Справа №333/222/15-ц
Провадження №2/333/722/15
Ухвала

Іменем України

17 січня 2015 року м.Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду м.Запоріжжя Тучков С.С., розглянувши позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

13.01.2015 року до Комунарського районного суду м.Запоріжжя надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій позивач просить суд стягнути солідарно з відповідачів на його користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 733498,79 гривень, а також судові витрати.

17.01.2015 року справу була передана для розгляду судді Тучкову С.С.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовну заяву подано без додержання вимог, передбачених ст.119 Цивільного процесуального кодексу України.

Згідно ч.2 ст.119 Цивільного процесуального кодексу України позовна заява повинна містити: найменування суду, до якого подається заява, ім'я (найменування) позивача і відповідача, а також ім'я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі, зміст позовних вимог, ціну позову щодо вимог майнового характеру, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування, перелік документів, що додаються до заяви.

На підставі ч.4 ст.119 Цивільного процесуального кодексу України позовна заява повинна відповідати іншим вимогам, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов'язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Як вбачається з позовної заяви, в порушення вимоги п.2 ч.1 ст.119 ЦПК України в ній не зазначено місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номер засобу звязку представника позивача, який подає позовну заяву.

Крім того, в матеріалах справи міститься лише належним чином не завірена копія довіреності на імя ОСОБА_3, видана 13.01.2014 року Публічним акціонерним товариством «Універсал Банк» в особі Голови Правління Мілтіадіса Папаніколаоу, який діє на підставі статуту, строком на один рік.

Відповідно до ст.16 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців» Єдиний державний реєстр юридичних осіб та фізичних осіб підприємців створено з метою забезпечення органів державної влади, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб та фізичних осіб підприємців.

Відповідно до ч.2 ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців» в Єдиному державному реєстрі щодо юридичної особи містяться в тому числі відомості про прізвище, ім'я, по батькові та ідентифікаційні номери фізичних осіб - платників податків, які обираються (призначаються) до органу управління юридичної особи, уповноважених представляти юридичну особу у правовідносинах з третіми особами, або осіб, які мають право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори.

Відповідно до ст.18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців» якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Довідка з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України із зазначенням прізвища, ім'я, по батькові та ідентифікаційних номерів фізичних осіб платників податків, які обираються (призначаються) до органу управління юридичної особи, уповноважених представляти юридичну особу у правовідносинах з третіми особами, або осіб, які мають право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори, в матеріалах позовної заяви відсутня.

Таким чином, в матеріалах позовної заяви відсутні документи, які б підтвердили, що саме Мілтіадіс Папаніколаоу уповноважений законом, статутом або положенням видавати довіреність від імені Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк».

Також суд вважає за необхідне звернути увагу позивач на те, що хоча законодавством не встановлено спеціальних вимог до оформлення платіжних документів, на підставі яких перераховуються суми судового збору, таке перерахування здійснюється за загальними правилами згідно з вимогами Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» і відповідних нормативно-правових актів Національного банку України. Платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір. Платіжне доручення, яке за формою не відповідає наведеним вимогам, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

При цьому позивачем на підтвердження сплати судового збору надано платіжне доручення від 26.02.2013 року. Відповідно до п.8 листа Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10-1386/0/4-12 від 27.09.2012 року «Про деякі питання практики застосування Закону України «Про судовий збір»» передбачено, що якщо позовну заяву було залишено судом без розгляду з підстав, передбачених частиною першою статті 207 ЦПК України, а позивач у порядку частини другої цієї статті знову звернувся з позовом до суду в загальному порядку, він вправі використати при цьому первісний документ про сплату судового збору, але за умови, що суму відповідного збору йому не було повернуто (частина четверта статті 6 Закону). За наявності сумнівів у тому, чи було здійснено таке повернення, суд має право витребувати у позивача належні докази (зокрема, довідку органу Державної казначейської служби України про те, що сума судового збору позивачеві з Державного бюджету України не поверталася).

Отже, позивачу необхідно надати суду довідку органу Державної казначейської служби України про те, що сума судового збору позивачеві за платіжним дорученням №1780/25 від 26.02.2013 року з Державного бюджету України не поверталася.

Крім того, на підставі статті 3 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви справляється судовий збір.

Частиною 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Підпунктом 2 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено ставку судового збору за подання заяви майнового характеру у розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати.

Як вбачається з позовної заяви, ціна позову зазначена 733498,79 гривень. Однак, в порушення вищезазначених вимог цивільного процесуального законодавства позивачем було сплачено судовий збір лише у розмірі 3441,00 гривень, а не у розмірі 1 відсотку ціни позову, визначеної позивачем у позовній заяві із урахуванням максимальної ставки судового збору визначеної законодавством за подання заяви майнового характеру, а саме: трьох розмірів мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява подається до суду, 3654,00 гривень.

Таким чином, враховуючи викладене, позивачу необхідно згідно ст.4 Закону України «Про судовий збір» доплатити судовий збір, виходячи із зазначеної ним ціни позову.

Крім того, суд вважає за необхідне звернути увагу позивача на те, що при повному або частковому задоволенні позову майнового характеру до кількох відповідачів судовий збір, сплачений позивачем, відшкодовується ними пропорційно до розміру задоволених судом позовних вимог до кожного з відповідачів. Солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено.

Згідно ст.121 Цивільного процесуального кодексу України позовна заява, яка подана без додержання вимог, викладених у ст.ст.119-121 Цивільного процесуального кодексу України, підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Отже, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.118, 119-121 ЦПК України, суддя, -

У х в а л и в:

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишити без руху.

Надати позивачу строку для усунення недоліків позовної заяви три дні з дня отримання ним копії даної ухвали.

Роз'яснити позивачу, що якщо він у встановлений строк не усуне зазначені недоліки, то позовна заява буде вважатися неподаною та повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Комунарського районного суду

м.Запоріжжя С.С. Тучков