Справа № 450/713/14 Головуючий у 1 інстанції: Кукса Д.А.
Провадження № 22-ц/783/5315/15 Доповідач в 2-й інстанції: Мусіна Т. Г.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - Мусіної Т.Г.

суддів - Бермеса І.В., Савуляка Р.В.

за участі секретаря - Фейір К.О.

з участю: відповідача ОСОБА_2,

прокурора відділу Прокуратури Львівської області - Семікова О.З.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 24 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третя особа Пустомитівська райдержадміністрація Львівської області, про позбавлення батьківських прав,-

в с т а н о в и л а :

У березні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа Пустомитівська райдержадміністрація Львівської області, про позбавлення батьківських прав, в якому просила позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Свій позов обґрунтовувала тим, що вона перебувала з відповідачем ОСОБА_2 у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 15.03.2012р. Від шлюбу у сторін народилася донька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Позивачка зазначає, що протягом тривалого часу відповідач нехтує своїми батьківськими обов'язками відносно своєї неповнолітньої доньки, вчиняє фізичне та психологічне насильство щодо неї та щодо інших членів сім'ї в присутності доньки, що негативно впливає на стан її здоров'я. У липні 2013 року позивачка звернулася до правоохоронних органів у зв'язку з протиправними діями зі сторони відповідача, за результатами її звернення Пустомитівським РВ ГУМВС України у Львівській області було розпочато досудове розслідування по справі за нанесення неповнолітній ОСОБА_5 тілесних ушкоджень. Зазначає, що ОСОБА_5 хворіє на вегето-судинну дистонію із схильністю до частих ангіоспазмів судин головного мозку, синдром ВЧГ та цереброастенічний синдром. Після чергового психологічного насильства та тиску з боку ОСОБА_2, а саме 03.02.2014р., у доньки виник спазматичний приступ, в результаті чого вона втратила свідомість. Посилаючись на те, що дії відповідача суперечать інтересам дитини та шкодять її фізичному та психологічному здоров'ю, просила задовольнити її позов.

Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 24 червня 2015 року у задоволенні позову відмовлено за безпідставністю позовних вимог.

Рішення суду оскаржила позивачка.

В апеляційній скарзі, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нову рішення про задоволення її позову.

Зокрема, вказує на те, що наявні в матеріалах справи письмові докази підтверджують обґрунтованість її позовних вимог, проте суд не надав їм належної правової оцінки, не застосував норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини та не врахував практику Європейського суду.

Заперечуючи проти апеляційної скарги відповідач вважає рішення суду законним та обґрунтованим.

Позивач ОСОБА_4, її представник та орган опіки і піклування в судове засідання апеляційної інстанції не з'явились, хоча належним чином у відповідності до вимог ст.ст. 74-76 ЦПК України були повідомлені про дату судового засідання, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення їм судових повісток 02.09.2015р., клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи відхилено, так к причини неявки суду не повідомили, тому відповідно до ч.2 ст. 305 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши доводи осіб, які з'явились в судове засідання, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, передбачених ст.. 303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що сторони у справі - бувше подружжя, шлюб між якими розірвано 15 березня 2012р. Сторони є батьками дитини ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1.народження (а.с. 5 - копія свідоцтва про народження), щодо якої позивач просить позбавити відповідача батьківських прав на підставі пунктів 2 та 3 ст. 164 Сімейного кодексу України у зв'язку з ухиленням від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини та жорстокого поводження з дитиною, а саме застосування фізичного та психологічного насильства до дитини, що негативно впливає на її здоров'я.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд правильно прийшов до висновку, що правові підстави для його задоволення відсутні.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно п. 16 роз'яснень постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» факт ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Позивач не надала суду жодних доказів, які б підтверджували ухилення відповідача від виконання своїх обов'язків по вихованню доньки.

Встановлено, що донька сторін матеріально забезпечена, проживає разом з батьками у приватному будинку в АДРЕСА_1, має окрему кімнату, є студенткою денної форми навчання у ЛНУ ім.. І.Франка, 29.10.2014р. батько в нотаріальному порядку надав свою згоду на виїзд доньки тимчасово в країни Шенгенської зони, Євросоюзу, країни Близького Сходу.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про попередження насильства в сім'ї» - насильство в сім'ї - будь-які умисні дії фізичного, сексуального, психологічного чи економічного спрямування одного члена по відношенню до іншого члена сім'ї, якщо ці дії порушують конституційні права і свободи члена сім'ї як людини та громадянина і наносять йому моральну шкоду, шкоду його фізичному чи психічному здоров'ю;

- фізичне насильство в сім"ї - умисне нанесення одним членом сім"ї іншому члену сім"ї побоїв, тілесних ушкоджень, що може призвести або призвело до смерті постраждалого, порушення фізичного та психічного здоров'я, нанесення шкоди його честі і гідності;

- психологічне насильство в сім"ї - насильство, пов'язане з дією одного члена сім"ї на психіку іншого члена сім'ї шляхом словесних образ або погроз, переслідування, залякування, якими навмисно спричиняється емоційна невпевненість, нездатність захистити себе та може завдаватися або завдається шкода психічному здоров'ю.

Згідно п. 1.4 Порядку розгляду звернень та повідомлень з приводу жорстокого поводження з дітьми або реальної загрози його чинення, затвердженого наказом Державного комітету України у справах сім'ї та молоді, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства освіти і науки України, Міністерства охорони здоров'я УКрїни від 16 січня 2004р. № 5/34/24/11, який діяв на час подання позову, поняття «жорстоке поводження з дитиною» означає будь-які форми фізичного, психічного, сексуального або економічного та сексуального насилля над дитиною в сім'ї або поза нею.

У процесі розгляду даної справи судом набрав чинності новий «Порядок розгляду звернень та повідомлень з приводу жорстокого поводження з дітьми або загрози його вчинення», затверджений наказом від 19.08.2014р. № 564/836/945/577 згідно п.4 якого жорстоке поводження з дитиною - це будь-які форми фізичного, психологічного, сексуального або економічного насильства над дитиною в сім'ї або поза нею, у тому числі: втягнення дитини в заняття проституцією або примушування її до зайняття проституцією з використанням обману, шантажу чи уразливого стану дитини або із застосуванням чи погрозою застосування насильства; примушування дітей до участі у створенні творів, зображень, кіно- та відеопродукції, комп'ютерних програм або інших предметів порнографічного характеру; ситуації, за яких дитина стала свідком кримінального правопорушення, внаслідок чого існує загроза її життю або здоров'ю; статеві зносини та розпусні дії з дитиною з використанням: примусу, сили, погрози, довіри, авторитету чи впливу на дитину, особливо вразливої для дитини ситуації, зокрема з причини розумової чи фізичної неспроможності або залежного середовища, у тому числі в сім'ї; будь-які незаконні угоди щодо дитини, зокрема: вербування, переміщення, переховування, передача або одержання дитини, вчинені з метою експлуатації, з використанням обману, шантажу чи уразливого стану дитини.

Позивач не надала суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували жорстоке поводження відповідач із своєю донькою.

Наявні в матеріалах справи численні звернення позивачки із заявами до Пустомитівського районного відділу ГУ МВС України у Львівській області свідчить про конфлікт саме між бувшим подружжям ОСОБА_4 та ОСОБА_2, які перебувають у неприязних відносинах, а доводи позивачки, на які вона покликалась, як на підтвердження своїх вимог, не знайшли підтвердження у встановлених судом фактичних обставинах справи.

Зокрема обставини застосування ОСОБА_2 фізичного насильства відносно доньки, що нібито мало місце 25.07.2013р. були предметом розгляду в ході досудового розслідування в кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000894 від 26.07.2013р. і повторною постановою слідчого від 17.03.2015р. закрито кримінальне провадження за ч.1 ст. 125 КК України за відсутністю складу кримінального правопорушення, оскільки відсутні докази, які б підтверджували винуватість ОСОБА_2 у намірі спричинити тілесні ушкодження доньці ОСОБА_5 (а.с. 122-124).

Судом встановлено, що обставини, на які посилається позивач, щодо жорстокого поводження ОСОБА_2 з донькою були предметом розгляду комісії з питань захисту прав дитини Пустомитівської РДА, за наслідками якого комісія прийняла рішення № 97 від 25.06.2014р. не рекомендувати Пустомитівській районній державній як органу опіки та піклування відмовити ОСОБА_4 у наданні висновку про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 щодо його неповнолітньої доньки.

На підставі даного рішення Пустомитівська районна державна адміністрація, як орган опіки та піклування прийняла рішення про недоцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 щодо його неповнолітньої доньки ОСОБА_5 1998р.н. (а.с. 121).

Прокурор Стахів М.О., що приймав участь у справі в суді першої інстанції та прокурор відділу Прокуратури Львівської області Семікова О.З., яка приймала участь у розгляді справи в апеляційній інстанції позовних вимог щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 не підтримали та вважають, що підстави для його задоволення відсутні.

Враховуючи, що суд першої інстанції повно і правильно встановив фактичні обставини справи, застосував закон, який поширюється на зазначені правовідносини, доводи апеляційної скарги та зміст оскаржуваного рішення не дають підстав для висновку про те, що судом при розгляді справи допущені порушення норм матеріального та процесуального права, які є підставами для скасування рішення суду, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись п.1 ч.1 ст.307, ст.ст. 308, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 24 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20-ти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ з дня набрання ухвалою апеляційного суду законної сили.

Головуючий Т.Г. Мусіна

Судді: І.В. Бермес

Р.В. Савуляк