів з дня набрання нею законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді