АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2065/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 27 Зінченко М. Г.
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоНерушак Л. В.
суддівПальонного В. С. Пальонного В. С. , Карпенко О. В. Карпенко О. В.
при секретарі Посипайко А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу Кредитної спілки «Альянс» на рішення Катеринопільського районного суду Черкаської області від 16 червня 2015 року у справі за позовом Кредитної спілки «Альянс» до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про стягнення заборгованості за кредитним договором ,-

в с т а н о в и л а :

Кредитна спілка «Альянс» в особі голови правління Мельниченка Г.П. звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_10, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що відповідно до договору кредиту № 35-КТ від 07 грудня 2011 року ОСОБА_5, члену КС «Альянс», надано кредит в сумі 15000 грн. строком на 36 місяців, з 07 грудня 2011 року до 07 грудня 2014 року. Згідно графіка розрахунку до договору позичальник зобов'язувався погашати кредит щомісячно в розмірі 860,05 грн., але фактично дане зобов'язання не виконав, здійснював платежі на власний розсуд, всупереч умовам договору.

Позивач вказує у позові, що забезпеченням договору кредиту є договори поруки від 07 грудня 2011 року: № 65-КТ, за яким поручитель ОСОБА_6, № 66-КТ, за яким поручитель ОСОБА_10, № 67-КТ, за яким поручитель ОСОБА_7, № 68-КТ, за яким поручитель ОСОБА_8, згідно п. 2.2. вказаних договорів несуть з позичальником солідарну відповідальність перед КС «Альянс».

Позивач з метою повернення боргу неодноразово звертався до відповідачів з вимогою про повернення боргу, але всі звернення були проігноровані та залишені без задоволення.

Станом на 15 березня 2015 року сума боргу за договором кредиту становить 50780,46 грн., з яких: основна сума - 15000 грн., проценти за користування кредитом, згідно п. п. 1.1., 4.3. договору - 35780,46 грн., яку і просив стягнути голова правління КС «Альянс» солідарно із відповідачів на користь кредитної спілки та судові витрати.

Рішенням Катеринопільського районного суду Черкаської області від 16 червня 2015 року у задоволенні позову Кредитної спілки «Альянс» до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_10, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, голова правління КС «Альянс» Мельниченко Г.П. оскаржив його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального права. Просить скасувати рішення Катеринопільського районного суду Черкаської області від 16 червня 2015 року, ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги КС «Альянс», стягнути солідарно з відповідачів заборгованість в сумі 50780,46 грн. та судові витрати.

Під час розгляду даної апеляційної скарги колегією суддів встановлено, що одним із поручителів перед КС «Альянс» позичальника ОСОБА_5, згідно договору поруки № 66 - КГ від 07 грудня 20011 року є ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується даними копії актового запису про смерть № 81 від 28 листопада 2012 року ОСОБА_10 ( а. с. 49).

Ухвалою колегії суддів судової палати апеляційного суду Черкаської області від 22 вересня 2015 року закрито провадження у справі в частині щодо позовних вимог КС «Альянс» про стягнення заборгованості до поручителя ОСОБА_10 в зв'язку із смертю, на підставі п. 6 ч. 1 ст. 205 ЦПК України, оскільки спірні правовідносини сторін не допускають правонаступництва.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників апелянта та відповідача, які з'явилися в судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, та вимог заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, а рішення суду першої інстанції до скасування з ухваленням нового рішення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягає застосуванню.

Порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відмовляючи позивачу у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що починаючи з 07 липня 2011 року позивач втратив право отримувати відсотки за кредитними договорами, які надавалися як фінансова послуга згідно Законів України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», «Про кредитні спілки», а тому вимоги позивача про стягнення боргу з відповідачів в сумі 50780,46 грн. є незаконними. Також суд послався, що заявлені вимоги є необґрунтованими, оскільки сума платежів внесених відповідачами на погашення кредиту є більшою, ніж сума на отримання якої позивач мав підстави.

Однак, колегія суддів не може погодитись з висновками суду першої інстанції, оскільки допущено порушення вимог ст.ст. 10, 212, 213 ЦПК України, суд дійшов невірних висновків без повного, об'єктивного й всебічного з'ясування дійсних обставин справи в їх сукупності, прав та обов'язків сторін у правовідносинах, судом допущено порушення норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні 07 грудня 2011 року між КС «Альянс» та ОСОБА_5 було укладено договір кредиту № 35-КТ, згідно до умов якого останній отримано кредит в розмірі 15000 грн., строком на 36 місяців, з 07 грудня 2011 року по 07 грудня 2014 року, зі сплатою відсотків у розмірі 55 % річних.

Факт отримання вказаної суми коштів ОСОБА_5 підтверджується видатковим касовим ордером від 07 грудня 2011 року.

07 грудня 2011 року між відповідачами ОСОБА_6, ОСОБА_10, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 було укладено договори поруки № № 65-КТ, 66-КТ, 67-КТ, 68-КТ, згідно яких поручителі поручилися перед кредитодавцем за виконання позичальником ОСОБА_5 свого обов'язку в повному обсязі, що виник у позичальника за укладеним з КС «Альянс» вказаного договору кредиту.

Згідно розрахунку, наданого позивачем КС «Альянс», станом на 15 березня 2015 року заборгованість відповідача ОСОБА_5 становить 50780,46 грн., з них: 15000 грн. - основна сума боргу та 35780,46 грн. - відсотки.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 627 ЦК України визначено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Підстави припинення зобов'язання передбачені ст. ст. 599 - 601, 604 - 609 ЦК України, зокрема ст. 559 ЦК України передбачає, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Отже, за відсутності інших підстав припинення зобов'язання, передбаченого договором або законом, припиняється його виконанням, проведеним належним чином. Таким слід вважати виконання з додержанням визначених законодавством чи договором певних умов, якими щодо кредитних договорів є, зокрема, повернення, платність та строковість.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України від 20 грудня 2001 року "Про кредитні спілки" кредитна спілка - це неприбуткова організація, заснована фізичними особами, професійними спілками, їх об'єднаннями на кооперативних засадах з метою задоволення потреб її членів у взаємному кредитуванні та наданні фінансових послуг за рахунок об'єднаних грошових внесків членів кредитної спілки.

Відповідно до частини 2 статті 1 Закону кредитна спілка є фінансовою установою, виключним видом діяльності якої є надання фінансових послуг, передбачених цим Законом.

Частиною 1 ст. 21 Закону України «Про кредитні спілки» передбачено, що кредитна спілка відповідно до свого статуту надає кредити своїм членам на умовах їх платності, строковості та забезпеченості в готівковій та безготівковій формі. Отримувати кредити від імені членів кредитної спілки можуть також фермерські господарства та приватні підприємства, які знаходяться у їх власності. Розмір кредиту, наданого одному члену кредитної спілки, не може перевищувати 20 відсотків від капіталу кредитної спілки.

З розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 07 липня 2011 року за № 415 вбачається, що вказаним органом схвалено рішення в.о. директора департаменту тимчасового адміністрування фінансово-кредитних установ від 25 червня 2011 року за № 76-КС щодо виключення інформації про кредитну спілку «Альянс» (код за ) з Державного реєстру фінансових установ та анулювання свідоцтва про реєстрацію фінансової установи у зв'язку із систематичним невиконанням спілкою заходів впливу, застосованих Держфінпослуг .

Згідно повідомлення Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 29 грудня 2014 року за № 9691/11-9 КС «Альянс» ( код за ) виключена з Державного реєстру фінансових установ з анулюванням свідоцтва про реєстрацію фінансової установи.

Проте, не всі види діяльності кредитних спілок потребують ліцензування.

Згідно з пунктів 3, 4 ч.1 статті 34 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" уповноважений орган у межах своєї компетенції видає ліцензії для здійснення фінансовими установами: діяльності з надання фінансових кредитів за рахунок залучених коштів; діяльності з надання будь-яких фінансових послуг, що передбачають пряме або опосередковане залучення фінансових активів від фізичних осіб.

Частина 2 статті 34 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" передбачає, що здійснення діяльності, зазначеної у частині першій цієї статті, дозволяється тільки після отримання відповідної ліцензії.

Частиною 4 ст. 8 Закону України "Про кредитні спілки" визначено, що ліцензуванню в кредитній спілці підлягає діяльність із залучення внесків (вкладів) членів кредитної спілки на депозитні рахунки, а також інші види діяльності відповідно до закону.

Пунктом 1.2 Ліцензійних умов провадження діяльності кредитних спілок з надання фінансових послуг( затверджено Розпорядженням № 146 від 02 грудня 2003 року Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг), ліцензуванню у кредитній спілці підлягає виключно діяльність по залученню внесків (вкладів) членів кредитної спілки на депозитні рахунки, використання таких коштів для надання їм кредитів та по наданню фінансових кредитів за рахунок залучених коштів ( кредитів банків, коштів інших установ та організацій). Діяльність кредитної спілки з надання фінансових кредитів за рахунок капіталу кредитної спілки, а також коштів об'єднаних кредитних спілок, залучених кредитною спілкою, що є їх членом, та коштів спільних фінансових фондів асоціацій кредитних спілок, утворених їх членами, не потребує отримання ліцензії.

За змістом зазначених вище норм закону діяльність кредитної установи з надання фінансових кредитів за рахунок капіталу самої кредитної установи не потребує отримання ліцензії.

Такий висновок відповідає висновку Верховного Суду України, постановлений в ухвалі від 03 листопада 2010 року (справа № 6-1023св10).

Згідно до протоколу Засідання Кредитного комітету від 02 грудня 2012 року на порядку денному розглядалось питання щодо надання кредитів членам кредитної спілки, а саме ОСОБА_5 згідно його прохання в заяві та ухвалили рішення про надання кредиту вище вказаному члену згідно діючих відсоткових ставок та згідно умов кредитного договору .

Згідно даних довідки, виданої головою правління КС «Альянс» та головним бухгалтером КС «Альянс» від 06 травня 2015 року за вих. №137 КС «Альянс» 07 грудня 2011 року надано кредит ОСОБА_5 згідно договору кредиту № 35-КТ в сумі 15000,00 грн. за рахунок капіталу кредитної спілки (а. с. 56).

Позивач КС «Альянс» стверджує, що на момент отримання кредиту, спілка мала значний власний капітал, а тому могла надати кредит з власних коштів.

Із даних довідки, наданої позивачем суду апеляційної інстанції, № 516/23-01-17-0508 від 20 квітня 2015 року, виданої за результатами проведення документальної перевірки КС «Альянс», в зв'язку з отриманням інформації, що свідчить про можливе порушення діючого законодавства, за період з 01 квітня 2012 року по 31 березня 2015 року, вбачається, що державним ревізором - інспектором вказано, на те що відсутність у КС «Альянс» ліцензії на здійснення діяльності кредитної спілки з надання фінансових кредитів, не позбавляє її права надавати кредити та отримувати відсотки за користування кредитними коштами, якщо кредит видавався саме за рахунок капіталу КС «Альянс». В ході перевірки не виявлено випадків надання іншим фізичним особам фінансових кредитів за рахунок залучених коштів ( кредитів банків, інших установ ).

За таких обставин, отримані позичальником ОСОБА_5 кредитні кошти не є фінансовим кредитом, виданим за рахунок залучених коштів (кредитів банків, інших установ та організацій). Тому, суд першої інстанції не мав підстав для застосування Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" до даних правовідносин, оскільки це сфера дії Цивільного кодексу.

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України.

Згідно ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Як вбачається із матеріалів справи, умови договору ОСОБА_5 належним чином не виконувалися, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитом, в зв'язку з чим, кредитна спілка звернулася до суду із даним позовом про стягнення заборгованості по кредиту.

Із наданого позивачем розрахунку на а.с.32 вбачається, що ОСОБА_5 сплачував лише відсотки за користування кредитними коштами, починаючи з січня 2012 року по вересень 2014 року, та ним було сплачено всього 21425 грн. відсотків за користування кредитом. Однак, по тілу кредиту за весь час жодної суми не було сплачено за вказаний період, тому стягненню підлягає 50780, 46 грн., що складається із основної суми по тілу кредиту 15000 грн. та відсотків в розмірі 35780, 40 грн.

Колегія суддів вважає, що за таких обставин суд першої інстанції безпідставно відмовив в задоволенні позовних вимог до відповідача ОСОБА_5, який має заборгованість перед позивачем - Кредитною спілкою «Альянс», та повинен виконати умови кредитного договору, повернувши взяті ним кошти з відсотками, тому стягненню з відповідача ОСОБА_5 підлягає сума заборгованості за кредитним договором № 35 - КТ від 7 грудня 2012 року.

За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником, що встановлено ч. 1 ст. 553 ЦК України.

Відповідно до ч. ч.1, 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Частиною 4 ст. 559 ЦК України визначено, що порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Згідно п. 3.3. Договорів поруки № № 65 -КТ, 66-КТ, 67-КТ, 68-КТ, порука припиняється, якщо Кредитодавець протягом 5 років з дня закінчення строку дії Договору кредиту не пред'явить вимоги до Поручителя.

08 травня 2012 року, на адреси зазначені в договорах поруки, КС «Альянс» направила ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_10, ОСОБА_7, ОСОБА_8 претензії про погашення поточної заборгованості станом на 23 травня 2012 року в розмірі 6492, 98 грн., зазначивши, що при неможливості погасити його позичальником, даний борг повинні солідарно сплатити всі поручителі.

Згідно рекомендованих повідомлень про вручення поштових відправлень вищезазначену претензію ОСОБА_5, ОСОБА_8 отримали 15 травня 2012 року, а ОСОБА_6, ОСОБА_10 - отримали 11 травня 2012 року , ОСОБА_7 -10 травня 2012 року.

6 листопада 2012 року КС «Альянс» направила ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_10, ОСОБА_7, ОСОБА_8 претензії про погашення поточної заборгованості станом на 30 листопада 2012 року в розмірі 7020 грн., з яких основна сума боргу 1569,08 грн. проценти - 5450, 92 грн., зазначивши, що при неможливості погасити його позичальником, даний борг повинні солідарно сплатити всі поручителі.

Згідно рекомендованих повідомлень про вручення поштових відправлень вищезазначену претензію ОСОБА_5, ОСОБА_8 отримали 7 листопада 2012 року, ОСОБА_10 - отримала 07 листопада 2012 року, ОСОБА_6 - 8 листопада 2012 року , ОСОБА_7 не вказана дати та відсутній підпис.

Оскільки 07 грудня 2011 року між відповідачами ОСОБА_6, ОСОБА_10, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 було укладено договори поруки № № 65-КТ, 66-КТ, 67-КТ, 68-КТ, згідно яких поручителі поручилися перед кредитодавцем за виконання позичальником ОСОБА_5 свого обов'язку в повному обсязі, що виник у позичальника за укладеним з КС «Альянс» вказаного договору кредиту, то всі поручителі , крім ОСОБА_10, яка померла 26.11. 2012 року, повинні нести солідарну відповідальність із позичальником ОСОБА_5 щодо повернення коштів та відсотків по кредиту від 07 грудня 2011 року.

Доводи апеляційної скарги є обґрунтованими і підлягають задоволенню колегією суддів, оскільки КС «Альянс» має право на отримання заборгованості по кредитному договору № 35- КТ від 07 грудня 2011 року в сумі 50780, 46 грн. від позичальника та поручителів, які належним чином не виконали умов договорів кредиту та поруки.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України.

Виходячи із викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апелянта є обґрунтованими, тому апеляційна скарга підлягає до задоволення, а рішення суду першої інстанції скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення позовних вимог та стягнення солідарно з відповідачів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на користь КС «Альянс» заборгованість в сумі 50780,46 грн.; солідарно з ОСОБА_5 та ОСОБА_7 в сумі 50780,46 грн.; солідарно з ОСОБА_5 та ОСОБА_8 в сумі 50780,46 грн.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

За таких обставин із відповідачів ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на користь позивача КС «Альянс» підлягають стягненню судові витрати в розмірі по 190,50 грн. з кожного.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів , -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Кредитної спілки «Альянс» - задовольнити.

Рішення Катеринопільського районного суду Черкаської області від 16 червня 2015 року у справі за позовом Кредитної спілки «Альянс» до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про стягнення заборгованості за кредитним договором - скасувати, ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги Кредитної спілки «Альянс» задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на користь Кредитної спілки «Альянс» заборгованість за кредитним договором № 35-КТ від 07 грудня 2011 року в сумі 50780,46 грн.

Стягнути солідарно з ОСОБА_5 та ОСОБА_7 на користь Кредитної спілки «Альянс» заборгованість за кредитним договором № 35-КТ від 07 грудня 2011 року в сумі 50780,46 грн.

Стягнути солідарно з ОСОБА_5 та ОСОБА_8 на користь Кредитної спілки «Альянс» заборгованість за кредитним договором № 35-КТ від 07 грудня 2011 року в сумі 50780,46 грн.

Стягнути з ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 на користь Кредитної спілки «Альянс» судові витрати по 190,50 грн. з кожного.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :