Справа № 203/5551/15-ц
Провадження № 2/0203/1580/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.10.2015 року Кіровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Єдаменко С.В.,

при секретарі Заярній А.Ю.

за участю позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

встановив:

29 вересня 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що сторони перебувають у шлюбі з 07 серпня 2004 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Спільне життя з відповідачкою не склалось, вони втратили один до одного почуття любові та поваги, припинили шлюбні стосунки. Зберігати сім'ю позивач не бажає, тому просить суд шлюб розірвати (а.с.1).

Позивач у судовому засіданні позов підтримав, просив шлюб розірвати.

Відповідачка не заперечувала проти задоволення позову, просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «ОСОБА_2».

Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини 3 статті 105 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі статтею 110 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 112 СК суд з'ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приймає до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інших обставин життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 07 серпня 2004 р., який зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Жовтневого районного управління юстиції м. Дніпропетровська, актовий запис № 518, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1. (а.с. 4).

Від шлюбу сторони мають малолітню дитину сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджуються копією повторного свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 30 березня 2012 року, актовий запис № 1603 (а.с. 3).

Між позивачем та відповідачем виникають сварки, вони втратили один до одного почуття любові та довіри, не знаходять спільної мови, припинили шлюбні стосунки.

Сторони зберігати сім'ю не бажають, вважають, що вона розпалася остаточно і збереження сім'ї неможливе.

Спору щодо поділу майна та подальшого мешкання дитини між сторонами немає. Після розірвання шлюбу дитина залишиться мешкати разом з матір'ю.

За вказаних обставин суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані й підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 10,11, 88, 213, 215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, укладений між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований 07 серпня 2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Жовтневого районного управління юстиції м. Дніпропетровська (актовий запис № 518), розірвати.

Прізвища сторін після розірвання шлюбу залишити без змін.

Рішення набирає законної сили у порядку, передбаченому статтею 223 ЦПК України, і може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя С.В. Єдаменко