Справа № 202/7004/15-ц
Провадження № 2/202/4448/2015
30 жовтня 2015 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська
у складі: головуючого судді Зосименко С.Г.
при секретарі Журавльов А.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпропетровська цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 в інтересах малолітнього ОСОБА_4, третя особа: Орган опіки та піклування Служба у справах дітей Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради, Індустріальний районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
У серпні 2015 року позивачі звернулися до суду з позовом до відповідачки про визнання малолітнього ОСОБА_4 таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою № 20 будинку № 54 по вул. Батумській у м. Дніпропетровську. В позовній заяві позивачі посилаються на те, що дитина з вересня 2013 року не проживає у спірній квартирі. ОСОБА_3 разом із дитиною переїхала до своїх батьків у м. Павлоград. Просили визнати ОСОБА_4 таким, що втратив право користуватися квартирою № 20 будинку № 54а по вул. Батумській у м. Дніпропетровську.
Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Суду пояснив, що ОСОБА_3 його колишня дружина. Разом вони не проживають із вересня 2013 року. Вона забрала свої речі і разом із сином переїхала на постійне місце проживання до м. Павлоград. На теперішній час йому стало відомо, що ОСОБА_3 уклала шлюб удруге.
Позивачка ОСОБА_2 у судове засідання не зявилася. Подала до суду заяву від 16.09.2015 року (а. с. 19) про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечує.
Представник позивача ОСОБА_1 у судове засідання зявився, просив позовні вимоги задовольнити. Суду пояснив, що дитина весь час проживає разом із матірю. Саме ОСОБА_3 зверталася із позовом про розірвання шлюбу до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області.
Відповідачка у судове засідання не зявилася, про час і місце судового засідання повідомлена згідно правил ч. 9 ст. 74 ЦПК України (а. с. 36). Зі згоди позивачів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Представник третьої особи Індустріального районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області у судове засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив.
Представник третьої особи Органу опіки та піклування Служби у справах дітей Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради у судове засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив.
Суд, заслухавши позивача, представника позивачів, показання свідків, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Так, в судовому засіданні встановлено, що позивачам на підставі ОСОБА_5 про право власності на житло від 03 грудня 2008 року (а. с. 7) належить на праві власності квартира АДРЕСА_1. У спірній квартирі зареєстровані: позивач та його син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується довідкою КВЖРЕП Індустріального району № 3044 від 10.08.2015 року (а. с. 4).
Відповідно до ч. 3 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків або одного з них, з ким вона проживає якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками.
Відповідно до ст. 18 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, як член сімї власника або наймача жилого приміщення має право користуватися займаним приміщенням нарівні із власником або наймачем приміщення.
ОСОБА_5 про народження (а. с. 5) вбачається, що батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, є ОСОБА_1, ОСОБА_3. Дитина з дня народження проживала разом із матірю ОСОБА_3. ОСОБА_7 проживала разом із ОСОБА_1, дитина проживала з ними.
Рішенням Павлоградсткого міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 червня 2015 року (а. с. 6) було розірвано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1. Судом було встановлено, що сторони сумісне господарство не ведуть, сімя розпалася остаточно.

Згідно довідки адресного підрозділу ГУДМС УДМС України в Дніпропетровській області від 10.09.2015 року (а. с. 17) ОСОБА_3 була зареєстрована у ІНФОРМАЦІЯ_3 та була знята з реєстрації за цією адресою 17.07.2014 року.

Згідно відповіді Павлоградського міського відділу МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області № 15631 від 25.09.2015 року (а. с. 40) ОСОБА_3 проживає у ІНФОРМАЦІЯ_4.

З Актового запису про шлюб № 166 від 07.08.2015 року (а. с. 35) вбачається, що ОСОБА_3 07.08.205 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_8 та взяла прізвище після реєстрації шлюбу ОСОБА_8.

Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_9, ОСОБА_10 суду показали, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 проживали однією сімєю, мали сина ОСОБА_11. 2 роки тому назад ОСОБА_3 разом із дитиною виїхала з квартири АДРЕСА_2 і з того часу туди не поверталася.

Позивачі вимушені, як власники квартири, нести додаткові витрати на оплату комунальних послуг та квартирну плату за ОСОБА_4, який зареєстрований у квартирі, але там не проживає, та позбавлені можливості користуватися своєю квартирою на власний розсуд.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Таким чином, суд приходить до висновку, що реєстрація ОСОБА_4 у спірній квартирі перешкоджає у здійсненні права власності позивачів на спірну квартиру і тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідачки на користь позивачів сплачений судовий збір.

Керуючись ст. ст. 29, 334, 383, 391 ЦК України, ст. 18 Закону України «Про охорону дитинства», ст. ст. 11, 15, 60, 88, 212, 213,214,215, 224 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати ОСОБА_4 таким, що втратив право користуватися квартирою № 20 будинку № 54а по вул. Батумській у м. Дніпропетровську.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1, ОСОБА_2 сплачений судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено позивачкою в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя С.Г. Зосименко