Справа № 466/2433/13 Головуючий у 1 інстанції: Свірідова В.В.
Провадження № 22-ц/783/582/15 Доповідач в 2-й інстанції: Цяцяк Р. П.
Категорія справи: 45
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Цяцяка Р.П.,

суддів Зверхановської Л.Д. і Шеремети Н.О.,

при секретарі Ясиновській Я.М.,

за участю відповідачки ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4, представника ОСОБА_3, на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 23 червня 2014 року,

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2013 року ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 і ОСОБА_6, треті особи - Львівське комунальне підприємство (ЛКП) „Рясне-402" і Шевченківський відділ державної виконавчої сліжби Львівського міського управління юстиції, про стягнення боргу в порядку регресу, у якому просив суд стягнути з відповідачів на користь позивача солідарно 5 920 грн. 14 коп.

Позовні вимоги обгрунтовувалися тим, що 26.10.2009 року Шевченківським районним судом м.Львова було винесено судовий наказ № 2н-3212/09 р. про стягнення солідарно з ОСОБА_5, ОСОБА_3 та ОСОБА_7 на користь ЛКП "Рясне-402" заборгованості за надані житлово-комунальні послуги в сумі 8 880 грн. 21 коп., однак 24.12.2012 року цей борг у повному обсязі було сплачено лише позивачем, який є основним квартиронаймачем, що стверджується представеними суду копіями постанови Шевченківського відділу державної виконавчої служби від 24.12.2012 року про закінчення виконавчого провадження і квитанції від 24.12.2012 року про сплату ОСОБА_5 на користь ЛКП "Рясне-402" 8 880 грн. 21 коп. (а.с. 2-4).

Оскаржуваним рішенням позов задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 і ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 5 920 грн. 14 коп. та 229 грн. 40 коп. судового збору (а.с. 114-116).

Дане рішення оскаржив ОСОБА_4 - представник відповідачки ОСОБА_3

Апелянт просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким повністю відмовити у задоволенні позовних вимог, покликаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи.

Звертає увагу на те, що відповідачкою ОСОБА_3 на виконання рішення Шевченківського районного суду м. Львова було добровільно внесено 4 000 грн. на особовий рахунок 069, що стверджується довідкою ЛКП „Рясне-402".

Стверджує, що апелянту нічого не було відомо про існування у Шевченківському ВДВС Львівського МУЮ виконавчого провадження відкритого на виконання судового наказу Шевченківського районного суду м. Львова № 2н-3212 від 26.10.2009 року, оскільки жодних документів з ВДВС вона не отримувала (а.с. 120-121).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення апелянта на підтримання доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, а також оглянувши в судовому засіданні матеріали цивільної справи Шевченківського районного суду м. Львова № 2ц-3212/09 за заявою ЛКП „Рясне-402" про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_5, ОСОБА_3 та ОСОБА_7 заборгованості за надані житлово-комунальні послуги в сумі 8 880 грн. 21 коп. (в подальшому - „справа № 2ц-3212/09"), колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Як вбачається зі змісту довідки ЛКП „Рясне-402" від 27.07.2011 року про часткову сплату ОСОБА_3 4 000 грн. заборгованості за надані житлово-комунальні послуги, апелянту було відомо про наявність виконавчого документу - судового наказу по справі № 2ц-3212/09 (а.с. 30), а відтак доводи апеляційної скарги про те, що апелянту не було відомо про судовий наказ, до уваги прийматися не можуть.

Як вбачається з матеріалів справи № 2ц-3212/09, заборгованість за надані житлово-комунальні послуги в сумі 8 880 грн. 21 коп. утворилася станом на 15.10.2009 року і ця заборгованість складалася з заборгованості по квартирній платі у розмірі 642 грн. 87 коп. та заборгованості по оплаті за центральне опалення у розмірі 8 237 грн. 34 коп.

В той же час, як вбачається з квитанції ЛКП „Рясне-402" від 27.07.2011 року, частково проплачена ОСОБА_3 заборгованість за надані житлово-комунальні послуги у розмірі 4 000 грн. склалася вже станом на 01.07.2011 року і згаданою відповідачкою було проплачено 2 000 грн. заборгованості по оплаті за центральне опалення, а також 2 000 грн. заборгованості по квартирній платі (а.с. 50), що значно більше від заборгованості по квартирній платі у розмірі 642 грн. 87 коп., яка є складовою частиною заборгованості по судовому наказу від 26.10.2009 року.

Статтею 43 Закону України „Про виконавче провадження" встановлено порядок розподілу стягнутих державним виконавцем з боржника за виконавчим провадженням грошових сум, яким передбачено задоволення вимог стягувача (ЛКП „Рясне-402") у третю чергу, а також передбачена за рахунок грошових сум, стягнутих з боржника, компенсація витрат державної виконавчої служби (у другу чергу) та передбачено стягнення виконавчого збору у розмірі 10 відсотків фактично стягнутої суми.

За умови сплати 27.07.2011 року боржником ОСОБА_3 грошових сум, передбачених виконавчим провадженням від 2009 року, безпосередньо на рахунок стягувача (ЛКП „Рясне-402") вимоги статті 43 Закону України „Про виконавче провадження" не могли бути дотриманими, про що і свідчить вище згадана квитанція ЛКП „Рясне-402" від 27.07.2011 року.

Відтак, оскільки заборгованість по судовому наказу № 2н-3212/09 р. в сумі 8 880 грн. 21 коп. (станом на 15.10.2009 року) у встановленому Законом України „Про виконавче провадження" порядку була повністю сплачена позивачем, то сплачені ОСОБА_3 4 000 грн. фактично пішли на погашення заборгованості по оплаті за центральне опалення (2 000 грн.) та заборгованості по квартирній платі (2 000 грн.), яка утворилася по згаданих платежах вже після 15.10.2009 року.

За вище наведених обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дав належну оцінку всім обставинам і доказам по справі в їх сукупності та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому приходить до висновку про те, що підстави для його скасування відсутні і апеляційну скаргу на нього, доводи якої не спростовують висновків оскаржуваного рішення, слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.1, 308, 314 ч.1 п.1, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4, представника ОСОБА_3, відхилити та залишити рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 23 червня 2014 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Суддя:

Судді: