Справа № 381/1686/15 Головуючий у І інстанції Зуй Т.С.
Провадження № 22-ц/780/4879/15 Доповідач у 2 інстанції Верланов С. М.
Категорія 29 26.10.2015
РІШЕННЯ

Іменем України

26 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді - Верланова С.М.,

суддів - Березовенко Р.В., Гуля В.В.,

при секретарі - Петленко І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування» на заочне рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 02 липня 2015 року у справі за позовом приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування» до ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування,

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2015 року приватне акціонерне товариство «ПРОСТО-страхування» (далі - ПрАТ «ПРОСТО-страхування») звернулось до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 19 березня 2013 року між ПрАТ «ПРОСТО-страхування» та ОСОБА_2 було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс № АЕ/1659308), згідно з яким був застрахований автомобіль марки «Land Rover Discovery» реєстраційний номер НОМЕР_4.

22 січня 2014 року з вини відповідача ОСОБА_2, який керував застрахованим автомобілем «Land Rover Discovery», реєстраційний номер НОМЕР_2, сталась дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП), в результаті якої був пошкоджений автомобіль «Hyundai Sonata», реєстраційний номер НОМЕР_3, яким керував ОСОБА_3

Відповідно до звіту з оцінки транспортного засобу від 28 січня 2013 року вартість матеріального збитку, заподіяного автомобілю «Hyundai Sonata», реєстраційний НОМЕР_3 становить 6 760 грн. 01 коп.

Згідно з розпорядженням до страхового акта від 02 квітня 2014 року та платіжного доручення від 30 квітня 2014 року ПрАТ «ПРОСТО-страхування» виплатило ОСОБА_3 страхове відшкодування у розмірі 6 250 грн. 01 коп.

З урахуванням наведеного, та посилаючись на те, що відповідач не повідомив ПрАТ «ПРОСТО-страхування» про настання ДТП у встановлені законом строки, позивач просив стягнути з відповідача на свою користь виплачене страхове відшкодування в порядку регресу у розмірі 6 250 грн. 01 коп.

Заочним рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 02 липня 2015 року в позові ПрАТ «ПРОСТО-страхування» відмовлено.

В апеляційній скарзі ПрАТ «ПРОСТО-страхування» просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким його позов задовольнити у повному обсязі, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин справи, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення учасників процесу, які з`явилися в судове засідання, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно з положеннями ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Оскаржуване рішення суду не відповідає вказаним вимогам закону.

Відповідно до вимог ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Статтею 993 ЦК України передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Згідно з ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» регулює відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності) і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Суб'єктами обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є страхувальники, страховики, особи, цивільно-правова відповідальність яких застрахована, Моторне (транспортне) страхове бюро України та потерпілі (стаття 4 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Згідно зі ст.1.6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» власники транспортних засобів - юридичні та фізичні особи, які відповідно до законів України є власниками або законними володільцями (користувачами) наземних транспортних засобів на підставі права власності, права господарського відання, оперативного управління, на основі договору оренди або правомірно експлуатують транспортний засіб на інших законних підставах.

Відповідно до статті 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.

Згідно із пунктами 33.1, 33.1.4 ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний, зокрема, невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально.

Як роз'яснено у п. 16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» у разі невиконання особою, відповідальність якої застрахована, обов'язку письмового надання страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у передбачених випадках - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, шкода відшкодовується завдавачем шкоди.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 19 березня 2013 року між ПрАТ «ПРОСТО-страхування» та ОСОБА_2 було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс № АЕ/1659308), за умовами якого було застраховано автомобіль марки «Land Rover Discovery», реєстраційний номер НОМЕР_4, 2005 року випуску, номер кузова НОМЕР_5. Строк дії договору з 00 год. 00 хв. 20 березня 2013 року по 19 березня 2014 року включно (а.с.4).

22 січня 2014 року сталася ДТП з вини водія ОСОБА_2, який керував автомобілем «Land Rover Discovery», реєстраційний номер НОМЕР_2, в результаті якої був пошкоджений автомобіль «Hyundai Sonata», реєстраційний номер НОМЕР_3, яким керував ОСОБА_3

Як вбачається з відомостей про ДТП №9338059, водій ОСОБА_2 керував автомобілем «Land Rover Discovery», реєстраційний номер НОМЕР_2, номер кузова НОМЕР_5. Поліс ОСЦПВВНТЗ серія АЕ 1659308, термін дії якого до 19 березня 2014 року, що виданий ПрАТ «ПРОСТО-страхування» (а.с.10).

23 січня 2014 року потерпілий ОСОБА_3 письмово повідомив ПрAT «ПРОСТО-страхування» про настання страхового випадку (а.с.5-6).

Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 17 лютого 2014 року ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України (а.с.11).

Відповідно до звіту №11009 з оцінки транспортного засобу від 28 січня 2014 року вартість відновлювального ремонту, завданого власнику автомобіля «Hyundai Sonata», реєстраційний номер НОМЕР_3 складає 6 760 грн. 01 коп. (а.с. 13-17).

27 березня 2014 року ОСОБА_3 звернувся до ПрAT «ПРОСТО-страхування» із заявою про виплату страхового відшкодування (а.с.27).

По справі встановлено, що зазначена вище ДТП визнана страховим випадком, про що позивачем 31 березня 2014 року було складено страховий акт №93711, в якому вказано транспортний засіб страхувальника ОСОБА_2 - автомобіль «Land Rover Discovery», реєстраційний номер НОМЕР_4, номер кузова НОМЕР_5. Згідно з даним актом визначено розмір страхового відшкодування в сумі 6 250 грн. 01 коп. (а.с.28).

30 квітня 2014 року ПрAT «ПРОСТО-страхування» виплатило потерпілому страхове відшкодування за ремонт належного йому автомобіля у сумі 6 250 грн. 01 коп., що підтверджується платіжним дорученням №10383 від 30 квітня 2014 року (а.с.11).

З матеріалів справи вбачається, що 13 червня 2014 року ПрAT «ПРОСТО-страхування» направило на адресу ОСОБА_2 регресну вимогу на суму 6 250 грн. 01 коп., яку відповідач отримав 25 червня 2014 року, однак залишив її без реагування (а.с.32, 33).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що ДТП сталася за участю незабезпеченого транспортного засобу за полісом № АЕ/1659308 та не є страховим випадком, оскільки в постанові Дніпровського районного суду м. Києва від 17 лютого 2014 року зазначено, що ОСОБА_2 керував автомобілем «Land Rover» державний номер НОМЕР_2, а в страховому акті №93711 від 31 березня 2014 року вказано, що страхувальником є ОСОБА_2, застрахований транспортний засіб «Land Rover Discovery», реєстраційний номер НОМЕР_4. Водночас у відомостях про ДТП №9338059, учасником ДТП зазначений транспортний засіб «Land Rover Discovery», номерний знак НОМЕР_2.

Однак з такими висновками суду першої інстанції погодитись не можна, у зв'язку з тим, що судом неповно з`ясовано обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.20-1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі зміни власника забезпеченого транспортного засобу договір страхування зберігає чинність до закінчення строку його дії.

При апеляційному розгляді справи встановлено, що відповідно до листа Управління ДАІ ГУ МВС України в м. Києві №10/163 від 24 липня 2015 року, у Центрі ДАІ № 4 в м. Києві 03 квітня 2013 року автомобіль «Land Rover Discovery», 2005 року випуску, кузов № НОМЕР_5, номерний знак НОМЕР_4 було перереєстровано на нового власника та закріплені номерні знаки НОМЕР_6, а 19 квітня 2013 року в ВВНТПРЕД ЦБДР та АС при МВС України було проведено реєстраційну операцію по заміні номерного знака на НОМЕР_2 (а.с.76).

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 не заперечував того факту, що в період дії договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс № АЕ/1659308) від 19 березня 2013 року на застрахованому у позивача автомобілі «Land Rover Discovery», реєстраційний номер НОМЕР_4 відбулася заміна номерного знака на НОМЕР_2, керуючи яким 22 січня 2014 року він скоїв ДТП, внаслідок якої був пошкоджений автомобіль «Hyundai Sonata», реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_3

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що 22 січня 2014 року сталася ДТП за участю автомобіля марки «Land Rover Discovery», реєстраційний номер НОМЕР_2, який був застрахований у позивача згідно договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс №АЕ/1659308) від 19 березня 2013 року, але зі зміненим номерним знаком з НОМЕР_4 на НОМЕР_2, і внаслідок цієї події настала цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2, відповідальність якого застрахована за цим договором.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції у порушення вимог ст.ст.213, 214 ЦПК України вказаних обставин не з`ясував, у зв'язку з чим дійшов помилкового висновку про те, що ДТП сталася за участю незабезпеченого транспортного засобу за полісом № АЕ/1659308 та не є страховим випадком.

Отже, враховуючи встановлені обставини справи та приймаючи до уваги, що в матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач повідомив ПрAT «ПРОСТО-страхування» про настання страхового випадку у строки визначені ст.33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», колегія суддів вважає, що позовні вимоги ПрАТ «ПРОСТО-страхування» про стягнення з відповідача виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу у розмірі 6 250 грн. 01 коп., є обґрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки в такому випадку шкода відшкодовується завдавачем шкоди.

З огляду на викладене рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам ст.213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, зазначені вище порушення призвели до неправильного вирішення спору, що в силу ст.309 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про задоволення позову з наведених вище підстав.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Позивачем при подачі позову було сплачено судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп., а при подачі апеляційної скарги - 121 грн. 80 коп. Оскільки колегія суддів ухвалює нове рішення і задовольняє позов ПрАТ «ПРОСТО-страхування», то понесені позивачем витрати підлягають стягненню з відповідача на його користь.

Керуючись ст.ст.303, 307, 309, 313, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування» задовольнити.

Заочне рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 02 липня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування» до ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування» страхове відшкодування у розмірі 6 250 грн. (шість тисяч двісті п'ятдесят) грн. 01 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування» судовий збір у розмірі 365 грн. 40 коп.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржене у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді