АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 540/618/15-ц Номер провадження 22-ц/786/3414/15Головуючий у 1-й інстанції Кравець С.В. Доповідач ап. інст. Лобов О. А.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді Лобова О.А.,

суддів Акопян В.І., Мартєва С.Ю.

при секретарі Гнатюк О.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Машівського районного суду Полтавської області від 21 вересня 2015 року у справі за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача,

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2015 року ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся до суду із вказаним позовом, просив ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на його користь заборгованість у розмірі 7 726,83 доларів США за кредитним договором від 15 березня 2006 року та судові витрати, обґрунтовуючи вимоги тим, що в порушення умов договору відповідач зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконував в зв'язку з чим утворилась заборгованість.

Рішенням Машівського районного суду Полтавської області від 21 вересня 2015 року позов задоволений частково: стягнуто із ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» 7 703,07 доларів США заборгованості за кредитним договором і 500 грн. штрафу, вирішене питання про судові витрати.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм процесуального і матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове про відмову у задоволенні позову у зв'язку з пропуском строку давності.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що висновки суду про переривання строку позовної давності є помилковими та не ґрунтуються на належних і допустимих доказах.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, заявлених в суді першої інстанції, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь в справі, дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити з наступних підстав:

Відповідно до п.2 ч.1 ст.307, п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України за результатами розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення та ухвалити нове по суті заявлених вимог у разі порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що 15 березня 2006 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 укладений кредитний договір, згідно якого останній отримав кредит у сумі 2 000 доларів США у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку «Універсальна» зі сплатою 1,83% річних на залишок суми заборгованості. У заяві - анкеті зазначено, що термін дії кредитного ліміту збігається з терміном дії кредитної картки до лютого 2009 року (а.с.10 зворот).

Згідно розрахунку Банку за станом на 30 квітня 2015 року заборгованість ОСОБА_2 за укладеним кредитним договором становить 7 726,83 доларів США, з яких тіло кредиту - 1 973,16 доларів США, проценти за користування кредитними коштами - 5 363,1 доларів США, штрафи - 380,57 доларів США.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції зробив правильний висновок про те, що строк дії кредитної картки та відповідно кредитного договору закінчився у лютому 2009 року і у встановленому порядку кредитні правовідносини не були продовжені. Такий висновок ґрунтується на досліджених доказах, яким надано правильно юридичну оцінку та узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, сформульованою у постанові №6-14цс14 від 19 березня 2014 року і № 6-167цс14 від 12 листопада 2014 року.

Разом з тим, колегія суддів не може погодитися з висновком суду першої інстанції про те, що строк давності був перерваний шляхом здійснення відповідачем платежу по кредиту 28 квітня 2015 року, виходячи з наступного.

Згідно ст.257 ЦК України загальний строк позовної давності - три роки.

Наслідком спливу строку давності, про застосування якої заявлено стороною спору, є відмова у позові (ч.4 ст.267 ЦК України).

Відповідно до ч.1, ч.3 ст.264 ЦК України перебіг позовної давності перериваться вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново.

У пункті 4.4.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №10 від 29 травня 2013 року роз'яснено наступне: «У дослідженні обставин, пов'язаних із вчиненням зобов'язаною особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку (частина перша статті 264 ЦК України), господарському суду необхідно у кожному випадку встановлювати, коли конкретно вчинені боржником відповідні дії, маючи на увазі, що переривання перебігу позовної давності може мати місце лише в межах строку давності, а не після його спливу. Бездіяльність боржника (наприклад, неоспорювання ним безспірного списання коштів, якщо така можливість допускається за законом або договором) не свідчить про переривання перебігу позовної давності, оскільки таке переривання можливе лише шляхом вчинення дій. Визнання боржником свого боргу після спливу позовної давності не свідчить про переривання перебігу такої давності.»

Таким чином, за змістом ч.1 ст.264 ЦК України строк позовної переривається лише у тому разі, коли боржник вчинив дію з визнання боргу у межах строку давності.

Строк позовної давності по заявленим вимогам до ОСОБА_2 закінчився у лютому 2012 року. Згідно розрахунку Банку (а.с.8) кошти у рахунок погашення зобов'язання за кредитним договором без номеру від 15 березня 2006 року у сумі 0,12 доларів США зараховані 31 березня 2015 року, тобто після сплину строку позовної давності. Банк не надав суду обґрунтованих пояснень щодо походження цього платежу, відповідач ОСОБА_2 заперечує факт внесення ним коштів у березні 2015 року.

Зважаючи на наведені мотиви і встановлені факти, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції слід скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову у зв'язку з пропуском строку давності.

Керуючись ст.303, ст.307 ч.1 п.2, ст.309 ч.1 п.4, ст.316, ст.319 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Машівського районного суду Полтавської області від 21 вересня 2015 року скасувати, ухвалити нове рішення.

ПАТ КБ «Приватбанк» відмовити у задоволенні позову у зв'язку з пропуском строку давності.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене протягом двадцяти днів безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий О.А. Лобов

Судді В.І. Акопян

С.Ю. Мартєв

З оригіналом згідно

Суддя О.А.Лобов