У х в а л а

іменем україни

30 вересня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Дем'яносова М.В.,

суддів: Дьоміної О.О.,

Коротуна В.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4, на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 15 квітня 2015 року та рішення апеляційного суду м. Києва від 10 червня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

Публічне акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 15 квітня 2015 року позовні вимоги задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованість за кредитним договором від 30 листопада 2007 року № 5895963 в розмірі 4 650,74 доларів США, неустойку за порушення умов виконання кредитного договору в розмірі 12 800 грн та судовий збір у розмірі 661 грн 42 коп.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 10 червня 2015 року рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 15 квітня 2015 року змінено в частині визначення розміру заборгованості.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованість за кредитним договором від 30 листопада 2007 року № 5895963 станом на 30 квітня 2014 року в розмірі 4 216,42 долари США та 21 954 грн 61 коп., з яких: 3 909,21 доларів США - заборгованість за кредитом, 307,21 доларів США - заборгованість за процентами, 6 268 грн 85 коп. - пеня, нарахована за порушення строків повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом, 3 685 грн 76 коп. - штраф за порушення п. 4.3.3. кредитного договору та 12 тис. грн - штраф за порушення п. 4.3.1. кредитного договору.

В іншій частині рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 15 квітня 2015 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати судові рішення, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права, та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог ‒ відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до п. 3 Порядку відшкодування банками України безнадійної заборгованості за рахунок резерву, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 01 червня 2011 року № 172 банк має право відшкодувати (списати) за рахунок резерву безнадійну заборгованість (крім безнадійної заборгованості, зазначеної в пункті 4 цього Порядку), яка включає суму основної заборгованості перед банком та/або нараховані доходи (борг боржника), за якою є прострочення погашення боргу або його частини понад 180 днів.

Згідно з п. 7 вказаного порядку відшкодування (списання) за рахунок резерву безнадійної заборгованості не є підставою для припинення вимог банку до позичальника/контрагента.

Банк зобов'язаний продовжувати роботу щодо відшкодування списаної за рахунок резерву безнадійної заборгованості.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального права і порушення норм процесуального права при їх ухваленні та в основному зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками судів по їх оцінці.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 відхилити, рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 15 квітня 2015 року в частині що не змінена рішенням апеляційного суду м. Києва від 10 червня 2015 року та рішення апеляційного суду м. Києва від 10 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: М.В. Дем'яносов

Судді: О.О. Дьоміна

В.М. Коротун