У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Леванчука А.О., Нагорняка В.А., Писаної Т.О.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4, яка діє в інтересах ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про поділ спадкового майна, за касаційною скаргою ОСОБА_4, яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5, на рішення Іванівського районного суду Одеської області від 14 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 15 червня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2014 року ОСОБА_4, яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5, звернулася до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 року її колишнього чоловіка ОСОБА_9, від шлюбу з яким вони мають дочку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку ІНФОРМАЦІЯ_3, з господарськими будівлями і спорудами, та земельної ділянки площею 6,199 га, що розташована на території Білчанської сільської ради Іванівського району Одеської області. Після смерті ОСОБА_9 спадкоємцями першої черги за законом є дочка ОСОБА_5 та відповідачі у справі: ОСОБА_6 - дружина та дочки: ОСОБА_7 і ОСОБА_8 Спадкоємці мають право на однакову частку у спадковому майні, відповідно, по 1/4 частині кожному.

Посилаючись на те, що відповідач ОСОБА_6 чинить перешкоди у прийнятті спадщини шляхом ненадання правовстановлюючих документів, тому неможливо оформити право власності на спадкове майно, позивач просила визнати за ОСОБА_5 право власності у порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_9 на спадкове майно - 1/4 частину житлового будинку ІНФОРМАЦІЯ_3, з господарськими будівлями і спорудами та на 1/4 частину земельної ділянки площею 6,199 га, що розташована на території Білчанської сільської ради Іванівського району Одеської області, цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Рішенням Іванівського районного суду Одеської області від 14 квітня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 15 червня 2015 року, у задоволенні позову ОСОБА_4, яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5, відмовлено.

У касаційній скарзі заявник просить скасувати ухвалені у справі судові рішення, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, із ухваленням нового рішення у справі.

Вивчивши матеріали справи, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

У абз. 2 п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

Ухвалюючи оскаржувані судові рішення, суди з урахуванням роз'яснень, наведених у абз. 2 п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» дійшли обґрунтованого висновку про наявність підстав для відмови в задоволенні позову ОСОБА_4, яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5, оскільки як правильно встановлено судами, у позивача наявні умови для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, докази протилежного у матеріалах справи відсутні, а тому і відсутні підстави для визнання права на спадщину у судовому порядку.

У зв'язку з цим наведені в касаційній скарзі доводи заявника є необґрунтованими і правильність вищезазначених висновків судів не спростовують та не дають підстав для висновку про порушення судами норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

За таких обставин рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду слід залишити без змін.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5, відхилити, рішення Іванівського районного суду Одеської області від 14 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 15 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

А.О. Леванчук
В.А. Нагорняк
Т.О. Писана

Колегія суддів: