Справа № 404/5277/13-ц
Номер провадження 6/404/20/15
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2015 року Кіровський районний суд м. Кіровограда

в складі : головуючого судді - Бершадської О.В.

при секретарі Вітохіній Н.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді заяву ОСОБА_1 про відстрочку виконання рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 06 листопада 2013 року по справі №404/5277/13-ц ( номер провадження 2/404/2209/13) , -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2014 року боржник ОСОБА_1 звернулась в суд із заявою , якою після її уточнення, просить відстрочити виконання рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 06 листопада 2013 року по справі №404/5277/13-ц ( номер провадження 2/404/2209/13) до втрати чинності Законом України Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті . Вказує на те, що Кіровським ВДВС Кіровоградської області було відкрито виконавче провадження з примусового виконання рішення суду від 06.11.2013 року , яким її виселено з квартири (предмет іпотеки) №16, в будинку№8, що по вулиці Миру в м. Кіровограді.

На даний період виконавче провадження не закінчено. Отримала повідомлення від державного виконавця про звільнення квартири , а в разі відмови звільнити , буде примусово виселена. Вважає, що є всі правові підстави для застосування ст. 373 ЦПК України , та відстрочити виконання рішення на період дії Закону України Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті від 03.06.2014 року, яким встановлено заборону на примусове стягнення (відчуження без згоди власника) нерухомого майна, яке є предметом іпотеки, якщо таке майно виступає як забезпечення зобовязання за споживчими кредитами в іноземній валюті , за умови якщо нерухоме майно використовується як місце постійного проживання позичальника, загальна площа нерухомого майна не перевищує 140 кв . м.

В судовому засіданні представник заявника заяву підтримав, просив задовольнити, зазначив, що ОСОБА_1 іпотечне майно використовує як місце постійного проживання, іншого житла не має, загальна площа іпотечного майна складає 62,40 кв.м.

Стягувач- ПАТ КБ»Приват Банк» , його представник в суді у задоволенні заяви просив відмовити, зазначив на її безпідставність. Державний виконавець при вирішенні заявленого питання поклався на розгляд суду.

Заслухавши пояснення представника заявника, стягувача, державного виконавця , вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення заяви, з наступного.

Згідно з вимогами ст. 373 ЦПК України за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Відповідно до ч.1 ст. 36 ЗУ "Про виконавче провадження", за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання.

Відстрочка - відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається судом.

Порядок виконання рішення - це визначена законодавством послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем, а також права і обов'язки суб'єктів виконавчого провадження під час їх вчинення.

Вирішення питання про відстрочку може ініціювати як державний виконавець, так і сторона. Для цього вони звертаються із заявою до суду, який видав виконавчий документ. Відстрочка та розстрочка виконання застосовуються на захист інтересів боржника. Зі змісту вказаної статті вбачається, що суд у виняткових випадках може змінити визначену законодавством послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем, а також права і обов'язки суб'єктів виконавчого провадження під час їх вчинення.

Зясовано, що рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 06.11.2013 року, залишеним без змін колегією суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області від 19.02.2014 року, позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк « до ОСОБА_1 , ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа- Орлова ОСОБА_5 , Управління державної міграційної служби України в Кіровоградській області про виселення та зняття з реєстрації- задоволено частково. Виселено ОСОБА_1, з квартири (предмет іпотеки) № 16, будинку №8, що по вулиці Миру в м. Кіровограді . В частині вимог до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про виселення та зняття їх, а також ОСОБА_1, з реєстраційного обліку у територіальному органі державної міграційної служби України до повноважнь якого входять питання громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб , компетенція якого територіально поширюється на адресу вказаної квартири - відмовлено. Стягнуто із ОСОБА_1, ідентифікаційний номер- на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» - 229, 40 грн., внесеного судового збору.

Надалі, Кіровським районним судом м. Кіровограда 04.03.2014 року, по заяві позивача, було видано виконавчий лист відносно відповідача ОСОБА_1 та Кіровським ВДВС Кіровоградського МУЮ відкрито виконавче провадження з виконання зазначеного .

Законом України „Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті" встановлено, що протягом дії цього Закону: 1) не може бути примусово стягнуто (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України „Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України „Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов"язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умов, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об"єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна не перевищує 140 кв. метрів для квартири.

При цьому, заявник вказує на те, що рішення суду знаходиться на виконанні, іпотечне майно вона використовує як місце постійного проживання, іншого житла не має, загальна площа іпотечного майна складає 62,40 кв.м.

Зясовано, що квартира ОСОБА_1 є предметом іпотеки , згідно іпотечного договору від 23.04.2008 року , укладеного між ПАТ КБ»Приват банк» та ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_2 Даний договір укладався в забезпечення кредитного договору, укладеного між банком та ОСОБА_6, згідно якого остання отримала кредит в розмірі 26 480 доларів США . Рішення Кіровського райсуду м. Кіровограда від 06.11.2013 року про виселення ОСОБА_1 з її квартири , пов»язане із заочним рішенням Кіровського районного суду міста Кіровограда від 20.09.2012 року та рішенням колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області від 25.12.2012 року, яким в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 23.04.2008 року в розмірі 29 825,36 доларів США звернуто стягнення на вказану квартиру, шляхом продажу предмету іпотеки ПАТ КБ « Приват Банк» з укладанням від імені ОСОБА_1 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з державного реєстру прав власності, а також наданням банку всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу.

Суд приходить до висновку, що оскільки на даний час предмет іпотеки не реалізовано, вищевказана квартира є майном, яке виступає як забезпечення зобов'язань відповідача за споживчим кредитом від 23.04.2008 року, наданим ОСОБА_6 позивачем (банком) в іноземній валюті, та яке використовується ОСОБА_1, як місце постійного проживання, загальна площа квартири становить 62,40 кв.м., іншого житла у відповідача немає, то з урахуванням викладеного, відзначається, що на правовідносини між сторонами поширюється дія вище вказаного Закону, а тому, в період дії даного Закону не може відбуватись звернення стягнення на предмет іпотеки.

Разом з тим, правовідносини пов'язані з виселенням відповідача із житлового приміщення , є похідними від передбаченої Законом процедури звернення стягнення на предмет іпотеки і підлягають застосуванню на стадії примусового виконання судового рішення. Боржник згоди на примусове відчуження предмету іпотеки не надає.

Відтак, виконання рішення суду про виселення з належної боржнику квартири, під час дії мораторію, встановленого Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», є неможливим, тому буде справедливим висновок суду саме про відстрочку виконання рішення від 06.11.2013 року .

Враховуючи вищевикладене та керуючись Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», ст. ст. 293, 373 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву задовольнити. Виконання рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 06 листопада 2013 року по справі №404/5277/13-ц ( номер провадження 2/404/2209/13) відстрочити до втрати чинності Законом України Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті .

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Кіровоградської області, шляхом подання апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення.

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда

ОСОБА_7