АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/377/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 2 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 09 грудня 2014 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_6 до ФОП ОСОБА_7, ОСОБА_8, третя особа: Черкаський ВРЕР ДАІ про визнання договору недійсним та повернення права власності на майно.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши представника ОСОБА_6, який підтримав доводи апеляційної скарги, та представника ОСОБА_8, який на них заперечував, судова палата, -

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2014 року ОСОБА_6 звернувся до суду із позовом до ФОП ОСОБА_7, ОСОБА_8, третя особа: Черкаський ВРЕР ДАІ про визнання договору недійсним та повернення права власності на майно.

Позивач посилався на те, що являється власником автомобіля HONDA CR-V, номер державної реєстрації СА 8055 ВВ на підставі договору купівлі-продажу № ОАГ-САН/09 від 30.09.2010 року. Він мав намір продати зазначений автомобіль і уповноважив ФОП ОСОБА_7 це зробити. Між ним, ФОП ОСОБА_7, та покупцем ОСОБА_9 була усно досягнута згода стосовно істотних умов купівлі-продажу майна, надання і оплати послуг з продажу. Істотні умови договору купівлі-продажу та надання послуги ФОП ОСОБА_7 повинні були виконуватися одночасно і в повному обсязі. Довідка-рахунок мала засвідчити факт такого повного виконання сторонами всіх істотних умов купівлі-продажу, зокрема передачу автомобіля і проведення оплати в повному обсязі.

11 червня 2014 року ФОП ОСОБА_10 оформив довідку-рахунок серії ВІА № 486338, згідно якої ОСОБА_8 продано і видано автомобіль HONDA CR-V, номер державної реєстрації СА 8055 ВВ, однак договір купівлі-продажу не відбувся, кошти за автомобіль не були сплачені ні позивачу, ні ОСОБА_7, як наслідок в довідці-рахунку немає відмітки про отримання коштів, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року № 1388 «Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів», що на думку позивача, свідчить про її недійсність.

Не зважаючи на це, на підставі довідки автомобіль було перереєстровано на ОСОБА_9.

Таким чином, на думку позивача, угода купівлі-продажу не відбулася, отже довідка-рахунок від 11.06.2014 року є недійсною, а відповідно і реєстрація автомобіля на ім'я відповідачки також. Як наслідок, майно підлягає поверненню та перереєстрації на його ім'я.

Позивач намагався вирішити питання в досудовому порядку. Так як він повністю оплатив послуги з продажу автомобіля, звернувся з претензією до ФОП ОСОБА_7 про неналежне виконання послуг, неодноразово в особистій бесіді і за телефоном звертався до покупця, з приводу виплати коштів або повернення майна. Його вимоги були проігноровані, кошти не сплачені, автомобіль не повернуто.

Позивач не мав наміру передавати автомобіль у власність безкоштовно, а договір був направлений на реальне настання наслідків, ним передбачених, зокрема передачу автомобіля і отримання за нього коштів. Умови договору не були виконані, отже купівля-продаж не відбулася.

А тому ОСОБА_6 вважає є всі підстави для визнання правочину - купівлі-продажу автомобіля HONDA CR-V номер державної реєстрації СА 8055 ВВ, а відповідно і довідки-рахунку серії ВІА №> 486338 від 11.06.2014 недійсним.

На підставі наведеного, ч. 3, 5 ст. 203, ч.1 ст. 206, п.2, 3 ст. 208, ч.1, З ст. 215, ч.1 ст. 216, ст. 655 ЦК України, позивач з урахуванням змінених позовних вимог просив суд визнати правочин - купівлю-продаж автомобіля HONDA CR-V номер державної реєстрації СА 8055 ВВ і довідку-рахунок серії ВІА № 486338 від 11.06.2014 року, видану ФОП ОСОБА_7, недійсними. Визнати за ним, ОСОБА_6, право власності на автомобіль HONDA CR-V номер державної реєстрації СА 8055 ВВ. Зобов'язати ОСОБА_8 повернути йому автомобіль

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 09 грудня 2014 року в позові ОСОБА_6 до ФОП ОСОБА_7, ОСОБА_8, третя особа: Черкаський ВРЕР ДАІ про визнання договору недійсним та повернення права власності на майно, - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, посилаючись на те, що дане рішення незаконне, не відповідає обставинам справи, прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Обговоривши матеріали справи, судова палата вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

По справі встановлено, , що позивач ОСОБА_6 уповноважив ФОП (фізичну особу-підприємця) ОСОБА_7 продати автомобіль марки HONDA CR-V номер державної реєстрації СА 8055 ВВ, який належав ОСОБА_6 В звязку з цим 11 червня 2014 року між позивачем (комітент), фізичною особою-підприємцем ОСОБА_7 (комісіонер) і відповідачем ОСОБА_8 (покупець) був укладений договір комісії, відповідно до умов якого комісіонер зобовязався за дорученням позивача за плату вчинити право чин від свого імені (за рахунок позивача) щодо продажу відповідачеві ОСОБА_8 автомобіль НОМЕР_1, а відповідач зобовязався оплатити його вартість в розмірі та в порядку, що були визначені угодою сторін.

11 червня 2014 року ФОП ОСОБА_10 оформив довідку-рахунок серії ВІА № 486338, згідно якої ОСОБА_8 продано і видано автомобіль HONDA CR-V, номер державної реєстрації СА 8055 ВВ. За змістом довідки-рахунку ціна автомобіля становила 280570,00 грн., однак в довідці немає відмітки про те, що сума вартості автомобіля одержана касою торговельної організації (субєкта господарювання, діяльність якого повязана з реалізацією транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, що передбачено п.8 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, - затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року № 1388 (у редакції Постанови Кабінету Міністрів України від 23 грудня 2009 року № 1371 із відповідними змінами на 03.01.2011 року).

Встановлено, що незважаючи на відсутність даних про розрахунок ОСОБА_8 за автомобіль, останній на підставі вказаної довідки-розрахунку був перереєстрований на відповідачку.

Стверджуючи, що відповідач ОСОБА_8 своїх обовязків покупця за договором купівлі-продажу автомобіля не виконала, за останній ні з ним, ні з ОСОБА_7 не розрахувалась, ОСОБА_6 вважає, що такий договір купівлі-продажу , а також і довідку-розрахунок серії ВІА № 486338 від 11.06.2014 року, видану ФОП ОСОБА_7, слід визнати недійсними, визнати за ним право власності на автомобіль HONDA CR-V номер держреєстрації СА 8055 ВВ, зобов'язати ОСОБА_8 повернути йому вказаний автомобіль.

З таким позовом ОСОБА_6 звернувся до суду, оскільки його неодноразові вимоги до покупця проігноровано.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд виходив з того, що в даному випадку угода купівлі-продажу автомобіля була вчинена відповідно до чинного законодавства, продавець ОСОБА_6 передав автомобіль, а відповідач ОСОБА_8 прийняла автомобіль і сплатила за нього кошти у розмірі 280570 грн., доказом чому являється довідка-розрахунок серії ВІА № 486338 від 11 червня 2014 року і проведена перереєстрація автомобіля на відповідачку. Доказів того, що коштів за автомобіль він не отримував, позивач в судовому засіданні не надав.

Проте, з такими висновками суду погодитися не можна.

Предявляючи даний позов, ОСОБА_11М. вказував, що між ним, ФОП ОСОБА_7, та покупцем ОСОБА_9 була усно досягнута згода стосовно істотних умов купівлі-продажу майна (автомобіля), надання і оплати послуг з продажу.

Оскільки вчинятися в усній формі можуть прочини, які повністю виконуться сторонами у момент їх вчинення, то істотні умови договору купівлі-продажу та надання послуги ФОП ОСОБА_7 повинні були виконуватися одночасно і в повному обсязі. Довідка-рахунок мала би засвідчити факт такого повного виконання сторонами всіх істотних умов купівлі-продажу, зокрема передачу автомобіля і проведення оплати в повному обсязі.

11 червня 2014 року ФОП ОСОБА_10 оформив довідку-рахунок серії ВІА № 486338, згідно якої ОСОБА_8 продано і видано автомобіль HONDA CR-V, номер державної реєстрації СА 8055 ВВ, однак договір купівлі-продажу не відбувся, кошти за автомобіль не були сплачені ні позивачу, ні ОСОБА_7, і, як наслідок, в довідці-рахунку немає відмітки про отримання коштів. Оскільки умова правочину в частині оплати не виконана, право чин є недійсним, а переданий автомобіль підлягає поверненню.

Відповідно до ч.1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, пятою і шостою статті 203 цього Кодексу, - щодо відповідності змісту правочину Цивільному кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, вільності волевиявлення учасника правочину, відповідності його внутрішній волі, спрямованості на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним і також вчинення правочину особою, яка має необхідний обсяг цивільної дієздатності, вчинення правочину у формі, встановленій законом.

Згідно з розясненнями в п.8 Постанови Кабінету Міністрів України № 9 від 06 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання право чинів недійсними» відповідно до частини першої статті 215 ЦК підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК, саме на момент вчинення правочину. Не може бути визнаний недійсним правочин, який не вчинено.

У звязку з цим судам необхідно правильно визначати момент вчинення правочину (статі 205-210, 640 ЦК тощо).

Зокрема, не є укладеними правочини (договори), у яких відсутні встановлені законодавством умови, необхідні для їх укладення (відсутня згода за всіма істотними умовами договору; не отримано акцепт стороною, що направила оферту; не передано майно, якщо відповідно до законодавства для вчинення правочину потрібна його передача тощо). Згідно із статтями 210 та 640 ЦК не є вчиненим також правочин у разі нездійснення його державної реєстрації, якщо правочин підлягає такій реєстрації.

Встановивши ці обставини, суд відмовляє в задоволенні позову про визнання правочину недійсним. Наслідки недійсності правочину не застосовуються до правочину, який не вчинено.

З матеріалів справи встановлено, що позивач ОСОБА_6 домовився з ФОП ОСОБА_7, та покупцем ОСОБА_9 в усній формі здійснити продаж належного йому автомобіля HONDA CR-V, держномер СА 8055 ВВ, - за 280570,00 грн. з наданням і оплатою послуг з продажу, оплатою вартості проданого майна. Тобто між сторонами була досягнута згода стосовно істотних умов здійснення правочину (договору) купівлі-продажу майна (автомобіля).

За положеннями ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 657 ЦК України лише для договорів купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна обовязковою є письмова форма їх вчинення та нотаріальне посвідчення.

Отже договір купівлі-продажу рухомого майна може вчинятися і в усній формі.

Згідно п.3 ч.1 ст. 208 ЦК України правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян належить вчиняти в письмовій формі, крім правочинів, передбачених частиною 1 статті 206 цього Кодексу.

Відповідно ж до ч. 1 ст. 206 ЦК України усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність.

Статтею 205 ЦК України передбачено, що право чин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Правочин, для якого законом не встановлена обовязкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Враховуючи викладене, що автомобіль являється рухомим майном, судова колегія вважає можливим вчинення договору купівлі-продажу такого майна в усній формі. Будь-яких даних про те, що сторони домовились оформити договір купівлі-продажу автомобіля в письмовій формі або з нотаріальним посвідченням, - в матеріали справи не надано.

Визначаючи момент вчинення такого правочину, колегія вважає, слід виходити з наступного.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли угоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч.І).

Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акценту) другою стороною (ч.ІІ).

Згідно ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції (ч.І).

Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії (ч.ІІ).

З матеріалів справи встановлено, як зазначалось вище, що 11 червня 2014 року ФОП ОСОБА_7 оформив довідку-рахунок серії ВІА № 486338, згідно якої ОСОБА_8 продано і видано автомобіль HONDA CR-V, номер державної реєстрації СА 8055 ВВ, однак даних про те, що вартість автомобіля, яка визначена в сумі 280570,00 грн., одержана касою торговельної організації (субєкта господарювання, діяльність якого повязана з реалізацією транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери), - в довідці немає. Хоча наявність таких даних як необхідних передбачена п.8 Порядку державної реєстрації (перереєстрації) транспортних засобів (вище вказувалась повна назва), затвердженого ПКМ України від 07 вересня 1998 року № 1388 (у редакції Постанови КМ України від 23.12.2009 року № 1371 із відповідними змінами, - як документів, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери). Тому необґрунтованим є твердження ФОП ОСОБА_7 в листі-відповіді на запит адвоката ОСОБА_12 від 20.12.2014 року про те, що зазначена довідка-розрахунок як документ була оформлена ним у відповідності з вищезгаданою Постановою КМ України від 07.09.1998 року № 1388 .

Крім того, як встановлено, не виконана відповідачем ОСОБА_7 (який жодного разу не зявився до суду, як і відповідач ОСОБА_8К.) вимога п.55 Постанови КМ України від 1 листопада 2009 року № 1200 «Про затвердження порядку здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери», - в тому, що на проданий транспортний засіб крім свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (технічного паспорту) слід видати сервісну книжку (гарантійний талон), довідку-рахунок, а також розрахунковий документ, який посвідчує факт купівлі транспортного засобу, і який ОСОБА_7 не виданий в даному випадку.

Встановлено, що в справі немає жодного доказу на підтвердження того факту, що покупець ОСОБА_8 розрахувалась з продавцем ОСОБА_6 за проданий їй автомобіль.

З наданої в справу копії договору комісії від 11.06.2014 року, оформленого сторонами по справі, вбачається, що покупець зобовязаний передати комітенту грошові кошти, які становлять ціну придбаного транспортного засобу (п.4.1) і повинен розрахуватися за транспортний засіб безпосередньо з комітентом готівкою та/або безготівково (п.5.1.2 договору).

Відповідно до ст. 545 ЦК України прийнявши виконання зобовязання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі (ч.І).

Наявність боргового документу у боржника підтверджує виконання ним свого обовязку (ч.ІІІ).

Проте будь-якого подібного документа відповідачкою не надано.

Із згаданого вище листа ФОП ОСОБА_7 на адресу адвоката ОСОБА_12 вбачається, що при ньому (тобто при ОСОБА_7В.) та через нього кошти продавцеві на виконання зазначеного договору ОСОБА_8 не передавала, в касу організації не вносила, ніяких письмових документів правового характеру, які б свідчили про факт передання-прийняття грошових коштів за автомобіль, сторони на той момент не складали.

І в період проведення досудового розслідування за заявою ОСОБА_6 було встановлено, що документів, що підтверджують факт перерахування ОСОБА_8 грошових коштів в сумі 280570,00 грн. на поточний рахунок ОСОБА_6 не мається, з пояснення ФОП ОСОБА_7 випливає, що ОСОБА_8 зазначену суму коштів готівкою ОСОБА_6 не передавала і відповідних письмових документів (розписок, актів, тощо), які свідчили б про передання-приймання коштів в сумі 280570,00 грн. сторони не складали, а так само ОСОБА_8 не предявлений розрахунковий документ, який посвідчує факт купівлі транспортного засобу (видача якого передбачена пунктом 55 Постанови КМ України від 11 листопада 2009 року № 1200).

Все вищенаведене вбачається з постанови про закриття кримінального провадження від 05.01.2015 року, винесеної старшим слідчим СВ Соснівського РВ УМВС України в Черкаській області ОСОБА_13 після проведення розслідування по заяві ОСОБА_6 про вчинення шахрайських дій відносно нього, внаслідок яких ОСОБА_8 заволоділа належним йому автомобілем HONDA CR-V.

Проте, необхідно зазначити, що єдиним належним документом і доказом розрахунку відповідачки ОСОБА_8 з ОСОБА_6 за придбаний автомобіль має бути платіжний документ про перерахунок коштів з поточного рахунку на поточний рахунок (у тому числі у депозит нотаріуса на окремий поточний рахунок у національній валюті). На це вказує Постанова Правління Національного банку України № 210 від 06.06.2013 року «Про встановлення граничної суми розрахунків готівкою», згідно п.2 якої фізичні особи мають право здійснювати розрахунки на суму, яка перевищує 150000 грн., шляхом перерахування коштів з поточного рахунку на поточний рахунок, внесення та/або перерахування коштів на поточні рахунки (у тому числі у депозит нотаріуса на окремий поточний рахунок у національній валюті).

Такого платіжного документу ОСОБА_8 в справу не надано. Таким чином все вищевикладене спростовує висновок суду про те, що відповідачка ОСОБА_8 сплатила ОСОБА_6 гроші в сумі 280570,00 грн. за куплений у нього автомобіль, що не надано доказів того, що позивач коштів за автомобіль не отримував і що взагалі угода купівлі-продажу автомобіля була вчинена відповідно до діючого законодавства.

За встановленим ч.1 ст. 692 ЦК України загальним правилом покупець зобовязаний оплатити товар безпосередньо після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за загальним правилом договір купівлі-продажу, як оплатний договір, вважається укладеним (учиненим) лише з моменту видачі покупцеві касового чи товарного чека або іншого документу, що підтверджує оплату товару.

За таких обставин коли покупець ОСОБА_8 зобовязаний був оплатити товар (автомобіль) зразу після його отримання згідно домовленості з урахуванням змісту договору купівлі-продажу і обраній формі здійснення правочину, судова палата вважає, що спірний договір (правочин) купівлі-продажу не можна вважати вчиненим.

Правочин, який не вчинено, як вище зазначалось, не може бути визнаний недійсним. Тому в задоволенні позову ОСОБА_6 слід відмовити.

Враховуючи викладене, колегія вважає, що рішення суду, висновки якого не відповідають обставинам справи, підлягає до скасування з ухваленням нового рішення, - у відповідності до матеріалів справи, - про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 316, 317, 218 ЦПК України, судова палата, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задоволити частково.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 09 грудня 2014 року по даній справі скасувати.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 до ФОП ОСОБА_7, ОСОБА_8, третя особа: Черкаський ВРЕР ДАІ про визнання договору недійсним та повернення права власності на майно, - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в касаційному порядку протягом 20 днів

Головуючий :

Судді :