Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2015 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Подрєзова Г. О. ,

при секретарі - Александрова А. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білій Церкві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, 3-я особа Виконавчий комітет Білоцерківської міської ради про визнання права на приватизацію земельної ділянки ;

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання права на приватизацію земельної ділянки , мотивуючи тим, що 14.02.1972року він набув права власності на домоволодіння по АДРЕСА_1. Рішенням виконавчого комітету Білоцерківської міської ради №134 від 26.04.1992 року за вказаним домоволодінням закріплено земельну ділянку площею 218 кв.м., після чого площа земельної ділянки становила 713кв.м. Під час подання документів на приватизацію закріпленої земельної ділянки з»ясувалося, що сусід з домоволодіння по АДРЕСА_2 ОСОБА_2 відмовився погодити межу між сусідніми земельними ділянками, що змусило його звертатися до суду з вказаним позовом.

В судове засідання позивач не з»явився, надав письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з»явився, хоч про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

3-я особа Виконавчий комітет Білоцерківської міської ради надав суду письмову заяву про розгляд справи у відсутності їх представника, на розсуд суду.

Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Так, дійсно судом встановлено, що на підставі договору купівлі - продажу від 14.02.1972 року посвідченого державним нотаріусом Білоцерківської державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі

№ 789 ОСОБА_1 належить незакінчений будівництвом жилий будинок по АДРЕСА_1.

Згідно з випискою із рішення виконавчого комітету Білоцерківської міської ради №134 від 28.04.1992 року до земельної ділянки домоволодіння по АДРЕСА_1 приєднано земельну ділянку площею 218 кв.м. за рахунок земель міськземфонду, всього площа земельної ділянки буде становити 713 кв.м., норма 400кв.м.

Відповідно до акту встановлення на місцевості і погодження зовнішніх меж земельної ділянки та передачі на зберігання межових знаків землекористувачу земельної ділянки від 28.11.2014року суміжні користувачі підписали акт по існуючих контурах та умовній межі земельної ділянки по АДРЕСА_1 , крім суміжного землекористувача - ОСОБА_2, який є власником земельної ділянки по АДРЕСА_2.

Дані обставини повністю підтверджуються копіями договороу купівлі - продажу, актом встановлення на місцевості і погодження зовнішніх меж земельної ділянки та передачі на зберігання межових знаків землекористувачу земельної ділянки, довідкою Управління Деркомзему в м. Біла Церква від 28.02.2011р., копією державного акту на право приватної власності на землю виданим виконавчим комітетом Білоцерківської міської ради на підставі рішення №51 від 22.02.2001 р., згідно з яким ОСОБА_2 є власником земельної ділянки по АДРЕСА_2, площею 0,0818га для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських споруд.

Суд, при вирішенні спору, виходить з наступного.

За змістом ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають право власності та право користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Згідно статті 125 ЗК України - право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Документом, що посвідчує право власності на земельну ділянку, є державний акт про право власності на земельну ділянку.

Згідно зі ст. 124 Конституції України , ст. 6 ЦК України , юрисдикція суддів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, а також захист цивільних прав здійснюється судом.

Відповідно до ст. 158 Земельного кодексу України земельні спори вирішуються судами, органами місцевого самоврядування та органами виконавчої влади з питань земельних ресурсів.

Виключно судом вирішуються земельні спори з приводу

володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що

перебувають у власності громадян і юридичних осіб.

Органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у

межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають

у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами

правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів

у містах.

Державний комітет із земельних ресурсів України наказом від 18.05.2010 р. N 376 затвердив інструкцію про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками.

Таким чином, у разі відмови власника суміжної земельної ділянки, від погодження акту встановлення меж, що підтверджується в даному випадку його бездіяльністю, а тому на думку суду є законні підстави для задоволення позовних вимог щодо визнання права за позивачем на приватизацію закріпленої земельної ділянки за його домоволодінням.

Керуючись ст.ст. 15,60,212-215,218, 223 ЦПК України, ст.ст. 116, 158 ЗК України, суд-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити .

Визнати за ОСОБА_1 права на приватизацію земельної ділянки по АДРЕСА_1 за відсутності погодження межі земельної ділянки власника суміжної земельної ділянки по АДРЕСА_2 - ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя Г. О. Подрєзова