АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого - судді Гаращенка Д.Р.

суддів Махлай Л.Д., Борисової О.В.

при секретарі Івановій А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 за договором про надання правової допомоги - адвоката Дрюка Олексія Миколайовича на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 03 квітня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради, третя особа: житлово-будівельний кооператив №3, про встановлення факту проживання однією сім'єю, визнання спадкоємцем четвертої черги за законом та визнання права на спадкування майна за законом, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 03 квітня 2015 року позовну заяву ОСОБА_1 до Київської міської ради, третя особа: житлово-будівельний кооператив №3, про встановлення факту проживання однією сім'єю, визнання спадкоємцем четвертої черги за законом та визнання права на спадкування майна за законом, повернуто позивачу, для подання позову до належного суду.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, представник ОСОБА_1 за договором про надання правової допомоги - Дрюк О.М. подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм процесуального права, просить її скасувати та направити справу до суду першої інстанції.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог посилається на те, що, оскільки поданий позов стосується отримання права спадкування майна (як рухомого так і нерухомого), то позивач мав право подати позов за місцезнаходженням майна, в порядку ч.1 ст.114 ЦПК України.

ОСОБА_1 та її представник Дрюк О.М. в судовому засіданні підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити.

Інші учасники процесу в судове засідання не з'явилися, повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили, а тому колегія суддів вважає за можливе розглянути справу, на підставі ч. 2 ст. 305 ЦПК України, у відсутності не з'явившихся осіб.

Вислухавши доповідь судді Гаращенка Д.Р., вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Київської міської ради.

Справа № 755/6493/15-ц
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/8741/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Савлук Т.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Гаращенко Д.Р.
03 квітня 2015 року суд першої інстанції, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, повернув позивачу позовну заяву для подання позову до належного суду, у зв'язку із непідсудністю справи Дніпровському районному суду м. Києва.

Суд першої інстанції, обґрунтовуючи своє рішення вказав, що виходячи з предмету спору та суб'єктивного складу сторін по справ, вона не підсудна Дніпровському районному суду міста Києва, оскільки в межах спору позивачем не заявляються вимоги з приводу визнання права власності на об'єкти нерухомого майна в порядку спадкування за законом, а предметом позову є вимоги немайнового характеру, які пов'язані з виникненням права на спадкування та включення до кола потенційних спадкоємців.

Колегія суддів не може погодитися з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем є Київська міська рада,місцезнаходження якої є: м. Київ, вул. Хрещатик, 36, що за територіальною приналежністю відноситься до Шевченківського району міста Києва.

Згідно ч.2 ст. 109 ЦПК України, позови до юридичних осіб пред'являються в суд за їхнім місцезнаходженням.

Разом з тим, ч.1 ст. 114 ЦПК України передбачено, що позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Відповідно до положень постанови №3 пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», правила статті 109 ЦПК (загальної підсудності) застосовуються у випадках, коли відповідачем у справі є держава, Автономна Республіка Крим, відповідна територіальна громада. Відповідно до статей 170-172 ЦК держава, АвтономнаРеспубліка Крим та територіальні громади набувають і здійснюють цивільні права та обов'язки через відповідні органи державної влади, органи влади Автономної Республіки Крим та органи місцевого самоврядування в межах їх компетенції, встановленої законом. Отже, підсудність таких справ визначається за місцезнаходженням органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або відповідного органу місцевого самоврядування, до компетенції яких належить здійснення від імені держави, Автономної Республіки Крим чи відповідної територіальної громади певних цивільних прав та обов'язків.

Перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність (стаття 114 ЦПК) є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 114 ЦПК). Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Враховуючи, що позов стосується отримання прав на спадкування, зокрема, квартири АДРЕСА_1, яка за територіальною приналежністю відноситься до Дніпровського району м. Києва, то суд першої інстанції, при вирішенні питання про відкриття провадження у справі, помилково прийшов до висновку, що в даному випадку не застосовуються правила виключної підсудності, передбачені ч.1 ст. 114 ЦПК України.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 218, 303-305, п.4 ч.2 ст. 307, ст.ст. 311-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 за договором про надання правової допомоги - адвоката Дрюка Олексія Миколайовича - задовольнити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 03 квітня 2015 року - скасувати.

Питання передати на новий розгляд до Дніпровського районного суду м. Києва.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня її постановлення.

Головуючий

Судді