Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний №330/327/14-ц Головуючий у 1 інстанції Бойчева Н.В.
Провадження № 22-ц/778/6125/15 Суддя-доповідач Дзярук М.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Крилової О.В.,

Суддів: Дзярука М.П.,

Трофимової Д.А.,

При секретарі Семенчук О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Якимівського районного суду Запорізької області від 21 вересня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, Радивонівської сільської ради Якимівського району Запорізької області, Відділу Держземагенства в Якимівському районі, Реєстраційної служби Якимівського районного управління юстиції, Якимівського районного виробничого відділу Заопрізької регіональної філії державного підприємства «Центру державного земельного кадастру» про скасування рішення Радивонівської сільської ради, визнання недійсним свідоцтва про право власності на землю та скасування державної реєстрації земельної ділянки за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, третя особа: Радивонівська сільська рада Якимівського району Запорізької області, про усунення перешкод у здійсненні права користування земельною ділянкою, -

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, уточненим в ході судового розгляду, до ОСОБА_4, Радивонівської сільської ради Якимівського району Запорізької області, Відділу Держземагенства в Якимівському районі, Реєстраційної служби Якимівського районного управління юстиції, Якимівського районного виробничого відділу Заопрізької регіональної філії державного підприємства «Центру державного земельного кадастру» про скасування рішення Радивонівської сільської ради, визнання недійсним свідоцтва про право власності на землю та скасування державної реєстрації земельної ділянки.

В позові зазначав, що на підставі договору купівлі-продажу від 05.01.1978 року він є власником житлового будинку з господарськими будівлями, розташованого на земельній ділянці по АДРЕСА_1.

Рішенням № 11/5 Радивонівської сільської ради Якимівського району Запорізької області від 13.11.2009 року "Про внесення змін в рішення Радивонівської сільської ради "Про передачу присадибних земельних ділянок у власність" йому було надано дозвіл на розробку технічної документації з землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельні ділянки для обслуговування житлових будівель та споруд за рахунок земель житлової та громадської забудови орієнтованою площею 0,25 га та для ведення ОСГ - 0,22 га по АДРЕСА_1.

Для виконання вказаного рішення він звернувся до Якимівського районного виробничого відділу ЗРФ ДП "Центр Державного Земельного Кадастру" для проведення топографо-геодезичних робіт по встановленню меж земельної ділянки та складання технічної документації по посвідченню права власності на земельну ділянку, однак документацію не забирав і повторно звернувся за оформленням у 2013 році.

У цей період на підставі рішення Родивонівської сільської ради Якимівського району від 27.12.2012 року № 8/1 його сусід ОСОБА_4, який мешкає по АДРЕСА_2 і є його суміжним землекористувачем, також отримав дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою для отримання права власності на землю і звернувся до Якимівського районного виробничого відділу ЗРФ ДП "Центр Державного Земельного Кадастру" з метою проведення топографо-геодезичних робіт по встановленню меж земельної ділянки та складання технічної документації.

Після виготовлення технічної документації на земельну ділянку по АДРЕСА_2 Радивонівська сільська рада прийняла рішення "Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості)" № 15/5 від 31.05.2013 року.

03.10.2013 року Державна реєстраційна служба Якимівського районного управління юстиції Запорізької області прийняла рішення № 6392413 про реєстрацію права власності ОСОБА_4 на земельну ділянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_2.

На підставі вказаного рішення ОСОБА_4 було видано свідоцтво про право власності НОМЕР_1 від 03.10.2013 року.

За даними кадастрового плану земельних ділянок виявив, що визначена на плані межа його земельної ділянки не співпадає з фактичною межею користування.

Після звернення до Мелітопольського відділення "Укргеоінформ" з метою проведення тахеометричної зйомки довідався, що межа згідно кадастрової зйомки не співпадає з фактичною межею через помилку в технічній документації ОСОБА_4

Вказує, що за даними тахеометричної зйомки, виконаної за його зверненням Мелітопольським відділенням Укргеоінформ, один із межових знаків земельної ділянки кадастровий НОМЕР_2 (для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд ОСОБА_4), знаходиться фактично в його будинку.

У задоволенні його заяви до Якимівського районного відділу Запорізької регіональної філії ДП "Центр ДЗК" про приведення у відповідність межі земельної ділянки по АДРЕСА_1, листом № 75 від 14.11.2013 року було відмовлено з тих підстав, що, суміжний землекористувач ОСОБА_4 отримав правовстановлюючий документ на земельну ділянку по АДРЕСА_2.

Посилаючись на те, що зазначені обставини суттєво порушують його права та законні інтереси, оскільки унеможливлюють приватизацію ним земельної ділянки і створюють йому перепони у належному використанні або розпорядженні власним майном, остаточно вточнивши позовні вимоги у квітні 2015 року, зазначивши, що саме з вини Якимівського районного виробничого відділу Запорізької регіональної філії державного підприємства "Центру державного земельного кадастру" було допущено помилки в координатах земельних ділянок по АДРЕСА_1 та 128, на підставі ст.ст. 152, 153, 155 ЗК України та ч. 2 ст. 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" просив суд скасувати рішення Радивонівської сільської ради Якимівського району Запорізька області № 15/5 від 31 травня 2013 року „Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості)".

Скасувати рішення Реєстраційної служби Якимівського районного управління юстиції № 6392413 від 03.10.2013 року.

Визнати недійсним свідоцтво НОМЕР_1 від 03.10.2013 року про право власності на земельну ділянку, кадастровий НОМЕР_2, площею 0,25 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_2.

Зобов'язати відділ Держземагенства у Якимівському районі Запорізької області скасувати реєстрацію земельної ділянки, кадастровий НОМЕР_2, площею 0,25 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_2.

Зобов'язати відділ Держземагенства у Якимівському районі Запорізької області скасувати реєстрацію земельної ділянки, площею 0,25 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1.

Зобов'язати Якимівський районний виробничий відділ Запорізької регіональної філії - державного підприємства "Центру державного земельного кадастру" виправити помилки в технічній документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для обслуговування житлового будинку, господарських будівель споруд, яка розташована в АДРЕСА_1.

Зобов'язати Якимівський районний виробничий відділ Запорізької регіональної філії державного підприємства "Центру державного земельного кадастру" виправити помилки технічній документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянці в натурі (на місцевості) для обслуговування житлового будинку, господарських будівельних споруд, яка розташована АДРЕСА_2.

У квітні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_3 про усунення перешкод у здійсненні права користування земельною ділянкою по АДРЕСА_2, посилаючись на те, що на частині належної йому земельної ділянки відповідач самочинно побудував господарські споруди, в яких тримає свійських тварин, в результаті в житловій частині належного ОСОБА_4 будинку постійно стоїть сморід.

Крім того, на самочинно збудованій ОСОБА_3 господарській споруді розміром приблизно 16,0 м. х 4,5 м, площею 72 кв.м, нахил даху розташований в сторону його садиби, в результаті під час опадів у вигляді дощу або снігу стік води відбувається на його подвір'я.

На підтвердження факту самозахвату ОСОБА_3 його території та самочинної побудови ним господарських споруд 26.12.2013 року комісією Радивонівської сільської ради було складено Акт обстеження земельної ділянки, а 06.02.2014 року рішенням № 09 виконавчого комітету Радивонівської сільської ради Відповідача було зобов'язано ОСОБА_3прибрати самочинно збудовані господарські будівлі, що розташовані на приватизованій ОСОБА_4 земельній ділянці в строк до 15.04.2014 року, однак на теперішній час вказане рішення ОСОБА_3 не виконано.

Відповідачем також порушені вимоги ДБН 360-92** "Планування і забудова міських і сільських поселень", в яких зазначено, що: п.3.25* Для догляду за будівлями і здійснення їх поточного ремонту відстань до межі сусідньої ділянки від найбільш виступної конструкції стіни треба приймати не менше 1,0 м. При цьому повинно бути забезпечене влаштування необхідних інженерно-технічних заходів, що запобігатимуть стіканню атмосферних опадів з покрівель та карнизів будівель на територію суміжних ділянок; вимоги СНІП П-4-79 щодо дотримання санітарних та протипожежних норм.

Посилаючись на зазначені обставини, просив суд зобов'язати ОСОБА_3 усунути перешкоди у здійсненні права користування земельною ділянкою шляхом знесення за власний рахунок самочинно збудованих господарських споруд та частини будинку АДРЕСА_1, що розташовані на належній ОСОБА_4 земельній ділянці по АДРЕСА_2; за власний рахунок привести житловий будинок та всі господарські споруди, що знаходяться по АДРЕСА_1 у відповідність до ДБН 360-92** "Планування і забудова міських і сільських поселень".

Рішенням Якимівського районного суду Запорізької області від 21 вересня 2015 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено. В задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_4 відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду ОСОБА_3 звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на незаконність, порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким його позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Припинити провадження в частині зустрічних позовних вимог ОСОБА_4 В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства , вирішив справу згідно із законом .

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з»ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається, як на підставу свої вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги.

Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Як видно із матеріалів справи позивач ОСОБА_3 є власником житлового будинку з господарськими будівлями, який розміщений на земельній ділянці, що знаходиться по АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 05.01.1978р.

Рішенням Радивонівської сільської ради Якимівського району Запорізької області від 13.11.2009р. №11/5 «Про внесення змін в рішення Радивонівської сільської ради «Про передачу присадибних земельних ділянок у власність» йому було надано дозвіл на розробку технічної документації з землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельні ділянки для обслуговування житлових будівель та споруд за рахунок земель житлової та громадської забудови орієнтовною площею 0,25 га та для ведення ОСК - 0,22 га по АДРЕСА_1.

Для виконання вказаного рішення він звернувся до Якимівського районного виробничого відділу ЗРФ ДП «Центр державного земельного кадастру» для проведення топографо-геодезичних робіт з встановлення меж земельної ділянки та складання технічної документації з посвідчення права власності на земельну ділянку, однак документацію не збирав і повторно звернувся за оформленням у 2013 році.

У цей період 16.11.2012р. відповідач ОСОБА_4 придбав житловий будинок по АДРЕСА_2 та на підставі рішення Радивонівської сільської ради від 31 травня 2013р. №15/5 та рішення реєстраційної служби Якимівського РУЮ отримав свідоцтво на земельну ділянку, кадастровий номер НОМЕР_2, площею 0,25 га.

За даними кадастрового плану земельних ділянок позивач ОСОБА_3 виявив, що визначена на плані межа його земельної ділянки не співпадає з фактичною межею користування.

Після звернення до Мелітопольського відділення ДП «Укргеоінформ» з метою проведення тахеометричної зйомки довідався, що межа згідно з кадастровою зйомкою не співпадає з фактичною межею через помилку в технічній документації ОСОБА_4

Вказує, що за даними тахеометричної зйомки, виконаної за його зверненням Мелітопольським відділенням ДП «Укргеоінформ», один із межових знаків земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_2 (для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд ОСОБА_4.), знаходиться фактично в його будинку.

Посилаючись на те, що зазначені обставини суттєво порушують його права та законні інтереси, оскільки унеможливлюють приватизацію ним земельної ділянки і створюють йому перешкоди у належному використанні або розпорядженні власним майном, просив його позов задовольнити.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Способи захисту порушених прав, передбачені ст. 16 ЦК України, яка крім іншого, визначає, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Так, згідно ст. 155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною йому земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Таким чином, для визнання недійсним оспорюваного позивачем рішення, слід встановити, що його видання порушує права позивача щодо володіння, користування чи розпорядження належною йому земельною ділянкою.

Підстави та порядок набуття права на землю, а також порядок передачі земельних ділянок визначено у ст.ст. 116, 118 ЗК України.

Підставами визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та (або) визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов'язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв'язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів особи.

Встановлено, що сторони є суміжними землекористувачами земельних ділянок в с. Радивонівка Якимівського району Запорізької області. При цьому право власності на земельну ділянку має лише ОСОБА_4 При оформленні права власності на земельну ділянку ОСОБА_4 виконав всі необхідні дії. Виготовлення технічної документації передувало отримання погодження меж суміжних землекористувачів, у т.ч. ОСОБА_3, що підтверджується актами погодження. Жодних заперечень щодо визначених меж ОСОБА_3 не пред»являв.

В свою чергу ОСОБА_3 не звертався у передбаченому законом порядку щодо оформлення права власності на свою земельну ділянку, а тому на теперішній час є безпідставним твердження, що саме державна реєстрація права власності на земельну ділянку ОСОБА_4 та пов'язані з цим акти органу самоврядування є перешкодою для приватизації і здійснення державної реєстрації земельної ділянки належної ОСОБА_3, а тому суд першої інстанції прийшов до вірного висновку щодо відсутності підстав для скасування актів органів державної влади, пов»язаних з набуттям ОСОБА_4 права власності на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_2.

Неаргументованою та безпідставною є ї позовна вимога про зобов'язання Якимівського районного виробничого відділу Запорізької регіональної філії ДП «Центру державного земельного кадастру» виправити помилки у технічній документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, які розташовані АДРЕСА_2 і АДРЕСА_1.

Так, сторонами не було заявлено клопотання щодо призначення судової земельно-технічної документації, а тому у суду немає достатніх і належним доказів вважати невідповідність розмірів земельних ділянок сторін по АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1, що перебувають в їх фактичному користуванні, розмірам цих же земельних ділянок згідно правоустановчих документів. Невідомим залишається за рахунок чого був зменшений або збільшений розмір спірних земельних ділянок та накладення меж земельних ділянок сторін, а тому неможливо чітко визначити, які технічні помилки були допущені і підлягають виправленню для відновлення порушених прав сторін.

Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно ст.ст.10,60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Враховуючи вищенаведене, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, відмовивши в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3, оскільки останнім не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження своїх позовних вимог.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про порушення судом норм матеріального і процесуального права безпідставні, спростовуються матеріалами справи та висновками суду, викладеними в рішенні.

Рішення в частині відмови у задоволенні зустрічних вимог ОСОБА_4 не оскаржувалося, а доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 щодо необхідності припинення провадження за зустрічними позовними вимогами не ґрунтуються на вимогах закону.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги та враховуючи, що обставини справи судом встановлені відповідно до наданих пояснень сторін та письмових доказів, що містяться в матеріалах справи, колегія суддів приходить до висновку, що рішення постановлене з дотриманням вимог матеріального і процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду залишити без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.303, 307, 308, 313-315,317,319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Якимівського районного суду Запорізької області від 21 вересня 2015 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: