У х в а л а

і м е н е м у к р а ї н и

21 жовтня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого Юровської Г.В.,
суддів: Леванчука А.О., Мазур Л.М., Нагорняка В.А., Писаної Т.О.,
розглянувши у судовому засіданні справу за позовом заступника прокурора м. Львова Голоюха Віктора Івановича в інтересах держави в особі Львівської міської ради до ОСОБА_7, треті особи: товариство з обмеженою відповідальністю «Медична клініка «Обласний діагностичний центр», Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області, про розірвання договору оренди земельної ділянки, повернення земельної ділянки та приведення її у придатний для використання стан, за касаційними скаргами заступника прокурора Львівської області та Львівської міської ради, подану представником Шевченко М.І., на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 15 жовтня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 5 червня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2014 заступник прокурора м. Львова в інтересах держави в особі Львівської міської ради звернувся до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 20 вересня 2012 року між Львівською міською радою та ОСОБА_7 було укладено договір оренди земельної ділянки площею 0,1220 га по АДРЕСА_1 у м. Львові. Державною інспекцією сільського господарства в Львівській області проведено перевірку дотримання відповідачем вимог земельного законодавства та складено акт перевірки від 15 січня 2014 року, відповідно до якого встановлено, що вказана земельна ділянка використовується відповідачем з порушенням умов договору оренди та вимог земельного законодавства.

Уточнивши позовні вимоги, заступник прокурора м. Львова просив розірвати вищевказаний договір оренди земельної ділянки, зобов'язати відповідача повернути Львівській міській раді зазначену земельну ділянку та привести її у придатний для використання стан, у тому числі шляхом відновлення верхнього родючого шару ґрунту земельної ділянки площею 0,04 га, яка входить в частину земельної ділянки під озелененням, площа якої 0,0587 га. Крім того, зобов'язати ОСОБА_7 звільнити самостійно зайняту земельну ділянку площею 0,1286 га, розташовану за вказаною адресою та привести її у придатний для використання стан шляхом звільнення від будівельних матеріалів та приведення у попередній стан.

Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 15 жовтня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 5 червня 2015 року, в задоволенні позову відмовлено.

У касаційних скаргах заявники просять скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, із ухваленням нового рішення у справі про задоволення позову.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарг та вивчивши обставини справи, вважає, що касаційні скарги підлягають відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Згідно із ст. 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що відповідачу ОСОБА_7 належить на праві власності гараж площею 252,8 кв. м. по АДРЕСА_1 у м. Львові. 20 вересня 2012 року між Львівською міською радою та ОСОБА_7 було укладено договір оренди землі, відповідно до умов якого остання отримала в оренду земельну ділянку, кадастровий номер НОМЕР_1, загальною площею 0,122 га, в тому числі під забудовою 0,0273 га, під твердим покриттям 0,036 га, під озелененням 0,0587 га, на якій розташовано нерухоме майно - кам'яна нежитлова будівля. Даний договір зареєстровано в управлінні Держкомзему у м. Львові 8 жовтня 2012 року за № 01039. Строк дії договору передбачено до 12 липня 2022 року. Цільове призначення земельної ділянки - землі житлової та громадської забудови, категорія земельної ділянки за функціональним призначенням - землі комерційного використання.

Згідно з п. 15 договору оренди земельної ділянки, земельна ділянка передана для обслуговування станції технічного обслуговування автомобілів.

Пунктом 17 зазначеного договору передбачено заборону самовільної забудови земельної ділянки.

Наказом Департаменту містобудування Львівської міської ради від 2 серпня 2013 року № 241 затверджено містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки на проектування та будівництво ОСОБА_7 невиробничого корпусу та реконструкцію з розширенням гаража під станцію технічного обслуговування автомобілів на АДРЕСА_1 у м. Львові.

З акта Державної інспекції сільського господарства в Львівській області від 15 січня 2014 року вбачається, що у результаті перевірки встановлено, що на земельній ділянці по АДРЕСА_1 у м. Львові розпочато будівництво. Встановлено, що огороджена земельна ділянка орієнтовною площею 0,2956 га, із якої 0,122 га надано ОСОБА_7

З акта № 161л Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області від 16 січня 2014 року вбачається, що за наслідками позапланової перевірки будівництва невиробничого корпусу та реконструкції з розширенням гаража під СТО за рахунок надбудови мансардного поверху по АДРЕСА_1 у м. Львові порушень вимог містобудівного законодавства не виявлено. +

З дозволу № 45 на тимчасове порушення благоустрою від 19 листопада 2013 року, виданого Личаківською районною адміністрацією Львівської міської ради вбачається, що відповідачу надано дозвіл виконувати роботи з влаштування тимчасової огорожі для складування будівельних матеріалів на АДРЕСА_1 в м. Львові, який станом на день розгляду справи є чинним.

На підставі отриманого дозволу Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради від 19 листопада 2013 року № 45 для здійснення реконструкції відповідачем встановлено огорожу по АДРЕСА_1 у м. Львові.

Встановивши, що відповідачем здійснено початок будівельних робіт на АДРЕСА_1 у м. Львові з дотриманням вимог чинного законодавства, в тому числі при наявності відповідних дозвільних документів на початок робіт і на встановлення огорожі, суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для розірвання договору оренди та приведення земельної ділянки у попередній стан.

Відповідно до ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що оскаржувані судові рішення відповідають вимогам матеріального та процесуального права, а наведені в касаційних скаргах доводи не дають підстав для висновку про порушення судами норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи. За таких обставин рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 336, 337, 344, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду і цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційні скарги заступника прокурора Львівської області та Львівської міської ради, подану представником Шевченко Марті Ігорівни, відхилити.

Рішення Личаківського районного суду м. Львова від 15 жовтня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 5 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Г.В. Юровська А.О. Леванчук Л.М. Мазур В.А. Нагорняк Т.О. Писана Головуючий Судді: