Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2015 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області,

в складі судді Бердія М.А.,

при секретарі Абашиній О.В.,

з участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідачів ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, суд

ВСТАНОВИВ:

Представник відповідачів ОСОБА_2, в судовому засіданні позовні вимоги ТзОВ «Кредитні ініціативи» визнав частково та подав заяву про застосування строку позовної давності.

Представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги ТзОВ «Кредитні ініціативи»підтримав повністю з підстав, викладених у позовній заяві. Просить суд їх задоволити та стягнути на користь ТзОВ «Кредитні ініціативи» з відповідачів солідарно заборгованість за кредитним договором № 1704/0708/55-027 від 30 липня 2008 року в розмірі 531 273, 08 грн., з яких - 241 702, 17 грн. за несплату тіла кредиту; 227 507, 36 грн. по відсотках, та 62 063, 55 грн. пеня; а також витрати по сплаті судового збору у сумі - 3 654, 00 грн.

Суд, заслухавши представника позивача ОСОБА_1, представника відповідачів ОСОБА_2, дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступного:

Судом встановлено, що 30 липня 2008 року між ОСОБА_3 та Відкритим акціонерним товариством «Сведбанк»,який в свою чергу виступає правонаступником АКБ «ТАС-Комерцбанк» був укладений Кредитний Договір «Споживчий кредит під заставу житлової нерухомості» №1704/0708/55027, з подальшим внесенням змін та доповнень, відповідно до умов якого, банк зобовязався надати позичальникові кредит у сумі 249 000, 00 грн., а останній, в свою чергу повернути наданий кредит і сплатити проценти за користування в сумі, строки та на зазначених в договорі умовах.

В забезпечення виконання зобовязань, передбачених у вищевказаному договорі кредиту, між ВАТ «Сведбанк» (правонаступник ПАТ «Сведбанк») та ОСОБА_4, був укладений договір поруки №1704/0708/55-027-Р-1 від 30 липня 2008 року.

28 листопада 2012 року між Публічним акціонерним товариством «Сведбанк» (правонаступником Відкритого акціонерного товариства «Сведбанк») та Факторинговою компанією «Вектор Плюс» було укладено Договір Факторингу. Того ж дня між ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» (Клієнт) та ТОВ «Кредитні ініціативи» (Фактор) було укладено Договір факторингу № 15 (далі Договір факторингу).

Відповідно до п. 2.1, 2.2 Договору, банк відступає факторові свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками, право на вимогу якої належить банку на підставі документації. З моменту відступлення банком фактору прав вимоги заборгованості від боржників, всі гарантії, надані боржниками щодо заборгованостей, стають дійсними для фактора та вважаються наданими фактору. Разом з правами вимоги до фактора переходять всі повязані з ними права, зокрема права грошової вимоги щодо нарахованих та несплачених боржниками процентів, комісій, штрафних санкцій та інших обовязкових платежів.

Отже, внаслідок укладення вищевказаних договорів відбулася заміна кредитора, і саме ТОВ «Кредитні Ініціативи» набуло статусу нового кредитора/стягувача за кредитним договором №1704/0708/55-027 від 30 липня 2008 року.

З матеріалів справи вбачається, що в звязку з неналежним виконанням взятих на себе зобовязань ОСОБА_3 за вищевказаним кредитним договором, вже на момент укладення договору факторингу від 28.11.2012 р. його прізвище було в реєстрі заборгованостей боржників, і кількість днів прострочення за основним зобовязанням станом на цю дату була 1 265 днів (3 роки, 5 місяців). Тобто останній платіж по погашенню кредиту був здійснений відповідачем в червні 2009 року.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України).

Договір є обовязковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків (ч.1 ст.626 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобовязання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботи, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Згідно з нормою ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Оскільки кредитний договір є двостороннім договором, то права й обовязки виникають у кожного контрагента.

Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.4 ст.267 ЦК України). Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст.ст. 252 255 ЦК України.

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. (Постанова Пленуму ВССУ №5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин»).

Отже, у разі неналежного виконання позичальником зобовязань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Аналогічні правові висновки містяться в Постанові Верховного суду України від 18 червня 2014 року справа № 6-61цс14, які відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обовязковими.

Отже, враховуючи вищенаведені норми права, суд приходить до висновку, що порушення прав кредитора та відповідно, момент виникнення права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд, настав в липні 2009 року.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, з вимогою про стягнення заборгованості та з даною позовною заявою до суду позивач звернувся лише відповідно 16.06.2014 року та 20.06.2014 року, тобто поза межами трирічного строку, передбаченого ст. 261 ЦК України.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції», яка набрала чинності для України 11 вересня 1997 року, передбачено, що кожен має право на розгляд його справи судом.

Європейський суд з прав людини юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 ст. 32 Конвенції), наголошує, що «позовна давність це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Терміном позовної давності, що є звичайним явищем у національних законодавствах держав учасників Конвенції, виконує кілька завдань, в тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу» (п. 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою № 14902/04 у справі ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»; п. 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»).

Аналогічні правові висновки містяться в Постанові Верховного суду України від 16 вересня 2015 року справа № 6-68цс15, які відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обовязковими.

Судом також встановлено, що відповідно до умов договору кредиту № 1704/0708/55-027 від 30 липня 2008 року, а саме п.п.3.1.1; 3.1.3. повернення суми кредиту у повному обсязі повинно здійснювалася шляхом сплати фіксованих платежів у сумі 4 470, 59 грн. у чітко встановлений цим договором термін 10 числа кожного місяця та в день закінчення кредитного договору, а відсотки не пізніше 10 числа наступного місяця, починаючи з місяця наступного за місяцем надання кредиту.

Отже, поряд зі встановленням строку дії договору сторони встановили і строки виконання боржником окремих зобовязань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобовязання, яке виникло на основі договору.

Таким чином, аналізуючи умови договору кредиту № 1704/0708/55-027 від 30 липня 2008 року, та зміст вищезазначених правових норм, необхідно дійти до висновку про те, що у разі неналежного виконання позичальником (відповідачем) зобовязань за кредитним договором позовна давність за вимогами ТзОВ «Кредитні Ініціативи» (кредитора) про повернення кредитних коштів і процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватись з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Аналогічні правові висновки містяться в наступних Постановах Верховного суду України: від 19 листопада 2014 року у справі № 6-160цс14; від 03 червня 2015 року у справі №6-31цс15; від 02 вересня 2015 року у справі №6-1085цс15; від 18 червня 2014 року справа № 6-61цс14 та від 01 жовтня 2014 року у справі № 6-133цс14, які відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обовязковими.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку що в звязку з неналежним виконанням зобовязань, суму що підлягає стягненню що складається з тіла кредиту та відсотків, з відповідачів на користь ТзОВ «Кредитні Ініціативи» слід обчислювати в межах трирічного строку позовної давності з моменту настання строку погашення чергового платежу за кредитним договором № 1704/0708/55-027 від 30 липня 2008 року.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки у вигляді неустойки.

Згідно ч. 2 ст. 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (пені, штрафу) застосовується позовна давність в один рік.

Аналіз норм ст.ст. 266, 258 ЦК України дає підстави для висновку про те, що стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду.

Вищевказані правові висновки містяться в Постанові Верховного суду України від 19 листопада 2014 року у справі №6-160цс14.

За таких обставин, враховуючи вимоги ст.ст. 10, 57-60 ЦПК України, суд приходить до висновку про необхідність здійснення розрахунку заборгованості за кредитним договором, яка підлягає стягненню на користь ТзОВ «Кредитні Ініціативи», на підставі розрахунків наданих відповідачами, оскільки представник позивача повідомив суд про неможливість надання розрахунку заборгованості за кредитним договором №1704/0708/55-027 від 30 липня 2008року з врахуванням трирічного строку позовної давності, через відсутність відповідної технічної можливості проведення такого розрахунку. Згідно розрахунків, наданих відповідачами, сума заборгованості що підлягає стягненню з відповідачів на користь ТзОВ «Кредитні Ініціативи» становить 164 810,43 грн. та складається з: 4 470,59 грн. (сума основної заборгованості-сума Ануїтентного платежу згідно п.3.1.1 Кредитного договору) * 36 місяців (загальний строк позовної давності (3р.*12м.)) = 160 941,24 грн.

Розмір пені за прострочення (враховуючи подвійну облікову ставку НБУ від суми простроченого платежу за кожен день прострочення згідно п.8.1 Кредитного договору та спеціальну позовну давність (1р.*12м.) = 3 869,19 грн., з них:

- Червень 2013 року (20 червня 2014 року (день подачі позову) 12 місяців)) 7,0% * 2/ 365*360дні* 4 470,59 = 617,31грн.

- Липень 2013 року - 7,0%*2/365*330днів*4 470,59 = 565,87грн.

- Серпень 2013 року - 7,0%*2/365*300днів*4 470,59 = 514,42грн.

- Вересень 2013 року 6,5%*2/365*270днів*4 470,59 = 429,91грн.

- Жовтень 2013 року 6,5%*2/365*240днів*4 470,59 = 382,14грн.

- Листопад 2013 року 6,5%*2/365*210днів*4 470,59 = 334,38грн.

- Грудень 2013 року 6,5%*2/365*180днів*4 470,59 = 286,60грн.

- Січень 2014 року 6,5%*2/365*150днів*4 470,59 = 238,84грн.

- Лютий 2014 року 6,5%*2/365*120днів*4 470,59 = 191,07грн.

- Березень 2014 року 6,5%*2/365*90днів*4 470,59 = 143,30грн.

- Квітень 2014 року 6,5%*2/365*60днів*4 470,59 = 95,54грн.

- Травень 2014 року 9,5%*2/365*30*4 470,59 = 69,81грн.

Розмір облікової ставки НБУ:за період з 10.06.2013р. по 12.08.2013р. 7,0%; за період з 13.08.2013р. по 14.04.2014р. 6,5%; за період з 15.04.2014р. по 10.05.2014р. 13,0%.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» підлягають до задоволення частково.

На підставі викладеного, керуючись ст.cт., 10, 57-60, 208-209, 212-215, 218, 224-226, ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 солідарно на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» заборгованість за кредитним договором № 1704/0708/55-027 від 30 липня 2008 року та відсотки за користування кредитом, в межах трирічного строку позовної давності в розмірі 160 941,24 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 солідарно на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» пеню по заборгованості за кредитним договором № 1704/0708/55-027 від 30 липня 2008 року, в межах трирічного строку позовної давності в розмірі 3 869,19 грн.

Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» по 824,05 грн. по сплаті судового збору.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд за апеляційною скаргою на рішення суду, яка подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Рівненського

міського суду ОСОБА_5