Номер провадження: 22-ц/785/250/15
Головуючий у першій інстанції Гайда-Герасименко О.Д.
Доповідач Доценко Л. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.01.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Доценко Л.І.,

суддів - Гірняк Л.А., Заїкіна А.П.,

за участю секретаря - Томашевської К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи ОСОБА_4, виконавчий комітет Білгород-Дністровської міської ради про визнання свідоцтва про право користування на житло частково недійсним та усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 12 червня 2014 року,

ВСТАНОВИЛА :

25.03.2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, треті особи ОСОБА_4, виконавчий комітет Білгород-Дністровської міської ради про визнання свідоцтва про право користування на житло частково недійсним та усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою.

В обґрунтування позову позивач посилався на те, що згідно нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу №2-4992 від 12.12.1992 року позивач ОСОБА_2 являється власником житлового будинку АДРЕСА_1 в м. Білгород-Дністровський Одеської області, який розташований на земельній ділянці площею 0, 0573 га.

Колишній сусід позивача ОСОБА_5 почав будівництво гаражу на території земельної ділянки, якою користувалися обидва. Гараж будувався на підставі дозволу Білгород-Дністровського міського виконавчого комітету №28 від 11.01.1990 року, згідно якого строк закінчення робіт до 11.01.1991 року, але як зазначає позивач у технічному паспорті, який виданий на ім'я ОСОБА_3 вказано, що нерухоме майно збудовано у 1993 році. Позивач посилається на те, що фактично вказане майно було збудовано самовільно, за відсутності дозволу на продовження терміну закінчення будівництва та порушені будівельні норми, північний бік гаражу розміром 6,46 м. х 0,5 м. відповідача знаходиться на території земельної ділянки позивача ОСОБА_2 Дозволу на узгодження меж своєї земельної ділянки та відповідача позивач ОСОБА_2 не надавав та не погодився б, оскільки за рахунок гаражу відповідача зменшується земельна ділянка позивача.

Позивач просив визнати свідоцтво про право гласності на житловий будинок АДРЕСА_2 в м. Білгород-Дністровському Одеської області видане на ім'я ОСОБА_3 частково недійсним, виключивши гараж яч. бетонний - літ."З" та зобов'язати ОСОБА_3 усунути перешкоди у користуванні ОСОБА_2 земельною ділянкою АДРЕСА_1 м. Білгород-Дністровському Одеської області шляхом знесення гаражу яч. бетонний - літ."З", який входить до складу житлового будинку АДРЕСА_2 в м. Білгород-Дністровському Одеської області.

В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали в повному обсязі.

Представник відповідача, яка також є третьою особою по справі ОСОБА_4 позовні вимоги не визнала та заперечувала проти їх задоволення.

В судове засідання представник виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради не з'явився.

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 12 червня 2014 року в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Рішення суду оскаржує ОСОБА_2

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечення на неї, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, відповідач ОСОБА_3 на підставі договору дарування є власником гаражу літ." З" і дана будівля не є самочинно збудованою, тому підстав для його знесення немає.

Розглядаючи спір, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що згідно рішення виконкому Білгород-Дністровської міської ради № 2795 від 20.08.1992року було вирішено продати ОСОБА_2 житловий будинок АДРЕСА_1 в м. Білгород-Дністровський.

Згідно договору купівлі- продажу від 12.12.1992 року, укладеного між Білгород-Дністровським виконкомом міської ради народних депутатів та ОСОБА_2, ОСОБА_2 купив житловий будинок АДРЕСА_1, на земельній ділянці площею 573кв.м.

Відповідно договору купівлі- продажу від 19.03.2004року, укладеного між ОСОБА_6 та ОСОБА_7, який посвідчений приватним нотаріусом Білгород-Днівстровського міського нотаріального округу ОСОБА_8, ОСОБА_6 продав, а ОСОБА_7 купила житловий будинок АДРЕСА_2 в м. Білгород-Дністровський, розташований на земельній ділянці площею 600кв.м., який складається в тому числі з гаражу літ." 3" ( а.с.27).

Згідно договору дарування серії ВЕС №225506 від 20.09.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Білгород-Дністровського нотаріального округу ОСОБА_8, зареєстрованого в реєстр за №4410, третя особа ОСОБА_4 подарувала, а відповідач ОСОБА_3 прийняв у дар житловий будинок АДРЕСА_2, м.Білгород-Дністровський, Одеської області, який в цілому складається з: житлового будинку - літ."А"; літньої кухні - літ. "Б"; сараю - літ. "В"; підвалу - літ."Г"; вбиральні - літ."Д"; сараю - літ."Ж"; гаражу - літ."З"; огорожі металевої - №1; воріт - №5; зливної ями - №б; огорожі бетонної - №7; замощення І.

Таким чином, судом встановлено, що гараж - літ."З", входить до переліку споруд, які були придбані ОСОБА_4 за договором купівлі- продажу та подаровані відповідачу ОСОБА_3 за договором дарування.

Відповідно до ч.2 ст.719 ЦК України, договір дарування нерухомої речі укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Колегія суддів вважає, що оскільки вказаний договір дарування не оскаржувався, є чинним, тому у суду першої інстанції не було підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом знесення гаражу літ. " 3".

Також суд першої інстанції правомірно відмовив у задоволенні позову про визнання свідоцтва про право користування на житло частково недійсним, оскільки право власності на житловий будинок АДРЕСА_2, м.Білгород-Дністровський, Одеської області, в тому числі гараж яч. бетонний літ." 3" зареєстровано за ОСОБА_3 на підставі договору дарування, а не на підставі свідоцтва про право власності.

В матеріалах справи відсутнє свідоцтво про право власності , яке ОСОБА_2 просить визнати недійсним. В суді апеляційної інстанції позивач не зміг назвати, яке саме свідоцтво про право користування він просить визнати недійсним.

Відповідно до ч.2 ст.10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.І ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Оскільки ОСОБА_2 не надано доказів на підтвердження своїх позовних вимог, тому суд першої інстанції обгрунтовано відмовив у задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_5 будував спірний гараж літ." 3" без дозволу на проведення робіт з будівництва та відсутній акт його вводу в експлуатацію, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки позовні вимоги до ОСОБА_5 не заявлялись, а ОСОБА_3 є власником гаражу на підставі договору дарування , який ніким не оспорений.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм мтеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 307 ч.1п.1, 308, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 12 червня 2014 року залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Л.І. Доценко

Судді А.П.Заїкін

Л.А. Гірняк