19.10.2015 227/5683/15-ц
У Х В А Л А

19 жовтня 2015 року м.Добропілля

Суддя Добропільського міськрайонного суду Донецької області Здоровиця О.В., розглянувши позовну заяву Полив»янової ОСОБА_1 до Полив»янова ОСОБА_2 про визнання права власності на частку в спільному майні в порядку проведення його поділу та усунення перешкод у здійсненні права користування майном,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить визнати за ним право власності на 1/2 квартири, що розташована за адресою Донецька область м.Харцизьк м-н Металургів, 8/101 та усунути перешкоди у користуванні вказаною квартирою, шляхом зобов»язання відповідача передати ключі від квартири та не чинити перешкоди у здійснення права користування квартирою, як об»єктом права спільної власності.

Дослідивши зміст позовної заяви вважаю, що подана позивачем позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам ст.119 ЦПК України виходячи з наступного.

Відповідно до статті 119 ЦПК України позовна заява повинна відповідати вимогам, встановленим законом, а саме позовна заява повинна містити:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) ім'я (найменування) позивача і відповідача, а також ім'я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі;

3) зміст позовних вимог;

4) ціну позову щодо вимог майнового характеру;

5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги;

6) зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування;

7) перелік документів, що додаються до заяви.

Так, позивачка в порушення вимог п.4 ч.1 ст.119 ЦПК України, які є обовязковими для всіх позовних заяв, при викладені змісту позовних вимог взагалі не зазначила ціну позову, враховуючи при цьому те, що позовні вимоги стосуються вимог майнового характеру (позивач просить визнати за ним право власності на частку квартири).

Відповідно до положень частини 1 статті 80 ЦПК України ціна позову у позовах про визнання права власності на майно або його витребування визначається вартістю майна, а у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності - дійсною вартістю нерухомого майна.

В пункті 15 постанови Пленуму ВССУ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» зазначено, що пунктами 1 і 2 частини першої статті 80 ЦПК передбачено визначення ціни позову у позовах про стягнення грошових коштів та про визнання права власності на майно або витребування майна. Відповідні позовні заяви мають майновий характер, і розмір ставок судового збору за їх подання визначається згідно з підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 ЗУ «Про судовий збір».

Відповідно до п.16 вказаної постанови Пленуму ВССУ, розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно або його витребування визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. При цьому суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом статті 80, пункту 4 частини другої статті 119 ЦПК України такий обовязок покладається саме на позивача.

Крім цього, відповідно до ч.5 ст.119 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви документи, що підтверджують сплату судового збору.

Частиною 3 статті 6 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Враховуючи те, що позовна заява містить одночасно позовні вимоги майнового та немайнового характеру (усунення перешкод у користуванні квартирою), позивачу слід сплатити судовий збір як за позовні вимоги майнового характеру, так і за вимоги немайнового характеру.

Згідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, що діє з 01.09.2015 року) за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою справляється судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати(487,20 грн.) та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати(6090,00 грн.), а за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою 0,4 розміру мінімальної заробітної плати (487,20 грн).

Враховуючи наведене, а також те, що до матеріалів справи подана квитанції про сплату судового збору в загальному розмірі 487,20 грн., суд вважає вказану суму, як сплату судового збору за вимоги немайнового характеру, так як за відсутності ціни позову(позивачем не зазначена ціна позову в позовній заяві) за вимоги майнового характеру визначити розмір судового збору не є можливим.

Таким чином із наведеного вбачається, що позивачу слід вказати в позовній заяві ціну позову майнових вимог і в залежності від її ціни доплатити судовий збір за вимоги майнового характеру, який в будь-якому разі не може бути меншим ніж 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, тобто 487,20 грн.

Відповідно до ст..121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Виходячи з положень ст.121 ЦПК, якщо позовна заява не відповідає вимогам, передбаченим ст.119, 120 ЦПК, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без руху та надає позивачу строк для усунення недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 119, 120, 121 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Полив»янової ОСОБА_1 до Полив»янова ОСОБА_2 про визнання права власності на частку в спільному майні в порядку проведення його поділу та усунення перешкод у здійсненні права користування майном - залишити без руху і надати позивачеві термін для усунення недоліків, вказаних в ухвалі, який не може перевищувати п»яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Роз»яснити позивачу, що у разі не виправлення недоліків до вказаного терміну позовна заява вважатиметься не поданою та буде повернута позивачу.

Ухвала не оскаржується.

Суддя О.В.Здоровиця

19.10.2015