Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02.11.2015 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючої судді Лемак О.В.

при секретарі Ревачко І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгород справу за позовом ОСОБА_1 до районного відділу державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції про зняття арешту з коштів,-

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до районного відділу державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції, в якому просить зняти арешт з коштів на рахунку № НОМЕР_1 у відділенні ПАТ КБ «ПриватБанк», МФО 305299, який відкрито для отримання ним заробітної плати.

В судове засідання позивач та його представник ОСОБА_2 не з`явилися, однак остання подала заяву, в якій просить розглянути справу без їхньої участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі.

Представник РВ ДВС Ужгородського міськрайонного управління юстиціїв судове засідання на вказану дату та час не з`явився, хоча належним чином був повідомлений.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що державним виконацем РВ ДВС Ужгородського міськрайонного управління юстиції Пивоваров Ю.Г. на підтсаві ухвали Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10.03.2015 року виніс постанову про відкриття виконавчого провадження про вжиття заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно та грошові кошти, що належать ОСОБА_1 в межах суми позову 574 357,49 грн.

Позивач зазначає, що арешт також був накладений на рахунок у відділенні ПАТ КБ «ПриватБанк», МФО 305299, який відкрито для отримання ним заробітної плати, яка виплачувала йому військова частина НОМЕР_2 , де він проходив військову службу. Також зазначає, що даний арешт позбавив його та його сім`ю засобів до існування, що стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.
Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно із ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.
Так, відповідно до ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Відповідно до ч. 1 ст. 68 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів та стягнення на суму, що не перевищує трьох мінімальних розмірів заробітної плати.
Згідно ч. 3 ст. 68 Закону України «Про виконавче провадження» про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника державний виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю за місцем отримання боржником відповідних доходів.
Згідно вимог ч. 4 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати не може перевищувати п`ятдесят відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі в разі відрахування за кількома виконавчими документами.
Судом встановлено, що державним виконавцем звернуто стягнення на заробітну плату, розмір щомісячних відрахувань визначено 100 % від доходу до повного погашення боргу.
Відповідно до ч. 5 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» у випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду.
Враховуючи вищенаведене та ту обставину, що його заробітна плата спрямовується на погашення боргу, розмір щомісячних відрахувань визначено 100 % від доходу, що позбавляє позивача користуватися заробітної плати, тому суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 10,60,80,212,215ЦПК України, суд,-
Р І Ш И В:
Позов ОСОБА_1 до районного відділу державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції про зняття арешту з коштів задовольнити.
Зняти арешт з коштів на рахунку № НОМЕР_1 у відділенні ПАТ КБ «ПриватБанк», МФО 305299, який відкрито для отримання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , заробітної плати.
Зобов`язати Управління державного казначейства служби в Закарпатській області повернути ОСОБА_1 сплачений ним судовий збір у розмірі 487,20 грн. по квитанції №588 від 02.10.2015 року, у зв`язку зі звільненням позивача від сплати судового збору на підставі ст. 5 п. 13 Закону України «Про судовий збір».
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя Лемак О.В.