Номер провадження: 22-ц/785/1832/15
Головуючий у першій інстанції Грубіян Л. І.
Доповідач Ісаєва Н. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.01.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого-судді: Ісаєвої Н.В.,

суддів: Комлевої О.С., Журавльова О.Г.,

при секретарі: Сілукової В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 6 листопада 2014 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на навчання, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2, звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3, про стягнення аліментів на навчання, на її користь, в розмірі 1/4 частини заробітку, щомісячно, на утримання повнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи з 01.09.2014 року до закінчення ним навчання, посилаючись на те, що син являється студентом Державного закладу Південноукраїнського національного педагогічного університету ім. К.Д. Ушинського першого курсу, на бюджетній основі, денної форми навчання, інституту мов світу, напрям підготовки "Філологія", мова та література (англійська)", термін навчання до 30.06.2018 року, вона самостійно надає допомогу дитині на навчання та утримання дитини, відповідач у добровільному порядку дитині допомогу не надає.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_2, просила стягувати з відповідача щомісячно аліменти на навчання в розмірі 1/6 частини заробітку на її користь на утримання сина, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, до закінчення ним навчання, починаючи з 01.09.2014 року до 01.07.2018 року.

Відповідач ОСОБА_3, не з'явився, викликався, з'явився його представник за довіреністю ОСОБА_6, який пояснив, що відповідач позовні вимоги визнає, не заперечує проти стягнення з нього аліментів у розмірі 1/6 частини заробітку на навчання дитини.

Рішенням суду позов задоволено у розмірі 1/6 частини.

На рішення суду ОСОБА_2 принесла апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати, постановити нове, яким задовольнити позов у повному обсязі, посилаючись на те, що судом неповно з'ясовані обставини, що мають значення для справи, а також, що судом порушено норми матеріального та процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних підстав.

Згідно п.3 ст.10 ЦПК України , кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень, а суд згідно ст.11 ЦПК України, розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив матеріали справи, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Відповідно до ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, є повнолітньою дитиною ОСОБА_3 та ОСОБА_2, що підтверджено відповідним свідоцтвом про народження. Шлюб між ними розірвано 23.09.1998 року, що підтверджено свідоцтвом про розірвання шлюбу від 03.08.2006 року.

ОСОБА_5, є студентом Державного закладу Південноукраїнський національний педагогічний університет ім. К.Д. Ушинського першого курсу, на бюджетній основі, денної форми навчання, інституту мов світу, напрям підготовки "Філологія", мова та література (англійська)", термін навчання до 30.06.2018 року, що підтверджено довідкою зазначеного навчального закладу від 09.09.2014 року.

Згідно довідки виданої на ім'я ОСОБА_2, Одеською обласною профспілковою організацією ПАТ "Одесаобленерго" від 08.11.2013 року, вбачається що з 01.11.2013 року не утримуються із заробітної плати ОСОБА_3, аліменти на утримання його дітей.

Частиною 1 ст. 200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх доньку, сина в твердій грошовій сумі та (або) в частині від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин вказаних в статті 182 діючого Кодексу.

Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

Враховуючи те, що між сторонами досягнуто домовленість про розмір аліментних виплат, суд відповідно до ст. 182 СК України, стягнув з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/6 частини заробітку, щомісячно, починаючи з 01.09.2014 року до 01.07.2018 року, тобто до закінчення ним навчання.

Посилання ОСОБА_2 на те, що вона не заявляла в судовому засіданні про зменшення позовних вимог, не може бути прийнято до уваги, оскільки нею не приносились зауваження на журнал судового засідання. Крім того, виходячи з матеріалів справи не вбачається підстав для стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/4 частини.

Доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, оскільки спростовуються матеріалами справи, а письмових доказів на підтвердження доводів апеляційної скарги до апеляційного суду надано не було.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів розглянувши скаргу в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, рішення суду відповідає фактичним обставинам справи, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги на увагу не заслуговують та задоволенню не підлягають, підстави для ухвалення нового рішення відсутні.

Судова колегія, розглянувши справу, прийшла до висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, в зв'язку з чим, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч. 1 п. 1, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 6 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, та може бути оскаржена в касаційному порядку, протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий- суддя Н.В.Ісаєва

Судді: О.Г. Журавльов

О.С.Комлева