У Х В А Л А ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 21 жовтня 2015 року м. Київ Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі: головуючого Гвоздика П.О., суддів: Євтушенко О.І., Завгородньої І.М., Писаної Т.О., Ситнік О.М., розглянувши в судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Актив-Банк» в особі уповноваженої особи на ліквідацію Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Актив-Банк» до ОСОБА_1, Реєстраційної служби Головного управління юстиції у Миколаївській області, треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Щелков Денис Михайлович, ОСОБА_3, ОСОБА_4, Товариство з обмеженою відповідальністю «ДКБАЗ», про визнання недійсним правочину, зобов'язання повернути майно та скасування реєстраційного запису, за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Актив-Банк» в особі уповноваженої особи на ліквідацію Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Актив-Банк» Шевченка Олександра Володимировича на рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 26 січня 2015 року та рішення апеляційного суду Миколаївської області від 02 квітня 2015 року, в с т а н о в и л а: У вересні 2014 року Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Актив-Банк» (далі - ПАТ «КБ «Актив-Банк») звернулось до суду з даним позовом, зазначивши в його обгрунтування, що 01 вересня 2014 року між т.в.о. голови правління ПАТ «КБ «Актив-Банк» Калужським О.А. та ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу приміщення банку АДРЕСА_1 в м. Миколаєві. Посилаючись на те, що т.в.о. голови правління ПАТ «КБ «Актив-Банк» Калужський О.А. не мав повноважень на відчуження майна банку, позивач просив суд визнати недійсним договір купівлі-продажу, зобов'язати повернути майно банку та скасувати запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про право власності на спірне майно за відповідачем. Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 26 січня 2015 року у задоволенні позову відмовлено. Рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 02 квітня 2015 року рішення суду першої інстанції змінено із зазначенням підстави для відмови у задоволенні позову - неналежний спосіб захисту порушеного права. У касаційній скарзі ПАТ «КБ «Актив-Банк» в особі уповноваженої особи на ліквідацію ПАТ КБ «Актив-Банк» - Шевченка О.В. - просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій і ухвалити нове рішення про задоволення позову, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції виходив з відсутності доказів для визнання спірного правочину недійсним на підставі ст. ст. 203, 215 ЦК України. Змінюючи рішення суду першої інстанції в частині правових підстав для відмови у задоволенні позову, апеляційний суд зазначив, що пред'явлення вимог до ОСОБА_1 про визнання недійсним первісного договору купівлі-продажу спірного майна, за наявності подальшого відчуження даного майна третім особам, не може вважатися належним способом захисту порушеного права, у зв'язку з чим дійшов висновку про відмову у задоволенні позову з цих підстав. Проте з таким висновком апеляційного суду погодитись не можна. Судом встановлено, що 01 вересня 2014 року між ПАТ «КБ «Актив-Банк», в особі т.в.о. голови правління Калужського О.А., та ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу нежитлової будівлі банку АДРЕСА_1 в м. Миколаєві. 04 вересня 2014 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 укладено договір купівлі-продажу вказаного приміщення, які за договором дарування від 05 вересня 2014 року відчужені ОСОБА_4, останній, у свою чергу, передав нерухоме майно до статутного фонду ТОВ «ДКБАЗ». Як вбачається з матеріалів справи, позивач просив суд визнати недійсним договір купівлі-продажу від 01 вересня 2014 року, укладений між ПАТ «КБ «Актив-Банк» в особі т.в.о. голови правління Калужського О.А. та ОСОБА_1 За змістом ст. ст. 3, 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. За загальним правилом ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. ч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу. Відповідно до ст. 216 ЦК України у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Право особи, яка вважає себе власником майна, не підлягає захистові шляхом задоволення позову до чергового добросовісного набувача з використанням правового механізму, установленого ст. ст. 215, 216 ЦК України. Норма ч. 1 ст. 216 ЦК України не може застосовуватись як підстава позову про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, яке було відчужене третій особі. Не підлягають задоволенню позови власників майна про визнання недійсними наступних правочинів щодо відчуження цього майна, які були вчинені після недійсного правочину. Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року (справа № 6-95цс13). Ухвалюючи рішення, апеляційний суд викладеного не врахував та дійшов помилкового висновку, що пред'явлення вимог до ОСОБА_1 про визнання недійсним первісного договору купівлі-продажу спірного майна, за наявності подальшого відчуження даного майна третім особам, не може вважатися належним способом захисту порушеного права. Натомість, судом першої інстанції вірно встановлено, що згідно з статутом ПАТ КБ «Актив-Банк», затвердженого 10 квітня 2013 року рішенням загальних зборів акціонерів банку, ПАТ КБ «Актив-Банк» є власником: грошових коштів, які передані йому акціонерами у власність, отриманих доходів, іншого майна, придбаного на підставах, не заборонених законом. На підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Виконавчим комітетом Миколаївської міської ради 23 липня 2008 року, ПАТ КБ «Актив-Банк» є власником нежитлових будівель банку, що складається з двох основних будівель: літ. М загальною площею 597 кв.м, літ Ж загальною площею 6,4 кв.м, розташованих по АДРЕСА_1 в м. Миколаєві. Постановою правління Національного банку України від 12 червня 2014 року № 349/БТ ПАТ КБ «Актив-Банк» було відведено до категорії проблемних банків, а постановою Національного банку України від 02 вересня 2014 року № 545 - віднесено до категорії неплатоспроможного банку. Згідно наказу від 02 вересня 2014 року № 154 Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Шевченко О.В. призначено уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у банку строком на три місяці з 03 вересня 2014 року по 03 грудня 2014 року включно. Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 02 вересня 2014 року № 79 розпочата процедура виведення банку з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації строком на три місяці з 03 вересня 2014 року по 03 грудня 2014 року включно. Положенням про спостережну раду ПАТ КБ «Актив-Банк», затвердженим рішенням загальних зборів акціонерів від 10 квітня 2013 року, передбачено, що спостережна рада банку є органом, що здійснює захист прав акціонерів і в межах своєї компетенції, визначеної законодавством України, Статутом та даним Положенням контролює та регулює діяльність правління банку. Як вбачається з п.5.4.14 Положення про правління ПАТ КБ «Актив-Банк», затвердженого рішенням загальних зборів акціонерів від 10 квітня 2013 року у період тимчасової відсутності голови правління його обов'язки виконує один із членів правління, що обіймає посаду заступника голови правління на підставі відповідного наказу. У випадку неможливості підписання головою правління наказу, виконуючого обов'язки голови правління призначається відповідним письмовим розпорядженням голови спостережної ради. Протоколом засідання членів спостережної ради ПАТ КБ «Актив-Банк» від 01 вересня 2014 року прийнято рішення про припинення обов'язків заступника голови правління ОСОБА_7 з покладанням тимчасового виконання обов'язків голови правління на заступника голови правління ПАТ КБ «Актив-Банк» Калужського О.А. Того ж дня на засіданні правління банку прийнято рішення про продаж ОСОБА_1 спірного приміщення. Відповідності до ст. 655 ЦК України <nau://ukr/435-15|st655> за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі ст. 203 ЦК України <nau://ukr/435-15|st203> зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

За змістом ст.215 ЦК України <nau://ukr/435-15|st215> підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою ст. 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Встановивши, що рішенням правління та спостережної ради ПАТ КБ «Актив-Банк» надано Калужському О.А. повноваження на продаж ОСОБА_1 нежитлової будівлі банку АДРЕСА_1 в м. Миколаєві, вказані рішення в установленому законом порядку не скасовані та є дійсними, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про відсутність правових підстав для визнання недійсним договору купівлі-продажу від 01 вересня 2014 року, а також відмови у задоволенні позовних вимог про зобов'язання ОСОБА_1 повернути банку спірне нерухоме майно та скасувати запис № 6854091 про його право власності на вказане майно, що внесений 02 вересня 2014 року до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, як похідних від вимог про визнання недійсним договору купівлі-продажу. За таких обставин, рішення апеляційного суду підлягає скасуванню, з підстав, передбачених ст.339 ЦПК України із залишенням в силі рішення суду першої інстанції. Керуючись ст.ст. 336, 339 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, у х в а л и л а: Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Актив-Банк» в особі уповноваженої особи на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Актив-Банк» Шевченка Олександра Володимировича - задовольнити частково. Рішення апеляційного суду Миколаївської області від 02 квітня 2015 року скасувати, рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 26 січня 2015 року залишити в силі. Ухвала оскарженню не підлягає. Головуючий П.О. Гвоздик Судді: О.І. Євтушенко І.М. Завгородня Т.О. Писана О.М. Ситнік П.О. Гвоздик Судді: Н.А. Горелкіна О.І. Євтушенко І.М. Завгородня Ю.Г. Іваненко