АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/510/15 Справа № 208/7134/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - Похваліта С. М. Доповідач - Рудь В.В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2015 року м. Дніпропетровськ колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

Головуючого судді: Рудь В.В.

суддів: Ткаченко І.Ю., Повєткіна В.В.

при секретарі: Кравець Є.С.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Заводського районного суду м.Дніпродзержинська від 30 жовтня 2014 року за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Дніпропетровської обласної дирекції, третя особа ОСОБА_4, про визнання припиненим договору поруки, -

В с т а н о в и л а :

У серпні 2014 року ОСОБА_2 звернувся з позовом до ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Дніпропетровської обласної дирекції, третя особа ОСОБА_4, про визнання припиненим договору поруки(а.с.1).

Позивач зазначав, що 04 серпня 2006 року між ОСОБА_4 та ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» укладено Генеральну кредитну угоду №014/08-11/288-06.

02.03.2007 року між ОСОБА_4 та ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» укладено додаткову угоду №1 ДО.

04.08.2006 року між ОСОБА_4 та ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» укладено кредитний договір №014/08-11/288/1-06, за п.1 якого позичальнику надається кредит в сумі 21500 доларів США із сплатою 13% строком на 84 місяці.

04.08.2005 року між ОСОБА_2 та ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» укладено договір поруки № 014/08-02/383-П.

04.08.2006 року між ОСОБА_4 та ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» укладено договір застави транспортного засобу №014/08-02/754-06.

20.02.2009 року банк надіслав ОСОБА_4 листа, яким на підставі п.6.5 кредитного договору вимагав протягом 10 днів з моменту отримання повідомлення достроково повернути отриманий кредит та відсотки.

18.05.2010 року подано заяву про вчинення виконавчого напису, 19.05.2010 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_6 видано виконавчі написи про звернення стягнення на майно ОСОБА_4 та задоволення вимог ПАТ «Райффайзен Банк Аваль».

18.06.2010 року державним виконавцем Заводського ВДВС Дніпродзержинського МУЮ відкрито виконавче провадження з виконання виконавчих написів.

12.03.2012 року банк звернувся до поручителя з вимогою про виконання зобов'язання, а 17.05.2013 року звернувся до суду з позовом про стягнення боргу.

Посилаючись на викладені обставини та положення ч.4 ст.559 ЦК україни, яка передбачає підстави припинення поруки, та вказуючи на те, що з вимогою до поручителя банк звернувся 12.03.2012 року, а з позовом до суду звернувся лише 17.05.2013 року, ОСОБА_2 просив визнати припиненим договір поруки №014/08-02/383-П від 04 серпня 2005 року, укладений між ним та Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» в особі Дніпропетровської обласної дирекції.

Рішенням Заводського районного суду м.Дніпродзержинська від 30 жовтня 2014 року в задоволенні позову відмовлено(а.с.55-56).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати, визнати припиненим договір поруки №014/08-02/383-11, посилаючись на неповне з'ясування обставин, наведених в позовній заяві, та на порушення судом норм матеріального і процесуального права(а.с.60-61).

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд виходив з того, що змін зобов'язання не відбулося, підстави для припинення договору поруки, передбачені ст.559 ЦК України, позивачем не доведено.

Такі висновки суду не можна визнати обгрунтованими з огляду на наступне.

Так, зобов'язання виникають із підстав, передбачених ст.11 ЦК України, зокрема договорів.

Відповідно до змісту ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ч.1 ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

За правилами ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Правові наслідки порушення зобов'язання, забезпеченого порукою, передбачені ст.554 ЦК України, згідно якої у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну)відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Припинення поруки пов'язане, зокрема, із закінченням строку її чинності.

За змістом ч.4 ст.559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом предявлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Отже, порука - це строкове зобов'язання, і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, його сплив припиняє суб'єктивне право кредитора.

Відповідно до ч.1 ст.251, ч.1 ст.252 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами.

Тобто, із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов'язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

По справі встановлено, що 04 серпня 2006 року між ОСОБА_4 та Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль», правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», укладено Генеральну кредитну угоду №014/08-11/288-06, за умовами якої кредитор зобов'язується надавати позичальнику кредитні кошти в порядку і на умовах, визначених у кредитних договорах, укладених в рамках цієї угоди і які є невід'ємними частинами. Загальний розмір позичкової заборгованості позичальника за наданими в рамках даної угоди кредитами не повинен перевищувати 21500,00 доларів США строком на 84 місяці з 04 серпня 2006 року по 03 серпня 2013 року під відсоткову ставку 13% річних(а.с.2).

04 серпня 2006 року між ОСОБА_4 та Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль», правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», укладено кредитний договір траншу №014/08-11/288/1-06 в рамках Генеральної кредитної угоди №014/08-11/288-06 від 04 серпня 2006 року, за умовами якого кредитор, на положеннях та умовах цього договору, надає позичальнику споживчий кредит за рахунок коштів Європейського Банку реконструкції та розвитку в сумі 21500,00(двадцять одна тисяча п'ятсот доларів 00 центів)гривень, із сплатою 13% річних, строком на 84 місяці та з погашенням відповідно до графіка погашення, що є невід'ємною частиною цього договору.

Пунктом 6.5 договору передбачено право кредитора достроково стягувати заборгованість за кредитом, нараховані відсотки за користування кредитом та штрафні санкції у випадку невиконання позичальником умов цього договору та/або договорів застави, інших договорів, що забезпечують погашення кредиту. Таке стягнення здійснюється за рахунок коштів, майна та майнових прав позичальника, включаючи забезпечення за цим договором, за умови попереднього(за 10 днів) повідомлення позичальника рекомендованим листом. В п.7 договору зазначено, що договір набуває чинності з часу надання позичальнику кредитних коштів(частини коштів) та діє до повного погашення заборгованості(суми кредиту, відсотків за користування, штрафів та пені(а.с.4).

04 серпня 2005 року між ОСОБА_2 та Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль», правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», укладено договір поруки № 014/08-02/383-П, який сторонами підписано 04 серпня 2006 року(а.с.5). З приводу розбіжностей щодо дати укладання договору та його підписання, представник ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» послався на технічну помилку.

В судовому засіданні апеляційної інстанції 23 грудня 2014 року оглянуто оригінал договору поруки № 014/08-02/383-П(а.с.76), якому відповідає ксерокопія договору поруки № 014/08-02/383-П, що наявна у справі(а.с.5).

В п.1.2. договору поруки № 014/08-02/383-П зазначено, що сторони договору встановлюють, що поручитель на добровільних засадах бере на себе зобов'язання перед кредитором відповідати по зобов'язанням боржника - ОСОБА_4, які виникають з умов кредитного договору №014/08-11/288/1-06 від 04 серпня 2006 року в повному обсязі цих зобов'язань(надалі-«основне зобов'язання»).

В п.4.1. договору поруки № 014/08-02/383-П, яким передбачено строк дії угоди, визначено, що сторони договору встановлюють, що цей договір вступає в силу з моменту підписання сторонами та втрачає свою дію з моменту закінчення забезпеченого ним зобов'язання. Також зазначено, що порука припиняється, якщо кредитор в межах трирічного терміну з дня строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя(п.4 ст.559 ЦК України)(а.с.5).

02 березня 2007 року між ОСОБА_4 та Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», укладено додаткову угоду №1 ДО, згідно якої загальний розмір позичкової заборгованості позичальника за наданими в рамках даної угоди кредитами не повинен перевищувати 37 690,00 доларів США, строком 78 місяців з 02 березня 2007 року по 03 серпня 2013 року(а.с.3).

Наведені обставини свідчать, що боржник ОСОБА_4, а відтак і поручитель ОСОБА_2, первинно взяли на себе зобов'язання повернути суму кредиту з відповідними процентами за положеннями п.7 кредитного договору траншу №014/08-11/288/1-06 від 04 серпня 2006 року без зазначення конкретної дати, а з урахуванням Генеральної кредитної угоди №014/08-11/288-06 від 04 серпня 2006 року, в рамках якої діє вказаний договір, - 03 серпня 2013 року, сплачуючи її частинами (щомісячними платежами) згідно з графіком платежів(а.с.2-5).

Як видно із справи, у зв'язку з порушенням боржником ОСОБА_4 графіка погашення платежів та виникненням заборгованості за кредитним договором кредитор надіслав останній 20.02.2009 року вимогу про дострокове повернення всієї суми кредиту та пов'язаних із ним платежів в 10-ти денний строк, зазначивши в вимозі, що позичальник не здійснює погашення кредиту з листопада 2008 року(а.с.8).

Таким чином, направивши вказану вимогу боржнику, кредитор використав передбачене ч.2 ст.1050 ЦК України та пунктом 6.5 договору право на односторонню зміну умов кредитного договору, чим змінив дату виконання основного зобов'язання.

Оскільки відповідно до ст.554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому самому обсязі, що й боржник, то у разі зміни кредитором на підставі ч.2 ст.1050 ЦК України строку виконання основного зобов'язання, зазначені правила застосовуються і до поручителя, а тому строк дії поруки підлягає обрахуванню з дати зміни виконання основного зобов'язання.

Саме таку правову позицію було висловлено Верховним Судом України в постанові від 19 березня 2014 року у справі 6-20цс14.

За змістом ч.4 ст.559 ЦК України, строк дії поруки не є строком захисту порушеного права, а є строком існування суб'єктивного права кредитора й суб'єктивного обов'язку поручителя, після закінчення якого вони припиняються. Тобто, зі збігом цього строку, який є преклюзивним, жодних дій щодо реалізації свого права за договором поруки, у тому числі застосування судових заходів захисту свого права шляхом пред'явлення позову, кредитор вчиняти не може.

З огляду на преклюзивний характер строку поруки й обумовлене цим припинення права кредитора на реалізацію даного виду забезпечення виконання зобов'язань, кредитор може пред'явити до поручителя у встановленому законом порядку протягом зазначеного строку саме позовну, а не будь-яку іншу вимогу. Зазначене положення не виключає можливість пред'явлення кредитором до поручителя іншої письмової вимоги про погашення заборгованості за боржника, однак і в такому разі кредитор може звернутися з такою вимогою до суду протягом визначеного ч.4 ст.559 ЦК України строку від дня настання строку виконання основного зобов'язання.

Отже, виходячи з положень ч.4 ст.559 ЦК України, вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов'язання за договором повинно бути пред'явлено в судовому порядку в межах строку дії поруки з дня настання строку виконання основного зобов'язання, закінчення строку, установленого договором поруки, припиняє поруку за умови, якщо кредитор протягом строку дії поруки не звернувся з позовом до поручителя.

Як видно із змісту п.4.1. договору поруки № 014/08-02/383-П, останнім визначено, що договір вступає в силу з моменту підписання сторонами та втрачає свою дію з моменту закінчення забезпеченого ним зобов'язання та що порука припиняється, якщо кредитор в межах трирічного терміну з дня строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя(а.с.5).

При вирішенні питання щодо строку дії договору поруки № 014/08-02/383-П, колегія суддів виходить із положень п.4.1. в частині, за якою порука припиняється, якщо кредитор в межах трирічного терміну з дня строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Що стосується положення п.4.1. договору поруки № 014/08-02/383-П в частині, за яким договір вступає в силу з моменту підписання сторонами та втрачає свою дію з моменту закінчення забезпеченого ним зобов'язання, то таке положення щодо строку дії поруки колегія суддів не приймає до уваги, оскільки останнє не є в розумінні ст.ст.251, 252 ЦК України поняттям строку та терміну дії договору поруки.

Таким чином, вирішуючи питання щодо поруки ОСОБА_2 за договором поруки № 014/08-02/383-П, колегія суддів приймає до уваги факт зміни кредитором дати виконання основного зобов'язання, саме з якої необхідно відраховувати і строк дії поруки, та що до поручителя кредитор пред'явив вимогу 12.03.2012 року (а.с.9), а з позовом до суду звернувся 23.05.2013 року, що підтверджується позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_4, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором(а.с.38-39), повідомленням Заводського районного суду м.Дніпродзержинська від 23.12.2014 року про наявність в провадженні суду справи за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_4, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором(а.с.74), що також підтвердив представник Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», тобто, пред'явлення кредитором вимоги та позову до поручителя знаходиться за межами строку дії поруки, який є преклюзивним, а тому договір поруки №014/08-02/383-П від 04 серпня 2005 року, що укладений між Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», та ОСОБА_2, підписаний сторонами 04 серпня 2006 року, є таким, що припинив свою дію.

Оскільки суд першої інстанції не взяв до уваги зазначені обставини та норми діючого законоавства, що регулюють правовідносини з питання припинення поруки, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції на підставі п.4 ст.309 ЦПК України підлягає скасуванню, з ухваленням нового рішення про задоволення позову ОСОБА_2 про визнання припиненим договору поруки, яким визнати припиненою поруку ОСОБА_2 за договором поруки №014/08-02/383-П від 04 серпня 2005 року, що укладений між Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», та ОСОБА_2, підписаний сторонами 04 серпня 2006 року.

Керуючись ст.ст.303,307,309,316 ЦПК України колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Заводського районного суду м.Дніпродзержинська від 30 жовтня 2014 року скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Дніпропетровської обласної дирекції, третя особа ОСОБА_4, про визнання припиненим договору поруки, задовольнити.

Визнати припиненою поруку ОСОБА_2 за договором поруки №014/08-02/383-П від 04 серпня 2005 року, що укладений між Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», та ОСОБА_2, підписаний сторонами 04 серпня 2006 року.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -