Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер 322/1140/13-ц Головуючий у 1-й інстанції Гасанбеков С.С.
Номер провадження 22-ц/778/3380/15 Суддя-доповідач Воробйова І.А.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого Бєлки В.Ю.

суддів Воробйової І.А.,

Онищенко Е.А.

при секретарі Книш С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу з апеляційними скаргами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на рішення Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 10 квітня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя, -

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2013 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом, який в процесі розгляду справи уточнювала, до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя.

В обґрунтування позову, позивач зазначала, що 10 червня 2000 року було укладено шлюб між ОСОБА_4(дошлюбне прізвище «ОСОБА_4») та ОСОБА_3

Рішенням Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 23.08.2013 по справі № 322/605/13-ц, яке набрало законної сили 03.09.2013, було розірвано шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_3, зареєстрований 10 червня 2000 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Комунарської районної адміністрації Запорізької міської ради, актовий запис № 193.

Сторонами у справі під час шлюбу було набуте наступне майно, яке є спільною сумісною власністю:

- квартира АДРЕСА_1, що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 31.03.2007, зареєстрованим за № 555, вартість якої, згідно з висновком комплексної судової будівельно-технічної, земельно-технічної та авто товарознавчої експертизи № 1801/1802/1803-14 від 15.01.2015, становить 494 924,00 грн.;

- земельна ділянка площею 8,30 га (кадастровий НОМЕР_8), розташована на території Підгірненської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області, що підтверджується договором купівлі-продажу земельної ділянки від 04.11.2010 року, зареєстрованим за № 2003, вартість якої, згідно з висновком експертизи становить 90 000,00 грн.;

- трактор колісний Беларус-82.1, державний номер НОМЕР_9, заводський НОМЕР_10, 2010 року виготовлення, вартість якого, згідно з висновком експертизи становить 180 107,56 грн., причіп 2ПТС-4, державний номер НОМЕР_9, заводський НОМЕР_11, 1985 року виготовлення, вартість якого, згідно з висновком експертизи становить 5210,82 грн., комбайн зернозбиральний, СК-5М-1 «НИВА», державний номер НОМЕР_12, заводський НОМЕР_13, 1990 року виготовлення, вартість якого, згідно з висновком експертизи становить 43 844,05 грн., трактор колісний Беларус-892, державний номер НОМЕР_1, заводський НОМЕР_14, 2008 року виготовлення, вартість якого, згідно з висновком експертизи становить 170 487,10 грн., що підтверджується листом Державної інспекції сільського господарства в Запорізькій області від 18.12.2013 № 7425;

- легковий автомобіль DAEWOO LANOS, державний номер НОМЕР_2, вартість якого, згідно з висновком експертизи становить 62 927,25 грн., легковий автомобіль TOYOTA CAMRY, державний номер НОМЕР_3, вартість якого, згідно з висновком експертизи становить 278 520,10 грн., легковий автомобіль MITSUBISHI L200, державний номер НОМЕР_4, вартість якого, згідно з висновком експертизи становить 162 601,48 грн., що підтверджується листом центру № 3 з надання послуг, пов'язаних з використанням автотранспортних засобів з обслуговування м. Запоріжжя, Вільнянського та Новомиколаївського районів ДАІ ГУМВС України в Запорізькій області вих. № 10-ПВ175 від 29.01.2014.

На підставі викладеного, посилаючись на вимоги ст.ст. 57, 60, 70, 71 СК України, позивач просив суд,

1. Визнати за ОСОБА_4 право власності на наступне майно загальною вартістю 80 000,00 грн.:

- квартира АДРЕСА_1, вартістю 18 000,00 грн.;

- легковий автомобіль TOYOTA CAMRY, державний номер НОМЕР_3, вартістю 24 000,00 грн.;

- легковий автомобіль MITSUBISHI L200, державний номер НОМЕР_4, вартістю 19 000,00 грн.;

- автомобіль ГАЗ 3507, державний номер НОМЕР_5, вартістю 2000,00 грн.;

- легковий автомобіль DAEWOO LANOS, державний номер НОМЕР_2, 2004 року випуску, кузов НОМЕР_6, вартістю 10 000,00 грн.;

- 1/2 частину площею 8,30 га (кадастровий НОМЕР_8), вартістю

16 000,00 грн.;

2. Визнати за ОСОБА_3 право власності на наступне майно, загальною вартістю 90 000,00 грн.:

- трактор колісний Беларус-82.1, державний номер НОМЕР_9, заводський НОМЕР_10, 2010 року виготовлення;

- причіп 2ПТС-4, державний номер НОМЕР_9, заводський НОМЕР_11, 1985 року виготовлення;

- комбайн зернозбиральний, СК-5М-1 «НИВА», державний номер НОМЕР_12, заводський НОМЕР_13, 1990 року виготовлення;

- трактор колісний Беларус-892, державний номер НОМЕР_1, заводський НОМЕР_14, 2008 року виготовлення;

- 1/2 частину площею 8,30 га (кадастровий НОМЕР_8), вартістю 16 000,00 грн.;

3. Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 1 000,00 грн. грошової компенсації за частку у неподільному майні.

Рішенням Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 10 квітня 2015 року позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на частину спільного майна подружжя, а саме:

- на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею - 56,25 кв.м.;

- на 1/3 частину земельної ділянки площею 8,30 га (кадастровий номер НОМЕР_8), розташована на території Підгірненської сільської раді Новомиколаївського району Запорізької області.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на частину спільного майна подружжя, а саме:

- на 2/3 частину земельної ділянки площею 8,30 га (кадастровий номер НОМЕР_8), розташована на території Підгірненської сільської раді Новомиколаївського району Запорізької області;

- причіп 2ПТС-4, державний номер НОМЕР_7, заводський НОМЕР_11, 1985 року виготовлення.

В задоволенні решти позову відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь Державного бюджету недоплачений нею судовий збір в розмірі 2541,00 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 судовий збір і розмірі 1143,60 грн., витрати на проведення експертизи в розмірі 6848, 64 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить змінити рішення в частині задоволення позовних вимог позивачки, враховуючи борги подружжя, визнати за ОСОБА_4 право власності на 1/3 частину земельної ділянки площею 8,30 га (кадастровий НОМЕР_8), розташованої на території Підгірненської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області, що підтверджується договором купівлі-продажу земельної ділянки від 04.11.2010, зареєстрованим за № 2003 та визнати за нею право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1, що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 31.03.2007, зареєстрованим за № 555 та в частині стягнення на користь позивачки витрат на проведення експертизи в розмірі 6848,64 грн., розподіливши судові витрати на проведення експертизи пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачці відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить змінити, визнавши за ОСОБА_4 право власності на земельну ділянку площею 8,30 га (кадастровий НОМЕР_8), розташовану на території Підгірненської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області, що підтверджується договором купівлі-продажу земельної ділянки від 04.11.2010, зареєстрованим за № 2003 та визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_1, що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 31.03.2007, зареєстрованим за № 555. Визнати за ОСОБА_3 право власності на причіп 2ПТС-4, державний номер НОМЕР_9, заводський НОМЕР_11, 1985 року виготовлення та стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 відповідну компенсацію вартості майна, що було приховано від поділу.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає відхиленню, апеляційна скарга ОСОБА_4 підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону судове рішення не відповідає, при його ухваленні судом неповно з»ясовані обставини, що мають значення для справи, має місце невідповідність висновків суду обставинам справи, судом неправильно застосовані норми матеріального та процесуального права, у зв»язку з чим, рішення суду підлягає зміні у відповідності до вимог ст. 309 ЦПК України з ухваленням нового рішення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 10 червня 2000 року було укладено шлюб між ОСОБА_4 (ОСОБА_4) та ОСОБА_3 Сторони є батьками ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом з матір»ю.

18 липня 2013 року до Новомиколаївського районного суду Запорізької області звернулась ОСОБА_4 з позовом про розірвання шлюбу, вказавши, що фактично шлюбні відносини між сторонами припинені з квітня 2013 року.

За час спільного проживання сторонами придбано:

квартиру АДРЕСА_1, загальною площею - 56,25 кв.м., вартість якої, згідно з висновком комплексної судової будівельно-технічної, земельно-технічної та авто товарознавчої експертизи №1801/1802/1803-14 від 15.01.2015 (далі - висновок експертизи), становить 494924,00 грн.;

земельну ділянку площею 8,30 га (кадастровий номер НОМЕР_8), розташована на території Підгірненської сільської раді Новомиколаївського району Запорізької області, вартість якої згідно з висновком експертизи становить 90000,00 грн.;

трактор колісний Беларус-82.1, державний номер НОМЕР_9, заводський НОМЕР_10, 2010 року виготовлення, вартість якого, згідно з висновком експертизи становить 180 107,56 грн.,

причіп 2ПТС-4, державний номер НОМЕР_9, заводський НОМЕР_11, 1985 року виготовлення, вартість якого, згідно з висновком експертизи становить 5210,82 грн.,

комбайн зернозбиральний, СК-5М-1 «НИВА», державний номер НОМЕР_12, заводський НОМЕР_13, 1990 року виготовлення, вартість якого, згідно з висновком експертизи становить 43 844,05 грн.,

трактор колісний Беларус-892, державний номер НОМЕР_1, заводський НОМЕР_14, 2008 року виготовлення, вартість якого, згідно з висновком експертизи становить 170 487,10 грн.,

легковий автомобіль DAEWOO LANOS, державний номер НОМЕР_2, вартість/

якого, згідно з висновком експертизи становить 62 927,25 грн.,

легковий автомобіль TOYOTA CAMRY, державний номер НОМЕР_3, вартість якого, згідно з висновком експертизи становить 278 520,10 грн.,

легковий автомобіль MITSUBISHI L200, державний номер НОМЕР_4, вартість якого, згідно з висновком експертизи становить 162 601,48 грн.

Рішенням Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 23.08.2013 року розірвано шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_3

У листопаді 2013 року ОСОБА_4 звернулася до суду із позовом про поділ майна нажитого подружжям за час шлюбу.

Задовольняючи позов ОСОБА_4 частково та визнаючи право власності на майно за кожним із подружжя , суд першої інстанції виходив з того майна, яке було наявним у сторін на момент розірвання шлюбу між ними, тобто станом на 03.09.2013 року, врахував самостійне відчудження ОСОБА_3 частини майна після розірвання шлюбу за рішенням суду та врахував факт проживання дитини з позивачем і дійшов висновку про необхідність відступу від засад рівності часток дружини та чоловіка при поділі між сторонами в натурі наявного майна.

Проте повністю з таким висновком погодитися не можна, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того,що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до пп. 23 - 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", вирішуючи спори між подружжям про майно, судам необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, зясовувати джерело і час його придбання.

Так, суд першої інстанції залишив поза увагою та не врахував, що припинення спільного ведення господарства у сторін відбулося ще в квітні 2013 року, про що ОСОБА_4 зазначала в позові про розірвання шлюбу та зазначено в рішенні суду про розірвання шлюбу.

А тому суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що оскільки легкові автомобілі TOYOTA CAMRY та MITSUBISHI L200, були відчуджені відповідачем під час шлюбу, то вони перестали бути об»єктом права спільної сумісної власності подружжя та не правильно виключив з обсягу спільного майна подружжя, яке підлягає поділу при розірванні шлюбу.

Судом не вірно трактовані норми ст. 60,70 СК України, приписи п. 23-24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя".

Відповідно ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема, якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім»ї, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім»ї.

Майно, що є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

За положеннями ч.3 ст.70 СК України за рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.

При цьому, суд не врахував, що з вимогами про відступлення від засад рівності часток подружжя позивач ОСОБА_4 не зверталась та не доводила недостатність розміру аліментів для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 про те, що суд не врахував його боргові зобов»язання у розмірі 250000 грн., які виникли у нього перед ОСОБА_7 10.01.2012 року не заслуговують на увагу, оскільки вирішальним значенням є встановлення факту укладення договору позики в інтересах сім»ї, проте відповідних доказів відповідачем взагалі суду надано не було.

Позивачем визначений обсяг спільного нажитого майна, яке наявне на час припинення спільного ведення господарства та яке вона бажає поділити.

За таких обставин, з урахуванням вартості того майна, яке є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя, та яким відповідач розпорядився самостійно після фактичного припинення спільного ведення господарства у квітні місяці 2013 року, колегія суддів дійшла висновку про необхідність виділення позивачу квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 56,25 кв.м, вартість якої згідно з висновокм експертизи становить 494924,00 грн., та земельну ділянку площею 8,30 га (кадастровий номер НОМЕР_8), розташована на території Підгірненської сільської раді Новомиколаївського району Запорізької області, вартість якої згідно з висновком експертизи становить 90000,00 грн., а відповідачу причіп 2ПТС-4, державний номер НОМЕР_9, заводський НОМЕР_11, 1985 року виготовлення, вартість якого згідно з висновком експертизи становить 5210,82 грн.

З урахуванням вартості того майна, яке є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя та яким ОСОБА_3 розпорядився самостійно після припинення ведення спільного господарства (трактор колісний Беларус-82.1, державний номер НОМЕР_9, заводський НОМЕР_10, 2010 року виготовлення, вартість якого, згідно з висновком експертизи становить 180 107,56 грн., комбайн зернозбиральний, СК-5М-1 «НИВА», державний номер НОМЕР_12, заводський НОМЕР_13, 1990 року виготовлення, вартість якого, згідно з висновком експертизи становить 43 844,05 грн., трактор колісний Беларус-892, державний номер НОМЕР_1, заводський НОМЕР_14, 2008 року виготовлення, вартість якого, згідно з висновком експертизи становить 170 487,10 грн., легковий автомобіль DAEWOO LANOS, державний номер НОМЕР_2, вартість якого, згідно з висновком експертизи становить 62 927,25 грн., легковий автомобіль TOYOTA CAMRY, державний номер НОМЕР_3, вартість якого, згідно з висновком експертизи становить 278 520,10 грн., легковий автомобіль MITSUBISHI L200, державний номер НОМЕР_4, вартість якого, згідно з висновком експертизи становить 162 601,48 грн.) , вартість частки відповідача становить : 5210,82 грн.+457365,96 грн. + 278520,10 грн.+ 162601,48 грн.=903698,36 грн.

Оскільки вартість частки ОСОБА_4 складає 584924,00 грн., а тому з ОСОБА_3 підлягає стягненню на користь ОСОБА_4 159387,00 грн. грошової компенсації від вартості майна, проданого відповідачем.

Враховуючи викладене, на підставі положень статті 309 ЦПК України, постановлене по справі рішення підлягає зміні.

Керуючись ст.ст. 307,309 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Рішення Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 10 квітня 2015 року у цій справі змінити.

Визнати за ОСОБА_4 право власності на частину спільного майна подружжя, а саме:

- на квартиру АДРЕСА_1.

- на земельну ділянки площею 8,30 га (кадастровий номер НОМЕР_8), розташована на території Підгірненської сільської раді Новомиколаївського району Запорізької області.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на частину спільного майна подружжя - причіп 2ПТС-4, державний номер НОМЕР_7, заводський НОМЕР_11, 1985 року виготовлення.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржено шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: