УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі :

Колодійчука В.М., Висоцької В.С., Фаловської І.М.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, Головного управління державної міграційної служби в Одеській області про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 19 березня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 22 червня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом, у якому просила: визнати ОСОБА_5, ОСОБА_6 такими, що втратили право на користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1; зобов'язати Головне управління державної міграційної служби в Одеській області зняти з реєстрації за вказаною адресою ОСОБА_5, ОСОБА_6

Позовні вимоги обґрунтувала тим, що квартиронаймачем спірної квартири № НОМЕР_1 з 20 квітня 1985 року був ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1. З ОСОБА_7 позивач перебувала у шлюбі з 15 липня 2005 року по 08 грудня 2005 року. З 09 вересня 2005 року по цей час ОСОБА_4 зареєстрована за адресою місцезнаходження вказаної квартири № НОМЕР_1.

Крім того, з 23 березня 2007 року ОСОБА_7 перебував у шлюбі з ОСОБА_5, яка зареєстрована у квартирі з 01 червня 2007 року, а з 20 липня 2007 року у квартирі зареєстрований її син ОСОБА_6

Протягом тривалого часу між позивачем та померлим ОСОБА_7 тривав судовий спір з приводу спірного приміщення та відповідно до рішення апеляційного суду Одеської області від 07 лютого 2013 року було відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_7 до ОСОБА_4 про втрату права на житлову площу та остання була вселена в квартиру № НОМЕР_1. Квартира не приватизована та складається з однієї кімнати, розміром 13,65 кв. м. З лютого 2013 року ОСОБА_4 постійно проживає в спірній квартирі.

Відповідачі жодного дня в спірній квартирі не проживали та в квартиру не вселялись, ніякого майна, належного відповідачам в квартирі не має, але по теперішній час вони не бажають знятись з реєстраційного обліку. У зв'язку з реєстрацією відповідачів в спірній квартирі позивач змушена сплачувати за них усі комунальні платежі та нести інші витрати, пов'язані з цим.

У зв'язку з викладеним ОСОБА_4 була вимушена звернутися до суду з вказаним позовом, який просила суд задовольнити на підставі ст. ст. 71, 72 ЖК України (а. с. 6).

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 19 березня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 22 червня 2015 року, в позові відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати оскаржувані судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій і ухвалити у справі нове рішення про задоволення позову, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши в межах касаційної скарги правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження судового рішення може бути неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції під час розгляду справи в касаційному порядку перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права.

Ухвалюючи у справі судове рішення про відмову в позові, суд першої інстанції, з висновками якого погодився і апеляційний суд, виходив з того, що ОСОБА_5, ОСОБА_6 наділені законними правами наймачів спірної квартири, у ній проживають постійно на законних підставах, іншим житлом не забезпечені, тому підстави для позбавлення їх права на житло у відповідності до вимог ст. ст. 71, 72 ЖК України відсутні. Інші позовні вимоги є похідними.

Доводи касаційної скарги та наявні в матеріалах справи документи не свідчать про порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, а тому колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 332, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 19 березня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 22 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: В.М. Колодійчук

В.С. Висоцька

І.М. Фаловська