АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1799/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 69 Васильківська Т. В.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоКачана О. В.
суддівБондаренка С. І. , Новікова О. М.
при секретаріВосколович Ж. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 09 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини - польова пошта НОМЕР_1 в особі командира ОСОБА_2 про встановлення факту смерті старшого лейтенанту Збройних сил України ОСОБА_3 при виконанні обов`язків військової служби, що має юридичне значення,

в с т а н о в и л а :
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до військової частини - польова пошта НОМЕР_1 в особі командира ОСОБА_2 про встановлення факту смерті старшого лейтенанту Збройних сил України ОСОБА_3 при виконанні обов`язків військової служби, що має юридичне значення. Позов мотивував тим, що його син, корегувальник стрілецького взводу стрілецької роти військової частини - польова пошта НОМЕР_1 ОСОБА_3 2 жовтня 2014 року, будучи військовослужбовцем, та перебуваючи на військовій службі в зоні АТО, а саме у м. Волноваха Донецької області загинув від вогнестрільного поранення в голову, а тому вважає, що його смерть слід вважати такою, що пов`язана з виконання обов`язків військової служби. На підставі акту службового розслідування від 7 жовтня 2014 року, яким встановлено, що смерть ОСОБА_1 настала в наслідок самогубства, командиром в/ч НОМЕР_1 було видано наказ №162 від 13 жовтня 2014 року, відповідно до якого смерть ОСОБА_3 не пов`язана з виконанням обов`язків військової служби. Вважає, що відповідне розслідування проведено поверхово, та його результати не відповідають дійсності, а тому просить про встановлення відповідного факту.

Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 9 червня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Заслухавши доповідача, осіб які зявились у судове засідання, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню по наступним мотивам.

Судом першої інстанції встановлено наступні обставини: позивач є батьком ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Волноваха Донецької області. На момент смерті ОСОБА_3 перебував на військовій службі, відповідно до наказу №50 від 4 вересня 2014 року, яким його призначено на посаду корегувальника стрілецького взводу стрілецької роти військової частини - польова пошта НОМЕР_1 . Факт смерті ОСОБА_3 за обставин виконання обов`язків військової служби має юридичне значення для позивача, оскільки надає йому право на відповідні державні виплати. Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що позивач заявлені позовні вимоги мотивував тим, що проведене відповідачем службове розслідування є поверховим та його результати не відповідають дійсності. Однак рішення за результатами проведеного відповідачем службового розслідування ніким не оскаржено та не скасовано, отже його результати є дійсними на момент розгляду справи судом. Зазначеним рішенням: актом службового розслідування від 7 жовтня 2014 року, на підставі якого постановлено наказ №162 від 13 жовтня 2014 року, чітко встановлено, що ОСОБА_3 загинув в наслідок самогубства, тобто за обставин, не пов`язаних з виконанням службових обов`язків. Крім того, представник відповідача, на підтвердження законності вказаного наказу, під час судового розгляду навів існування ніким не оскарженої та не скасованої постанови слідчого про закриття кримінальної справи за фактом смерті ОСОБА_3 . Судом було оглянуто витребувані за клопотанням позивача матеріали досудового розслідування та встановлено, що в результаті проведення ряду слідчих дій, слідчий дійшов висновку, що ознаки насильницької смерті ОСОБА_3 відсутні, а тому кримінальне провадження закрито. Постанова слідчого ніким не оскаржена та не скасована.

Колегія вважає, що до висновку про розгляд справи по суті та про відмову в задоволенні заяви суд прийшов передчасно по наступним мотивам.

Приймаючи позовну заяву та відкривши позовне провадження суддя першої інстанції не врахував, що хоч заява ОСОБА_1 і названа "позовною", однак за своїм змістом та вимогами прохання встановити факт смерті за певних обставин є заявою про встановлення юридичного факту, який він просить встановити на підставі ст. 256-258 ЦПК України. Спору про матеріальне право між сторонами немає, про що у засіданні апеляційного суду підтвердив представник ОСОБА_1 та уточнив, що позов подано у зв`язку із незгодою з висновками службового розслідування проведеного військовою частиною.

Суддя не врахував, що ст. 256 ЦПК України знаходиться в Главі 6 Розділу IV ЦПК України "Окреме провадження", отже відкриття провадження у справі та її розгляд мають проводитись за правилами Глави 1 та Глави 6 Розділу IV ЦПК України встановлення юридичного факту в порядку окремого провадження. Відкриття позовного провадження, розгляд заяви ОСОБА_1 і винесення рішення за правилами позовного провадження при відсутності спору про майнові чи немайнові права, не передбачено процесуальним законом, винесене рішення підлягає до скасування з підстав передбачених п. 4 ч. 2, ч. 3 ст. 309 ЦПК України.

При розгляді заяви ОСОБА_1 слід виходити із наступного.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" із змінами від 25.05.1998 року, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо:

- згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;

- чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення;

- заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення;

- встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Аналогічний перелік фактів, які можуть бути встановлені судами, міститься в ч. 1 ст. 256 ЦПК України.

Встановлено, що ОСОБА_1 просить встановити факт смерті сина в результаті поранення вогнепальною зброєю в період знаходження на військовій службі, як такий, що пов`язаний із виконанням обов`язків військової служби.

До переліку, визначеному у частині першій статті 256 ЦПК України, юридичний факт, який просить встановити заявник, не відноситься.

Відповідно до п. 2 вказаної постанови Пленуму Верховного Суду України, не можуть розглядатися судами заяви про встановлення фактів належності до осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, до ветеранів чи інвалідів війни, проходження військової служби, перебування на фронті, у партизанських загонах, одержання поранень і контузій при виконанні обов`язків військової служби, про встановлення причин і ступеня втрати працездатності, групи інвалідності та часу її настання, про закінчення учбового закладу і одержання відповідної освіти, одержання урядових нагород. Відмова відповідного органу в установленні такого факту може бути оскаржена заінтересованою особою до суду в порядку, передбаченому адміністративним судочинством.

Отже, факти одержання поранень, в тому числі від яких наступила смерть, отриманих у зв`язку із проходженням військової служби, законодавством у порядку цивільного судочинства не передбачено.

Пунктом 1 частини першої статті 205 ЦПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст.ст. 205, 307, 309, 314, 315 ЦПК України, колегія

у х в а л и л а :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 09 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини - польова пошта НОМЕР_1 в особі командира ОСОБА_2 про встановлення факту смерті старшого лейтенанту Збройних сил України ОСОБА_3 при виконанні обов`язків військової служби, що має юридичне значення задовольнити частково, рішення суду скасувати.

Справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту смерті старшого лейтенанту Збройних сил України ОСОБА_3 при виконанні обов`язків військової служби провадженням закрити, оскільки вона не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Ухвала колегії набуває законної сили з моменту проголошення, та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до суду касаційної інстанції.

Головуючий :

Судді :