Справа № 750/4736/14 Провадження № 22-ц/795/1837/2015 Головуючий у I інстанції - Логвіна Т. В. Доповідач - Губар В. С.
Категорія - цивільна
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 жовтня 2015 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого -судді: Губар В.С.,

суддів: Кузюри Л.В., Мамонової О.Є.

при секретарях: Поклад Д.В., Козлачковій Ю.В.

з участю: ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 27 серпня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу,-

ВСТАНОВИВ:

У травні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, у якому просив стягнути з останнього 411224,05 грн. боргу та 50000,00 грн. моральної шкоди.

Позов обґрунтований тим, що позичальник ОСОБА_3 не повністю повернув ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 23 грудня 2012 року, за умовами якого позивач передав ОСОБА_3 5000 доларів США зі сплатою 5% щомісяця від суми позики строком до 01 травня 2013 року та за договором позики, укладеним 04 січня 2013 року, за умовами якого ОСОБА_3 отримав 5000 доларів США зі сплатою 5% щомісяця від суми позики, який останній зобов'язувався повернути до 04 квітня 2013 року.

Позивач зазначає, що ОСОБА_3 зобов'язання виконав частково, добровільно повернути залишок боргу відмовляється. Вказує на те, що крім матеріальної зазнав моральної шкоди, яку він оцінив у 50000 грн., оскільки сума позики є значною та можливість втратити грошові кошти викликала у ОСОБА_1 часті серцеві напади, виникло безсоння, часті головні болі, позивач втратив спокій.

У червні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1, у якому просив визнати боргові розписки від 23.12.2012 року та від 04.01.2013 року недійсними, внаслідок застосування до нього фізичного та психічного тиску з боку ОСОБА_1 під час їх написання (а.с.17-18).

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 27 серпня 2014 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 борг у розмірі 411224 грн. 05 коп. та 1000 грн. на відшкодування моральної шкоди. В іншій частині в задоволенні позову відмовлено. В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат (а.с.54-58).

Рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 15 жовтня 2014 року рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 27 серпня 2014 року в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_1 скасовано. Позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 327 408 грн. в рахунок погашення боргу. В частині позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення моральної шкоди та інфляційних нарахувань на суму боргу відмовлено. В іншій частині рішення залишено без змін (а.с.94-100).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 січня 2015 року рішення апеляційного суду Чернігівської області від 15 жовтня 2014 року в частині позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу скасовано, а справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції (а.с.131-134).

У решті рішення апеляційного суду Чернігівської області від 15 жовтня 2014 року та рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 27 серпня 2014 року в частині, що не скасована рішенням апеляційного суду, залишено без змін.

Скасовуючи рішення апеляційного суду Чернігівської області від 15 жовтня 2014 року в частині позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу, Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ зазначив, що апеляційний суд не перевірив розмір заборгованості та не навів його розрахунок; залишив поза увагою те, що позивач, обраховуючи суму боргу, нараховує 15 % пені в місяць, добавляє суму пені до суми боргу і на наступний місяць знову нараховує 15 % пені вже на нараховану пеню і так по наростаючій; залишив поза увагою валюту, в якій нараховані штрафні санкції, оскільки відповідно до матеріалів справи вони нараховувалися в доларах США із зазначенням суми еквіваленту в гривнях, що суперечить чинному законодавству; не перевірив строки нарахування пені, оскільки для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 02 березня 2015 року рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 27 серпня 2014 року скасовано в частині стягнення боргу. Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу задоволено частково. Стягнуто із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 за договором позики від 23 грудня 2012 борг у розмір 116 050 грн. В іншій частині в задоволенні позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат (а.с.157-161).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05 серпня 2015 року рішення апеляційного суду Чернігівської області від 02 березня 2015 року скасовано, справу передано на новий розгляд до апеляційної інстанції (а.с.230-231).

Скасовуючи рішення апеляційного суду Чернігівської області від 02 березня 2015 року, Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ зазначив, що при новому розгляді справи суду належить з'ясувати які і коли платежі за умовами договорів позики мав сплатити відповідач, чи був ним такий обов'язок виконаний в повному обсязі, а якщо ні, то в якому розмірі підлягала нарахуванню і на яку суму пеня за несвоєчасне виконання зобов'язання, на погашення яких зобов'язань підлягали зарахуванню сплачені відповідачем кошти у разі недостатності сум проведених платежів.

Відповідно до ч.4 ст.338 ЦПК України висновки і мотиви, з яких скасовані рішення є обов'язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при новому розгляді справи.

Відтак, предметом спору наразі є лише розмір заборгованості за обома розписками ОСОБА_3, які натепер є чинними і згідно до ст. 61 ЦПК України ця обставина доведенню не підлягає як така, що встановлена судом (а.с.24,25).

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просив рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 27 серпня 2014 року скасувати та ухвалити нове, яким відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права (а.с.61-64)

Доводи апеляційної скарги в частині стягнення боргу зводяться до того, що позивач у визначенні суми двічі включив суму заборгованості до розрахунку, а саме: 5308,33 доларів США є частиною 27776,37 доларів США, тобто нарахованих відсотків за договором і разом із інфляційними нарахуваннями ОСОБА_1 додає їх до загальної суми боргу, однак за одне й те саме зобов'язання не може бути двічі стягнуто.

Апелянт вказує, що ОСОБА_1 проводить нарахування відсотків на пеню, що заборонено ч.2 ст.550 ЦК України та в розписках не зазначено вид зобов'язання, за яким нараховується пеня в розмірі 180% річних (15% в місяць), не зрозуміло чи це плата за користування коштами, штрафна санкція за порушення строків чи інше, тому припущення позивача та суду, що це є пеня суперечить ч.4 ст.60 ЦПК України.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.213 ЦК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Проте, зазначеним вимогам рішення суду першої інстанції частково не відповідає.

Задовольняючи частково позов ОСОБА_1 в частині стягнення з ОСОБА_3 боргу, суд першої інстанції виходив з того, що у зв'язку з частковим виконанням зобов'язань за договорами позики від 23 грудня 2012 року та 04 січня 2013 року у відповідача виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 411224 грн. 05 коп., яка підлягає стягненню з відповідача.

З таким висновком суду першої інстанції в частині визначеного розміру боргу не погоджується апеляційний суд, з огляду на наступне.

Апеляційним судом встановлено, що 23 грудня 2012 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (сторони по справі) укладено договір позики, за умовами якого останній отримав від ОСОБА_1 5000 доларів США під 60% річних (5% в місяць), які зобов'язався повернути до 01 травня 2013 року. Відповідно до умов указаного договору ОСОБА_3 взяв на себе зобов'язання сплачувати проценти щомісячно 23 числа. За кожен день прострочення виплати відсотків нараховується пеня в розмірі 5 % на місяць за фактичне число прострочених днів. У разі невиконання зобов'язань у термін до 01 травня 2013 року відсоткова ставка встановлюється на рівні 180% річних (15% в місяць у доларах США на всю суму боргу, включаючи несплачені відсотки з щомісячною сплатою відсотків 23 числа) (а.с.24).

04 січня 2013 року між сторонами було укладено договір позики, відповідно до умов якого відповідач отримав від позивача 5 тис. дол. США під 60% річних (5% в місяць), які зобов'язувався повернути до 04 квітня 2013 року. Згідно з умовами цього договору ОСОБА_3 взяв на себе зобов'язання сплачувати проценти щомісячно 04 числа, у разі несплати у вказане число нараховується пеня з розрахунку 5 % в місяць за фактичне число прострочених днів. У разі невиконання у термін до 04 квітня 2013 року відсоткова ставка встановлюється на рівні 180% річних (15% в місяць) в доларах США на всю суму боргу, включаючи несплачені відсотки з щомісячною сплатою відсотків 04 числа (а.с.25).

На виконання взятих на себе зобов'язань за договором позики від 23 грудня 2012 року ОСОБА_3 сплатив ОСОБА_1 07.02.2013 року - 250 доларів США, 23.02.2013 року - 250 доларів США, 25.03.2013 року - 250 доларів США. Суми сплачуваного боргу написані на звороті ксерокопії розписки від 23.12.2012 р. (а.с. 37). В апеляційному суді ці обставини сторони не спростовували і не заперечували.

На виконання взятих на себе зобов'язань за договором позики від 04.01.2013 року ОСОБА_3 сплатив ОСОБА_1 07.02.2013 року - 250 доларів США, 05.03.2013 року - 213,70 доларів США, 22.04.2013 року - 225 доларів США, 22.04.2013 року - 275 доларів США, 30.04.2013 року - 333 доларів США, 13.07.2013 року - 500 доларів США, 18.10.2013 року - 9074 доларів США, що документально підтверджено та сторони ці обставини не заперечували. Суми сплачуваного боргу написані на звороті ксерокопії розписки від 04.01.2013 р. (а.с.35). Ці обставини в апеляційному суді ніким не заперечувались і не спростовувались.

Статтею 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно ст. 534 ЦК України у разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобов'язання у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості, якщо інше не встановлено договором: 1) у першу чергу відшкодовуються витрати кредитора, пов'язані з одержанням виконання; 2) у другу чергу сплачуються проценти і неустойка; 3) у третю чергу сплачується основна сума боргу.

З урахуванням умов договору позики від 23.12.2012 року та вимог ст.534 ЦК України заборгованість ОСОБА_3 за вказаним договором з 23.12.2012 року по 13.05.2014 року становить 14571,20 доларів США, яка розраховується наступним чином:

- ОСОБА_3 сплатив 07.02.2013 року 250 дол. США, тому заборгованість по пені з 23.01.2013 року по 07.02.2013 року становить 0,55 доларів США (250 дол. США x 5% / 365 х 16). Заборгованість по відсотках станом на 07.02.2013 року відсутня.

- ОСОБА_3 сплатив 23.02.2013 року 250 дол. США, тому погашена заборгованість по пені, яка виникла станом на 07.02.2013 року в сумі 0,55 дол. США. та залишок суми в розмірі 249,45 дол. США спрямований на погашення заборгованості по відсотках, яка станом на 23.02.2013 року становить 250 дол. США. Відтак, заборгованість по відсотках станом на 23.02.2013 року становить 0,55 дол. США. (250 дол. США - 249,45 дол. США). Заборгованість по пені станом на 23.02.2013 року відсутня.

- ОСОБА_3 сплатив 25.03.2013 року 250 дол. США, тому погашена заборгованість по відсотках, яка виникла станом на 23.02.2013 року в сумі 0,55 дол. США. та залишок суми в розмірі 249,45 дол. США спрямований на погашення заборгованості по відсотках, яка станом на 25.03.2013 року становить 250 дол. США. Заборгованість по пені з 23.03.2013 року по 25.03.2013 року становить 0,10 дол. США (249,45 х 5% / 365 х 3). Заборгованість по відсотках станом на 23.04.2013 року становить 250 дол. США.

- Після 25.03.2013 року ОСОБА_3 зобов'язань за договором позики від 23.12.2012 року не виконував, то за умовами вказаного договору у разі невиконання зобов'язань у термін до 01.05.2013 року відсоткова ставка встановлюється на рівні 180% річних (15% в місяць у доларах США на всю суму боргу, включаючи несплачені відсотки з щомісячною сплатою відсотків 23 числа). Отже, заборгованість по відсотках за період з 01.05.2013 року по 13.05.2014 року становить 9320,55 дол. США (5000,00 дол. США х 180% /365 х 378 днів).

Таким чином, загальна сума заборгованості ОСОБА_3 за договором позики від 23.12.2012 року становить 14571,20 доларів США, яка складається:

- 5000 дол. США заборгованості по тілу кредиту;

- 9571,10 дол. США заборгованості по відсотках (0,55 дол. США. станом на 23.02.2013 року + 250 дол. США станом на 23.04.2013 року + 9320,55 дол. США за період з 01.05.2013 року по 13.05.2014 року);

- 0,10 дол. США заборгованості по пені;

З урахуванням умов договору позики від 04.01.2013 року та вимог ст.534 ЦК України ОСОБА_3 за період з 04.01.2013 року по 13.05.2014 року переплатив ОСОБА_1 1784,90 дол. США, розраховується наступним чином:

- ОСОБА_3 сплатив 07.02.2013 року 250 дол. США, тому заборгованість по пені за період з 04.02.2013 року по 07.02.2013 року становить 0,14 дол. США (250 дол. США х 5% /365 х 4 дні). Заборгованість по відсотках станом на 07.02.2013 року відсутня.

- ОСОБА_3 сплатив 13.02.2013 року 500 дол. США, тому погашена заборгованість по пені, яка виникла з 04.02.2013 року по 07.02.2013 в сумі 0,14 дол. США. Заборгованість по відсотках станом на 13.02.2013 року відсутня. Сума в розмірі 499,86 дол. США (500 дол. США - 0,14 дол. США) спрямована на погашення тіла кредиту, тому розмір заборгованості по тілу становить 4500,14 дол. США. (5000 дол. США - 499,86 дол. США).

- ОСОБА_3 сплатив 05.03.2013 року 213,70 дол. США., тому частково погашена заборгованість по відсотках станом на 04.03.2013 року (250 дол. США - 213,70 дол. США). Відтак, заборгованість по відсотках станом на 04.03.2013 року становить 36,3 дол. США. Заборгованість по пені за період з 04.03.2013 року по 05.03.2013 року становить 0,06 дол. США (213,7 дол. США х 5% /365 х 2).

- ОСОБА_3 22.04.2013 року сплатив 225 дол. США та 275 дол. США, а всього 500 дол. США. Сума в 500 дол. США спрямована на погашення заборгованості по відсотках станом на 04.03.2013 року в сумі 36,3 дол. США. та заборгованості по пені за період з 04.03.2013 року по 05.03.2013 року в сумі 0,06 дол. США, а також на погашення заборгованості по відсотках станом на 04.04.2013 в сумі 250 дол. США. Залишок в сумі 213,64 дол. США (500 дол. США - 0,06 дол. США - 36,3 дол. США - 250 дол. США) спрямований на погашення заборгованості по тілу кредиту. Відтак, станом на 22.04.2013 року заборгованість по тілу кредиту становить 4286,50 дол. США (4500,14 дол. США - 213,64 дол. США.).

Заборгованість по пені за період з 04.03.2013 року по 22.04.2013 року становить 0,25 дол. США (36,6 дол. США х 5% /365 х 50).

Заборгованість по пені за період з 04.04.2013 року по 22.04.2013 року становить 0,65 дол. США (250 дол. США х 5% /365 х 19).

- ОСОБА_3 30.04.2013 року сплатив 333 дол. США, тому погашена заборгованість по пені, яка виникла станом на 22.04.2013 року в сумі 0,90 дол. США (0,25 дол. США + 0,65 дол. США). Залишок в сумі 332,10 дол. США спрямований на погашення заборгованості по тілу кредиту. Відтак, станом на 30.04.2013 року заборгованість по тілу кредиту становить 3954,40 дол. США (4286,50 дол. США - 332,10 дол. США.).

За умовами договору позики від 04.01.2013 року у разі невиконання зобов'язань у термін до 04.04.2013 року відсоткова ставка встановлюється на рівні 180% річних (15% в місяць у доларах США на всю суму боргу, включаючи несплачені відсотки з щомісячною сплатою відсотків 04 числа). Отже, заборгованість по відсотках за період з 01.05.2013 року по 18.10.2013 року становить 3334,70 дол. США (3954,40 дол. США х 180% /365 х 171 днів).

- ОСОБА_3 18.10.2013 року сплатив 9074 дол. США, яка спрямована на погашення заборгованості по відсотках за період з 01.05.2013 року по 18.10.2013 року в сумі 3334,70 дол. США та на заборгованість по тілу кредиту станом на 30.04.2013 року в сумі 3954,40 дол. США.

За викладених обставин, ОСОБА_3 переплатив за договором позики від 04.01.2013 року 1784,10 дол. США (9074 дол. США - 3334,70 дол. США -3954,40 дол. США).

Таким чином, у відповідності до вимог ст.534 ЦК України 1784,90 дол. США, які ОСОБА_3 переплатив за договором позики від 04.01.2013 року, спрямовуються на погашення заборгованості за договором позики від 23.12.2012 року, яка становить 14571,20 дол. США, у порядку черговості.

Відтак, заборгованість ОСОБА_3 за договором позики від 23.12.2012 року становить 12786,30 дол. США, що в еквіваленті складає 148385 грн. 01 коп. (курс НБУ станом на 12.05.2013 року 11,605 грн. за 1 дол. США), з яких:

- 5000 дол. США заборгованість по тілу кредиту за договором позики від 23.12.2012 року, що в гривневому еквіваленті становить 58025 грн.;

- 0 дол. США. заборгованості по пені (1784,90 дол. США. переплата за договором позики від 04.01.2013 року - 0,10 дол. США заборгованість по пені за договором позики від 23.12.2012 року), що в гривневому еквіваленті становить 0 грн.;

- 7786,30 дол. США заборгованість по відсотках (9571,10 дол. США заборгованість по відсотках за договором позики від 23.12.2012 року - 1784,80 дол. США переплата за договором позики від 04.01.2013 року), що в гривневому еквіваленті становить 90360,01 грн.

Апеляційний суд при визначенні розрахунку заборгованості за договором позики від 04.01.2013 року не бере до уваги таблицю погашення, яка міститься на а.с.36, оскільки умовами договорів строк, по який сторонами встановлюється сплата процентів не визначався, то тлумачення на власний розсуд, на виконання яких зобов'язань сплачені ці кошти суперечить ст.534 ЦК України щодо черговості погашення вимог кредитора.

За викладених обставин, рішення суду першої інстанції про стягнення із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 боргу у розмірі 411224 грн. 05 коп. необхідно скасувати, позов задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 148385 грн. 01 коп.

В іншій частині рішення суду першої інстанції не переглядалось, оскільки ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 січня 2015 року рішення апеляційного суду Чернігівської області від 15 жовтня 2014 року в часині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення моральної шкоди та інфляційних нарахувань на суму боргу залишено без змін.

Відповідно до ч.5 ст.88 ЦПК України якщо суд апеляційної, касаційної інстанції чи Верховний Суд України, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Позивач ОСОБА_1 є інвалідом 2 групи.

У зв'язку з тим, що позов ОСОБА_1 задоволено частково на 36,08%, то пропорційно до задоволених вимог з ОСОБА_3 на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 1318 грн. 36 коп.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319, 324 ЦПК України, апеляційний суд, -

ВИРІШИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 27 серпня 2014 року скасувати.

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 148385 грн. 01 коп. боргу.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 1318 грн. 36 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: Судді:

Головуючий:Судді: