АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 552/3580/15-ц Номер провадження 22-ц/786/3174/15Головуючий у 1-й інстанції Яковенко Н. Л. Доповідач ап. інст. Кузнєцова О. Ю.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області у складі:

головуючого судді: Кузнєцової О.Ю.

суддів: Хіль Л.М., Мартєва С.Ю.

при секретарі Колодюк О.П.

за участі позивача ОСОБА_2, відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та її представників ОСОБА_7, ОСОБА_8, представник третьої особи ПП ПБТІ «Інвентаризатор» - Гноєвої С.Ю.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_6

на рішення Київського районного суду м. Полтави від 08 вересня 2015 року

по справі за позовом ОСОБА_2 в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої ОСОБА_10 до ОСОБА_3, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_4, ОСОБА_13, ОСОБА_6, ОСОБА_14, ОСОБА_5, третя особа Приватне підприємство Полтавське бюро технічної інвентаризації "Інвентаризатор" про усунення перешкод у здійсненні права користування, зобов'язання надати доступ для проведення технічного обстеження нерухомого майна, -

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2015 року ОСОБА_2 звернулась до суду в своїх інтересах та в інтересах своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_10 та просила зобов'язати відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_4, ОСОБА_13, ОСОБА_6, ОСОБА_14, ОСОБА_5 не чинити перешкод та надати доступ до жилих приміщень інженеру ПП Полтавське БТІ «Інвентаризатор» для їх технічного обстеження.

В обґрунтування позовних вимог вказувала, що вона та її донька ОСОБА_10, є власниками в рівних частках 3/25 частин житлового будинку з частиною надвірних будівель та споруд за адресою АДРЕСА_1, а відповідачі є іншими співвласниками домоволодіння.

Вказувала, що з метою проведення технічного обстеження домоволодіння звернулась до ПП Полтавське БТІ «Інвентаризатор» та замовила послуги з поточної технічної інвентаризації, про що уклала відповідний договір.

Зазначала, що на виконання замовлення технік ПП Полтавське БТІ «Інвентаризатор» 26 січня 2015 року та 20 травня 2015 року здійснив вихід для проведення інвентаризаційних робіт, але відповідачами не було надано доступ до всіх приміщень домоволодіння для обстеження, чим порушено її право на виготовлення технічної документації.

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 08 вересня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено.

Зобов'язано ОСОБА_3, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_4, ОСОБА_13, ОСОБА_6, ОСОБА_14, ОСОБА_5 не чинити перешкод та надати доступ інженеру ПП Полтавське БТІ «Інвентаризатор» для проведення технічного обстеження обєктів нерухомого майна до всіх приміщень, що розташовані в межах домоволодіння за адресою АДРЕСА_1.

Вирішено питання про судові витрати.

Вказане рішення місцевого суду в апеляційному порядку оскаржила ОСОБА_6, просила скасувати його та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 у повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Інші сторони рішення місцевого суду не оскаржували.

Заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Судове рішення, ухвалене у справі, не повною мірою відповідає вказаним вимогам.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що позивач ОСОБА_2 та її неповнолітня донька ОСОБА_10, є власниками в рівних частках 3/25 частини жилого будинку з частиною надвірних побудов за адресою АДРЕСА_1 відповідно до договору купівлі-продажу від 04 листопада 2003 року.

Відповідач ОСОБА_6 відповідно до договору купівлі-продажу від 17 червня 2011 року є власником квартири АДРЕСА_1.

Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_4 відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого 28 листопада 2005 року відділом приватизації житла ДП «Дослідного підприємства «Степне» є власниками квартири АДРЕСА_2. Частки співвласників є рівними та складають кожного по 1/4 частині.

Відповідачі ОСОБА_5 та ОСОБА_14 відповідно до договору купівлі-продажу від 04 березня 2005 року є власниками в рівних частках 2/25 частин житлового будинку з частиною надвірних будівель за адресою АДРЕСА_1.

Встановлено, що позивач ОСОБА_2, будучи власником відповідної частки домоволодіння, 12 січня 2015 року уклала з ПП Полтавське БТІ «Інвентаризатор» договір № 1-46 про надання послуг з поточної технічної інвентаризації. Крім того, 05 травня 2015 року позивачем укладено договір № 1-4490 про надання послуг з постановки штампу в домову книгу.

Сторонами по справі не заперечувалось, що інженера ПП Полтавське БТІ «Інвентаризатор» не було допущено до обстеження об'єктів нерухомого майна по АДРЕСА_1, власником якої є ОСОБА_6

Ухвалюючи рішення в частині задоволення позовних вимог до ОСОБА_6, суд першої інстанції виходив з того, що житловий будинок АДРЕСА_1 належить їй на праві спільної часткової власності.

Колегія суддів не може погодитись з таким рішенням місцевого суду.

Відповідно до ч.1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч.1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Як вбачається з матеріалів справи (а.с. 103-106), ОСОБА_6 є власником квартири АДРЕСА_1, як окремої одиниці, на підставі договору купівлі-продажу від 17 червня 2011 року.

Відповідно до витягу про державну реєстрацію прав №30579977 від 11 вересня 2011 року вона є єдиним власником вказаної квартири.

У відповідності із технічним паспортом на квартиру АДРЕСА_1 квартира складається з 1 кімнат житловою площею 18,7 кв.м. у тому числі: 1-а кімната площею 18,7 кв.м., веранда площею 13,5 кв.м., санвузла площею 3,4 кв.м. коридору площею 5,8 кв.м. (а.с. 160-161).

Жодних відомостей про право часткової власності ОСОБА_6 на будинок АДРЕСА_1 позивачем не надано.

Відповідно до п. 3.1. Інструкції про порядок проведення технічної документації об'єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва та житлової політики України №127 від 24 травня 2001 року технічній інвентаризації підлягають об'єкти (згідно з розділом 2) всіх форм власності, розташовані на земельних ділянках (за окремими поштовими адресами).

Враховуючи, що квартира АДРЕСА_1 виділена в окрему одиницю та має окрему поштову адресу, а тому відсутні підстави вважати, що діями ОСОБА_6 було порушено права та інтереси ОСОБА_2, та її неповнолітньої доньки ОСОБА_10, а отже і для допуску до квартири співробітників ПП Полтавське БТІ «Інвентаризатор».

Окрім того, фактичне надання дозволу на входження до житлового приміщення, суперечить принципу непорушності права власності, встановленому ст. 321 ЦК України.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_6 не підлягають до задоволення.

Виходячи з викладеного, внаслідок порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, місцевим судом ухвалено помилкове рішення в частині задоволення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_6, яке відповідно до ст. 309 ЦПК України підлягає скасуванню в цій частині з ухваленням нового рішення по суті позовних вимог.

Проте, не підлягають до задоволення вимоги апеляційної скарги в частині скасування рішення місцевого суду, ухвалене відносно інших відповідачів, зокрема, інших відповідачів, зокрема, ОСОБА_3, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_4, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_5, оскільки ними рішення суду не оскаржувалося, а ОСОБА_6 не має повноважень діяти від їх імені та в їх інтересах.

Відповідно до ч.ч.1,5 ст. 88 ЦК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Якщо суд апеляційної, касаційної інстанції чи Верховний Суд України, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Таким чином, з ОСОБА_2 підлягає стягненню на користь ОСОБА_6 судові витрати пов'язані зі сплатою судового збору за апеляційну скаргу у розмірі 268 грн., а рішення місцевого суду підлягає зміні в частині розподілу судових витрат шляхом стягнення з ОСОБА_3, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_4, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 по 34,80 грн.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч.1 п.2, 309 ч.1 п.4, 314 ч.2, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м. Полтави від 08 вересня 2015 року в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_2 в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої ОСОБА_10 до ОСОБА_6 про усунення перешкод у здійсненні права користування, зобов'язання надати доступ для проведення технічного обстеження нерухомого майна - скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої ОСОБА_10 до ОСОБА_6 про усунення перешкод у здійсненні права користування, зобов'язання надати доступ для проведення технічного обстеження нерухомого майна- відмовити.

Рішення Київського районного суду м. Полтави від 08 вересня 2015 року в частині розподілу судових витрат змінити, стягнувши з ОСОБА_3, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_4, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 по 34,80 грн. судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 268 грн. судових витрат.

В іншій частині рішення Київського районного суду м. Полтави від 08 вересня 2015 року - залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: О.Ю. Кузнєцова

Судді Л.М. Хіль

С.Ю. Мартєв

З ОРИГІНАЛОМ ЗГІДНО: