Справа №173/1685/15-ц
Провадження №2/173/822/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2015 р. м. Верхньодніпровськ

Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області в складі

головуючого судді Шевченко О.Ю.

при секретарі судового засідання Демяненко С.І.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

представника відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок отримання тілесних ушкоджень джерелом підвищеної небезпеки,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок отримання тілесних ушкоджень джерелом підвищеної небезпеки. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 10 липня 2015 року близько 13.00 години позивач прийшла до балки, щоб напоїти своїх корів та проходила поблизу від корови, яка належить ОСОБА_2. Несподівано тварина кинулася на неї, збила з ніг та почала бити. Згідно з актом СМЕ позивач отримала легкі тілесні ушкодження у вигляді синців на голові, тулубі та кінцівках. Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень джерелом підвищеної небезпеки, яким є корова, позивачу завдано моральну шкоду, яку позивач оцінює в 5000 грн. Позивач вважає, що завдана моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких вона зазнала у зв'язку з фізичним та душевним болем, страхом та невпевненістю. На підставі вищевикладеного позивач просила суд стягнути з ОСОБА_4 на її користь 5000 грн. в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди.

В судовому засіданні позивач позов підтримала, просила суд задовольнити заявлені позовні вимоги. Суду пояснила, що 10 липня 2015 року вона проходила зі своєю коровою повз корову, яка належить відповідачу. Ця корова і раніше била людей. Коли її штовхнула корова та почала бити, вона дуже злякалася, в неї були синці по всьому тілу, головний біль. Відповідач не захотіла відшкодувати добровільно завдану шкоду, у зв'язку з чим позивач звернулася до суду.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнала, проти задоволення позовних вимог заперечувала. Суду показала, що вона як завжди залишила свою корову випасатися, прив'язала її на цеп. Позивач погнала свою корову на її корову, тому корова і штовхнула позивача. Позивач мала можливість обійти корову, оскільки корова була припнута. Корова має ветеринарний паспорт, здорова. Вважає, що так сталося, оскільки корови почали битися між собою. Коли почула крики позивача, відразу прибігла. Відповідач вважає, що її вини в тому, що сталося не має.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, проти задоволення позовних вимог заперечував. Суду пояснив, що позивачем не доведено, що корова є джерелом підвищеної небезпеки і тому відповідач не має відповідати за отримані позивачем тілесні ушкодження. Вини відповідача у тому, що сталося не має, оскільки вона випасала корову у дозволеному місці. За наслідками розгляду заяви ОСОБА_1, Верхньодніпровським РВ було зроблено висновок про те, що підстав для внесення відомостей до ЄРДР не має. Отже вина ОСОБА_2 не доведена.

Суд, вислухавши пояснення осіб, які брали участь у справі, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.

Судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини.

10 липня 2015 року близько 13.00 год. ОСОБА_1 прийшла до балки біля с. Посуньки Верхньодніпровського району та проходила повз корову, яка належала ОСОБА_2, та яка була припнута, внаслідок чого корова вдарила ОСОБА_1 та остання впала на землю.

Зазначені обставини підтвердили в судовому засіданні сторони та свідок.

Так свідок ОСОБА_5 суду показав, що в той день він прийшов напоїти своїх корів, так само як і позивач. Корова відповідача була припнута. Власниці поруч не було. Біля ставку було близько 7-8 корів. Почув крики позивача та побачив, що корова, яка належить відповідачу, била рогами позивача та повалила її на землю. Підбіг до корови та відтягнув її. Через деякий час прибігла відповідач. Чому корова почала битися він не знає, але таку корову не можна тримати біля людей. Корови між собою не билися.

В наслідок нападу корови ОСОБА_1 отримала легкі тілесні ушкодження у вигляді синця на голові, синців та саден на тулубі, верхніх та правій нижній кінцівках, що підтверджується актом судово-медичного дослідження (обстеження) № 720 (а.с.5-6).

Згідно з ч. 1 ст. 1187 Цивільного кодексу України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Чинним законодавством надано приблизний перелік видів діяльності, які можуть створювати підвищену небезпеку заподіяння шкоди і цей перелік не є вичерпним. Разом з тим основні ознаки джерела підвищеної небезпеки наведено у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року № 6, відповідно до якого джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену імовірність заподіяння шкоди через неможливість контролю за нею людини, а також діяльність по використанню, транспортуванню, зберіганню предметів, речовин і інших об'єктів виробничого, господарського чи іншого призначення, які мають такі ж властивості.

Діяльність з утримання корови не можна віднести до діяльності, що створює підвищену небезпеку для оточуючих, оскільки така тварина досить підконтрольна людині. В цьому випадку суб'єктом відповідальності, безумовно, є не тварина, яка завдала шкоду, а її власник, оскільки згідно зі ст. 180 Цивільного кодексу України тварини є особливим об'єктом цивільних прав, на який поширюється правовий режим речі.

Згідно зі ст. 1166 Цивільного кодексу України будь-яка шкода, завдана особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Отже, загальною підставою деліктної відповідальності є протиправне, шкідливе, винне діяння завдавала шкоди.

Відповідно до ст. 322 Цивільного кодексу України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не передбачено договором або законом. Під тягарем утримання тварини можна розуміти визначені п.2 Правил тримання собак, котів і хижих тварин у населених пунктах УРСР обов'язки власників тварин суворо дотримуватися санітарно-гігієнічних норм і правил їх утримання за умови обов'язкового забезпечення безпеки людей.

В даному випадку суд вважає, що відповідачем, як власником корови, яка завдала шкоду, було вжито всіх необхідних заходів для забезпечення безпеки оточуючих, оскільки корова була припнута, випасалася у дозволеному місці, доказів того, що худоба мала будь-які захворювання не надано.

Згідно з висновком Верхньодніпровського РВ за наслідками розгляду заяви ОСОБА_1 підстав для внесення відомостей до ЄРДР не має (а.с.4).

Отже, внаслідок завдання ОСОБА_1 шкоди коровою ОСОБА_2 не була притягнута до адміністративної або кримінальної відповідальності, а тому її вина у завданні шкоди не доведена.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про необґрунтованість вимог позивача, а тому відсутні підстави для задоволення заявлених позовних вимог.

У зв'язку з тим, що суд прийшов до висновку про відмову у позові, судові витрати, понесені позивачем відшкодуванню не підлягають та їх необхідно віднести за рахунок позивача.

Керуючись ст.ст. 1166, 1187 Цивільного кодексу України, ст.ст. 10,11,60,212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок отримання тілесних ушкоджень джерелом підвищеної небезпеки - відмовити.

Судові витрати, понесені позивачем, - віднести за рахунок позивача.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, проте не були присутні під час його проголошення мають право оскаржити його протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.Ю.Шевченко