Справа № 1111/4907/12
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.11.2015 року Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого судді Плохотніченко Л.І.

при секретарі Іванову А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кіровограді справу за скаргою ОСОБА_1 на дії та бездіяльність старшого державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції ОСОБА_2

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернулася зі скаргою в Ленінський районний суд м. Кіровограда на протиправність дій та бездіяльність старшого державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції ОСОБА_2 зазначивши, що їй стало відомо про накладення державним виконавцем на її майно арешту, на підставі виконавчого листа № 1111/4907/12 від 01.07.2013 року, виданого Ленінським районним судом м. Кіровограда про стягнення з неї судового збору.

Дії старшого державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції ОСОБА_2 по накладенню арешту на її майно та бездіяльність державного виконавця, яка повязана з невжиттям заходів по встановленню місця проживання боржника, а також не направленням на її адресу копії постанови про відкриття виконавчого провадження та пропозиції щодо добровільного виконання рішення суду, заявник вважає протиправними, у звязку з чим з даною скаргою звернулася до суду.

Представник заявника у судове засідання з`явилася, надала пояснення, відповідно до яких скаргу підтримала та посилаючись на викладені в скарзі обставини, просила скаргу задовольнити.

Державний виконавець у судове засідання не з`явився, проте повідомлявся про день, час та місце розгляду справи.

З урахуванням вказаних обставин суд ухвалив розглянути справу за даної явки.

Заслухавши представника заявника, дослідивши матеріали скарги, надавши оцінку доказам у їх сукупності, суд вважає, що скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до заяви Кіровоградської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області № 4976/10/11-23 від 22.02.2014 року про прийняття та відкриття виконавчого провадження, на підставі виконавчого листа № 1111/4907/12 від 07.02.2014 року, виданого Ленінським районним судом м. Кіровограда про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави судового збору у сумі 114,70 грн., 06.03.2014 року старшим державним виконавцем Ленінського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції ОСОБА_2 було відкрито виконавче провадження серії ВП № 42296475.

Згідно з п. 2 вказаної постанови про відкриття виконавчого провадження, боржнику у виконавчому провадженні надавався строк виконати постанову в добровільному порядку до 12.03.2014 року.

Відповідно до п. 3 цієї ж постанови вказано, що при невиконанні рішення в наданий для добровільного виконання строк, виконати його в примусовому порядку зі стягненням з боржника виконавчого збору та витрат, повязаних з провадженням виконавчих дій.

Копію постанови направити сторонам виконавчого провадження та органу або посадовій особі, яка видала документ (п. 4 постанови).

14.05.2014 року, у зв'язку з невиконанням боржником рішення суду у встановлений державним виконавцем строк, старшим державним виконавцем Ленінського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції ОСОБА_2 було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, копію якої направлено до ВДАІ УМВС України в Кіровоградській області, про що свідчить копія зазначеної постанови.

Згідно з витягом про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, сформованого 14.05.2014 року, № витягу: 44206824, на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, № 42296475. 14.05.2014, Ленінський ВДВС Кіровоградського МУЮ (державний виконавець Красюк Є.В.), обєкт обтяження: все рухоме майно, боржник ОСОБА_1, 14.05.2014 року на належне боржнику у виконавчому провадженні майно, зареєстровано обтяження.

Разом з тим, як встановлено зі службової записки оператора компютерного набору Ленінського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції ОСОБА_3 на адресу ОСОБА_1 постанова про відкриття виконавчого провадження не направлялася за відсутності поштових марок та конвертів.

Отже, не направлення боржнику копії постанови про відкриття виконавчого провадження, позбавило боржника, як сторону виконавчого провадження можливості реалізувати своє право на оскарження постанови про відкриття виконавчого провадження, а також виконати рішення суду у добровільному порядку.

Таким чином суд вважає, що ненадання боржнику строку на добровільне виконання рішення суду не давало державному виконавцеві права вживати заходи примусового характеру, зокрема виносити та звертати до виконання постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 14.05.2014 року, що свідчить про протиправність бездіяльності в частині не надсилання боржнику постанови про відкриття виконавчого провадження, з якого б вбачався строк на добровільне виконання рішення суду та про протиправність дій державного виконавця в частині накладення арешту на майно боржника у виконавчому провадженні.

Відповідно ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Учасниками виконавчого провадження є державний виконавець, сторони, представники сторін, прокурор, експерти, спеціалісти, перекладачі, суб'єкти оціночної діяльності - суб'єкти господарювання (ч. 1 ст.7 ЗУ «Про виконавче провадження).

Сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник.

Стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ. Боржником є фізична або юридична особа, визначена виконавчим документом.

За виконавчим документом про стягнення в дохід держави коштів або про вчинення інших дій на користь чи в інтересах держави від її імені виступає орган, за позовом якого судом винесено відповідне рішення, або орган державної влади (крім суду), який відповідно до закону прийняв таке рішення. За іншими виконавчими документами про стягнення в дохід держави коштів або про вчинення інших дій на користь чи в інтересах держави від її імені виступають органи доходів і зборів (ч.ч. 1 3 ст. 8 ЗУ «Про виконавче провадження»).

Згідно з ч. 1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Сторони виконавчого провадження та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця з питань виконавчого провадження у порядку, встановленому цим Законом, подавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у провадженні виконавчих дій, давати усні та письмові пояснення, висловлювати свої доводи та міркування з усіх питань, що виникають у ході виконавчого провадження, у тому числі під час проведення експертизи, заперечувати проти клопотань, доводів та міркувань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом ( ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до ч. 2 та 3 ст. 25 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

У відповідності до ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження виноситься державним виконавцем не пізніше наступного робочого дня після закінчення строку для самостійного виконання рішення (якщо така постанова не виносилася під час відкриття виконавчого провадження) та не пізніше наступного робочого дня із дня виявлення майна.

Згідно зі статтею 82 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи до суду.

Рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, - до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 с. 385 ЦПК України скаргу може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод;

Відповідно до ч. ч. 1 та 2 ст. 387 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущення.

Таким чином суд вважає, що скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 383- 387, 210 ЦПК України

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 на дії та бездіяльність старшого державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції ОСОБА_2 - задовольнити повністю.

Визнати протиправними бездіяльність та дії старшого державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції ОСОБА_2 в частині не направлення на адресу боржника у виконавчому провадженні серії ВП № 42296475 ОСОБА_1 копії постанови про відкриття виконавчого провадження серії ВП № 42296475 від 06.03.2014 року та накладення арешту на майно ОСОБА_1.

Визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції ОСОБА_2 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 14.05.2014 року, у виконавчому провадженні серії ВП № 42296475 про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави судового збору.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда Л. І. Плохотніченко