СЛОВ?ЯНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 243/8944/15-ц 2/243/4658/2015
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 вересня 2015 року м. Слов?янськ
Слов?янський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючої - судді Неженцевої О.В.
при секретарі Дзюба М.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні місцевого суду в м. Слов?янську цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, про стягнення заборгованості за кредитним договором,
28 серпня 2015 року Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» звернулось до суду із позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат, мотивуючи свої вимоги порушенням відповідачами зобов'язань відповідно до умов договору.
Представник позивача ОСОБА_3, яка діє на підставі довіреності б/н від 22 серпня 2015 року, належним чином повідомлена про дату, місце та час розгляду справи, не використала наданого законом права на особисту участь у судовому засіданні, про причини своєї неявки не повідомила.
На забезпечення виконання зобов'язань за даним договором 03.06.2008 року між банком і відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір поруки № 208514, за яким відповідач ОСОБА_2 виступила поручителем ОСОБА_1 і взяла на себе зобов'язання щодо солідарної відповідальності перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу за кредитним договором, нарахованих відсотків за користування кредитом та винагород, штрафів, пені, інших платежів, відшкодування збитків.
08 грудня 2011 року між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначеним даним договором, ПАТ «УкрСиббанк» передає (відступає) ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» замінює ПАТ «УкрСиббанк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов?язаннях, а внаслідок передачі від ПАТ «УкрСиббанк» до ПАТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до ПАТ «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимоги (замість ПАТ «УкрСиббанк») від боржників повного, належного та реального виконання обов?язків за кредитними та забезпечувальними договорами.
Виходячи з наведеного, посилаючись на положення статей 512-519, 526, 530, 536, 610, 612, 629, 1046-1050, 1054, 1056-1 ЦК України, статей 3, 118-120 ЦПК України та протиправність дій відповідачів, якими суттєво порушуються законні права кредитора, позивач просить суд стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у солідарному порядку заборгованість за кредитним договором у сумі 1259149,80 грн.
Під час розгляду справи, судом приймалися усі передбачені діючим законодавством заходи щодо належного повідомлення відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про місце, день та час розгляду справи. Відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 р. № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження», пересилання пошти не здійснюється до м. Горлівка Донецької області, де зареєстровано місце проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2Б./а.с.14-19/, що позбавлює суд можливості надіслання поштою судового виклику до суду за зареєстрованим у передбаченому законом порядку місцем проживання відповідачів (ч.5 ст.74 ЦПК України). Тому відповідно до вимог ч.9 ст. 74 ЦПК України виклик у судове засідання відповідачів було здійснено шляхом розміщення оголошення у друкованому засобі масової інформації державної сфери розповсюдження - газеті «Урядовий кур?єр» /а.с.46/. Здійснити відповідно до розпорядження КМУ від 21 січня 2015 року №41-р розміщення оголошення про виклик до суду відповідачів у друкованому засобі масової інформації місцевої сфери розповсюдження газеті «Донеччина», не є можливим у зв?язку із перебуванням редакції цієї газети на території, що тимчасово не контролюється Україною у місті Донецьку /а.с.44,45/.
Незважаючи на прийняті судом заходи, відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у судове засідання не з?явилися, про причини своєї неявки суд не повідомили, заяви про відкладення розгляду справи від них до суду не надходило.
Аналізуючи наведені обставини, суд приходить до переконання, що відповідачами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 недобросовісно здійснюються їх процесуальні права, у звязку з чим, суд приходить до висновку про належне повідомлення відповідачів, а тому, відповідно до положень ст.ст. 169, 224 ЦПК України, та враховуючи згоду представника позивача, суд вважає можливим відповідно до правил частини 1 статті 224 ЦПК України розглядати справу за відсутності відповідачів у порядку заочного провадження на підставі наявних у ній доказів, з дотриманням вимог, встановлених законом.
Вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог (ст.11 ЦПК України) встановив наступне.
Приписами частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Судом встановлено, що кредитний договір та договір поруки укладені у письмовій формі, підписані уповноваженими на це посадовими особами Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк», та особисто ОСОБА_1, ОСОБА_2, зміст правочинів не суперечить актам цивільного законодавства та моральним засадам суспільства, і на підставі статті 629 ЦК України ці договори є обов'язковими для виконання.
Статтею 204 ЦК України проголошена презумпція правомірності правочину: правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Згідно виписки з договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08.12.2011 року серії ВР № 262264, 08 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним Договором, ПАТ «УкрСиббанк» передає (відступає) ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» замінює ПАТ «УкрСиббанк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов?язаннях. Право вимоги за кредитами переходять від ПАТ «УкрСиббанк» до ПАТ «Дельта Банк», зобов?язання ПАТ «УкрСиббанк» є виконаним з моменту підписання сторонами Акту приймання-передачі прав вимоги за кредитами. Договір набирає чинності негайно після того, як буде підписаний уповноваженими представниками сторін, скріплений корпоративними печатками сторін та нотаріально посвідчений та діє до повного виконання сторонами своїх зобов?язань за цим договором /а.с.21-22/.
Частиною 1 ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Частиною 1 ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Ознаками судових доказів є їх достовірність і достатність. Достовірність доказів - це їх якість, точність і правильність відображення обставин, що входять у предмет доказування. А достатність - це сукупність доказів, яка дозволяє вирішити справу. Статтею 517 ЦК України встановлені докази набуття новим кредитором прав у зобов'язанні.
Відповідно до п.10.5 строк дії кредитного договору встановлюється з дня укладання цього договору і до повного погашення суми кредиту, сплати нарахованих процентів та / або пені у разі її нарахування.
Відповідно до п.5.3 кредитного договору при настанні подій, що впливають на здатність або бажання виконання позичальником зобов?язань за договором, зокрема погіршення фінансового стану позичальника (під погіршенням фінансового стану позичальника сторони, в тому числі, розуміють невиконання або прострочення виконання позичальником грошових зобов?язань перед банком, передбачених цим договором, а також будь-якими іншими угодами, що укладені або будуть укладені в майбутньому між сторонами) банк має право вимагати дострокового повернення кредиту та нарахованих процентів /а.с.3-10/.
За правилами статей 525, 526 і 527 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до частини першої статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку; поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.
Статтею 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
Згідно з частиною першою статті 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.
Згідно зі статтею 192 ЦК України законним платіжним засобом, обовязковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Грошове зобовязання має бути виконане у гривнях. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобовязаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом (частини перша та третя статті 533 ЦК України).
Відповідно до роз?яснень, що містяться у п.10 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2014 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» банк як фінансова установа, отримавши у встановленому законом порядку (статті 19, 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність») банківську та генеральну ліцензії на здійснення валютних операцій або письмовий дозвіл на здійснення операцій із валютними цінностями, який до переоформлення Національним банком України відповідних ліцензій на виконання вимог пункту 1 розділу II Закону України від 15 лютого 2011 року № 3024-VI «Про внесення змін до деяких законів України щодо регулювання діяльності банків» є генеральною ліцензією на здійснення валютних операцій, має право здійснювати операції з надання кредитів у іноземній валюті (пункт 2 статті 5 Декрету про валютне регулювання).
У матеріалах справи відсутні будь-які об'єктивні дані того, що відповідачі вживали заходи для належного виконання зобов'язання по даним правочинам, у зв'язку з чим порушення зобов'язання визнається судом таким, що сталося з їх вини. З огляду на наведене суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 порушувалися умови укладеного договору по своєчасному поверненню суми кредиту та сплаті відсотків за користування ним, унаслідок чого утворився борг перед позивачем у зазначеній сумі, а ОСОБА_2 не виконує своїх обов'язків поручителя і не сплачує позивачу заборгованість ОСОБА_1 Таким чином, суд визнає, що відповідачі в односторонньому порядку відмовилися від належного виконання взятих на себе зобов'язань за договорами.
Проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, оцінивши представлені сторонами в силу статті 60 ЦПК України докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 належним чином не виконують зобов'язання, передбачені укладеними в установленому законом порядку кредитним договором та договором поруки. Такі дії відповідачів є неправомірними, тому позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню у повному обсязі.
Відповідно до вимог статті 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VI та положень статті 88 ЦПК України, позивач звільнений від сплати судового збору при звернені з даним позовом до суду, тому з відповідачів в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3654,00 гривень.
На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 11, 60, 88, 212-215, 224,259 ЦПК України, статтями 525-527,543,553,554, 625,1048,1050,1054 суд,
Позовні вимоги публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду подається апеляційному суду Донецької області через Слов?янський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час оголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя: О.В. Неженцева