Дата документу 05.11.2015 Справа № 554/9507/15-ц
Провадження № 2/554/3062/2015
РІШЕННЯ

Іменем України

05 листопада 2015 року суддя Октябрського районного суду м.Полтави Тімошенко Н.В., розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

встановила:

Позивач 21.07.2015 року звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів у період навчання, посилаючись на те, що в добровільному порядку відповідач допомоги на утримання сина не надає.

У судове засідання позивач не зявилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, наполягаючи на задоволенні позову.

Відповідач у судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про час і місце слухання справи, причини своєї неявки суду не повідомив.

Згідно ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Суддя вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі ст.224 ЦПК України.

Суддя, дослідивши інші докази по справі, приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених ст.ст. 198, 199 цього Кодексу, - і своїх повнолітніх дочку, сина. Стягнення аліментів на дітей, які досягли повноліття, з підстав, передбачених ст.ст. 198, 199 СК України, здійснюється у судовому порядку за новою позовною заявою.

Згідно з ч. 1 ст. 181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 Сімейного кодексу України) і виплачуються щомісячно.

Згідно з вимогами ч.2 ст.199 СК України право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Як зазначено в п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Суддею встановлено, що ОСОБА_3, є сином ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Згідно довідки №698 від 16.07.2015 ОСОБА_4 є студентом третього курсу денної форми навчання Полтавського нафтового геологорозвідувального технікуму Полтавського національного технічного університету імені ОСОБА_5 з 01.09.2013 року по 30.06.2017 року.

Так як повнолітній син під час навчання на денному відділенні в вищому навчальному закладі потребує матеріальної допомоги, а також додаткових коштів на лікування, а самостійно позивач не в змозі забезпечити йому належну матеріальну допомогу, її коштів недостатньо для повноцінного забезпечення витрат, пов'язаних із його навчанням, а відповідач поряд із матір'ю несе обов'язок із утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання в університеті та потребує у зв'язку з цим матеріальної допомоги, має таку можливість, а тому є підстави для визначення розміру аліментів у частці від його доходу, на чому наполягає позивач.

Питання судового збору суддя вирішує на підставі ч. 3 ст. 88 ЦПК України, стягнувши його з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 198 - 200 Сімейного Кодексу України, п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", ст. ст. 2-11, 58-61, 88, 159, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суддя

вирішила:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, - задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини заробітку щомісячно, у період навчання до досягнення ним двадцятитрьохрічного віку, починаючи з 21.07.2015 року та продовжувати до закінчення ним навчання у Полтавському нафтовому геологорозвідувальному технікуму Полтавського національного технічного університету імені ОСОБА_5.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 487,20 грн.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Полтавської області через районний суд шляхом подання протягом 10 днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Заочне рішення може бути переглянуто судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Н.В.Тімошенко