Справа № 669/963/15-ц
Провадження № 2/669/316/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

03 листопада 2015 року смт.Білогір'я

Білогірський районний суд Хмельницької області

в складі головуючого судді Давидюка О.І.

при секретарі Дем'янюк Н.М.

з участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Білогір'я цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку,

В С Т А Н О В И В:

31 серпня 2015 року ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_1 про визнання її такою, що втратила право користування житловим будинком АДРЕСА_1 вказуючи, що вона є власником житла і в її житловому будинку, крім інших членів сім'ї, зареєстрована колишня дружина її сина - ОСОБА_1 з малолітнім сином ОСОБА_3. Вказала, що подружнє життя її сина та невістки не склалося і остання ще в 2004 року разом із малолітнім сином вибула на постійне місце проживання до помешкання своїх батьків в с.Довгалівка Білогірського району, тобто втратила право користування її житловим будинком. Зазначає, що будь-яке особисте майно відповідача ОСОБА_1 в житловому будинку відсутнє, вона не сплачує жодних комунальних послуг за місцем своєї реєстрації, при цьому добровільно знятись з реєстрації не бажає, а тому просила суд визнати її з малолітнім сином такими, що втратили право користування її будинком та зняти їх з реєстраційного обліку.

Позивач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги, викладені в позовній заяві, підтримала повністю, пояснила, що її син ОСОБА_4 з відповідачем в шлюбних відносинах не перебувають, разом не проживають, відносин між собою вони не підтримують, мають спільну дитину, яка на даний час проживає разом із матір'ю, проте остання вже більше 10 років не проживає в її будинку, а тому просила позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 у відповідності до ч. 5 ст. 74, ст. 76 ЦПК України про дату, час та місце розгляду справи повідомлена, в судове засідання двічі не з'явилася, а тому відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України суд, за згодою позивача, проводить заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Допитані в судовому засіданні як свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 кожен окремо пояснили, що знають позивача та її невістку ОСОБА_1, підтвердили той факт, що остання з малолітнім сином ОСОБА_3 в житловому будинку АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_2, не проживає більше 10 років.

Вислухавши пояснення позивача, свідків, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову, оскільки обставини, на які вказує позивач знайшли в суді повне підтвердження.

Та обставина, що позивач ОСОБА_2 є власником житлового будинку АДРЕСА_1 підтверджуються свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, виданим Довгалівською сільською радою Білогірського району Хмельницької області від 25 листопада 2005 року та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 25 листопада 2005 року № 9065527.

Згідно акту обстеження комісії при Довгалівській сільській раді Білогірського району Хмельницької області від 26 серпня 2015 року та довідки Білогірського районного сектору управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області від 11 вересня 2015 року № 20/673 встановлено, що відповідач ОСОБА_1 та її син ОСОБА_3, 2002 року народження, дійсно зареєстровані в житловому будинку, власником якого є позивач ОСОБА_2, однак фактично не проживають у ньому з 2004 року.

Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

За змістом ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, зокрема, про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Оцінюючи викладені обставини у їх сукупності, враховуючи, що відповідач не надала доказів того, що між нею та позивачем є інша домовленість про користування житлом, чи про поважність причин не проживання в житловому будинку позивача більше одного року, суд приходить до висновку, що відповідач ОСОБА_1 втратила право користування житловим будинком АДРЕСА_1, а тому позовні вимоги позивача в цій частині підлягають задоволенню.

Поряд з тим, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача щодо зобов'язання зняття відповідача ОСОБА_1 з реєстраційного обліку за місцем знаходження спірного помешкання задоволенню не підлягають, оскільки саме судове рішення і є законодавчо встановленою підставою для зняття фізичної особи з реєстрації в спеціальному підрозділі управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області.

Оскільки, відповідно до ч. 3 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків або одного з них, з ким вона проживає, то вимога про зняття з реєстрації дитини відповідача, ОСОБА_3, 2002 року народження, також є зайвою, так як зняття з реєстрації одного з батьків, що фактично проживає з дитиною поза місцем своєї реєстрації за іншою адресою, є підставою для зняття з реєстрації і дитини, а тому в задоволені позову в цій частині також необхідно відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Виходячи з наведеного, керуючись ст. 391, ч. 2 ст. 405 ЦК України, ст. ст. 72, 156 ЖК України, ст. ст. 10, 60, 88, 179, 213-215, 224-226 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, такою, що втратила право користування житловим будинком АДРЕСА_1, який належить на праві приватної власності ОСОБА_2.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 243 гривні 60 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Хмельницької області через Білогірський районний суд Хмельницької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О. І. Давидюк