Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" жовтня 2015 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва в складі

Головуючого судді Астахової О.О.

при секретарі Рудь Р.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про скасування рішення постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 02 серпня 2010 року по справі № 689/10, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1, в особі представника за довіреністю ОСОБА_2 звернулась до Дніпровського районного суду м. Києва із заявою про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації Українських банків від 02 серпня 2010 року по справі № 689/10 за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_1про стягнення заборгованості. Мотивуючи заяву тим, що банк був зобов'язаний не тільки отримати від споживача письмове підтвердження про ознайомлення з усією інформацією, перелік якої наведено в ч. 2 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів», але і сам це ознайомлення провести в письмовій формі. Проте, цього зроблено не було. Як наслідок, позичальник не отримав необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про кредит, що мала забезпечити можливість його свідомого і правильного вибору, що призвело в свою чергу до укладання кредитного договору на незаконних та невигідних умовах для позичальника. Крім того, під час підписання договору кредиту позичальнику не було роз'яснено суть пункту договору, який містить третейське застереження, що в свою чергу призвело до порушення права позичальника на судовий захист, що на думку заявника є підставою для скасування рішення третейського суду. Вважає, що справа була не підвідомча третейському суду. Також ОСОБА_1 просить суд поновити їй строк на подання заяви про скасування рішення третейського суду від 02 серпня 2010 року по справі № 689/10 з тих підстав, що про вказане рішення вона дізналась лише 22.01.2015 року при ознайомленні з матеріалами третейської справи, після чого 20 лютого 2015 року звернулась до Дніпровського районного суду м. Києва із аналогічною заявою про скасування вказаного рішення третейського суду, яка була повернута за ухвалою суду від 19.03.2015 року та набрала законної сили 17.06. 2015 року і вже 27.07.2015 року заявник через свого представника повторно звернулась до Дніпровського районного суду м. Києва. Вважає причини пропуску строку на оскарження рішення третейського суду від 02 серпня 2010 року по справі № 689/10 поважними і просить про його поновлення.

У судовому засіданні представник заявника - ОСОБА_4 заяву підтримав в повному обсязі, виходячи з доводів якими вона обґрунтовується та просив її задовольнити. Пояснив, що застереження про розгляд справи третейським судом, що міститься у кредитному договорі та договорі поруки є незаконним, крім того, банк не повідомив ОСОБА_1, про умови кредитування в письмовій формі, що на його думку є підставою для скасування рішення третейського суду при Асоціації українських банків від 02 серпня 2010 року по справі № 689/10. Про оскаржуване рішення третейського суду заявник дізналась 22.01.2015 року, після чого звернулась до суду про скасування рішення третейського суду, у зв'язку з чим просить поновити строки звернення до суду з даною заявою визнавши причини його пропуску поважними.

Представник ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_3 у судове засідання не з'явились, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не повідомили клопотань про відкладення розгляду справи, до суду не надійшло.

Оскільки неявка осіб, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, суд заслухавши представника заявника - ОСОБА_4, вивчивши матеріали справи, наведені сторонами письмові доводи, оглянувши матеріали справи Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків, прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що рішенням Постійно діючого третейського суду при Асоціації Українських банків від 02 серпня 2010 року по справі № 689/10 стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» 851 001,58 грн. Стягнуто з ОСОБА_3 171 964,03 грн. заборгованості та 10 629,66 грн. третейського збору.

Згідно із ч. 2, 3 ст. 389-1 ЦПК України, заява про скасування рішення третейського суду подається до суду за місцем розгляду справи третейським судом сторонами, третіми особами протягом трьох місяців з дня прийняття рішення третейським судом, а особами, які не брали участі у справі, у разі якщо третейський суд вирішив питання про їх права і обов'язки, - протягом трьох місяців з дня, коли вони дізналися або повинні були дізнатися про прийняття рішення третейським судом.

Заява, подана після закінчення строку, встановленого частиною другою цієї статті, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

З оглянутої судом справи Третейського суду при Асоціації українських банків від 02 серпня 2010 року по справі № 689/10 вбачається, що представник ОСОБА_1 - ОСОБА_5 ознайомився з її матеріалами 22.01.2015 року, що підтверджується відповідним записом.( а.с. 117). Даних того, що заявник отримала рішення третейського суду після його направлення третейським судом, в матеріалах оглянутої справи не має.

Як вбачається зі змісту ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 19.03.2015 року, ОСОБА_1 вже зверталась до Дніпровського районного суду м. Києва із аналогічною заявою про скасування рішення третейського суду від 02 серпня 2010 року по справі № 689/10. 20.02.2015 року, вказану заяву судом було повернуто заявнику. Не погоджуючись, представник ОСОБА_1 оскаржив ухвалу суду в апеляційному порядку. Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва від 17.06.2015 року ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 19.03.2015 року залишено без змін. Після чого представник ОСОБА_1 звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з даною заявою 27.07.2015 року.

За таких обставин, суд приходить до висновку про продовження заявнику строку для звернення до суду з даною заявою, оскільки вважає, що він пропущений з поважних причин.

Відповідно до ст. 5 Закону України « Про третейські суди» на розгляд до третейського суду може бути переданий спір за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогами закону.

Згідно ст. 12 Закону України « Про третейські суди» Посилання у договорі, контракті на документ, який містить умову про третейський розгляд спору, є третейською угодою за умови, що договір укладений у письмовій формі і це посилання є таким, що робить третейську угоду частиною договору.

Пунктом 6.2. ст. 6 договорів кредиту № 105/2-78-7 від 22.10.2007 року, № 105/2-82-8 від 16.07.2008 року укладених між АКБ СР «Укрсоцбанк» та ОСОБА_3 передбачено, що «Сторони домовились, що у випадку неможливості вирішення спору шляхом переговорів, керуючись ст. 5 Закону України «Про третейські суди», спір розглядається одноособово третейським суддею Мороз О.А. Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків, що знаходиться за адресою: 02002, м. Київ, вул. М.Раскової,15…».

Пунктом 6.2. ст. 6 договору про надання не відновлювальної кредитної лінії № 105/2-68-7 від 05.09.2007 року, укладеного між АКБ СР «Укрсоцбанк» та ОСОБА_3 передбачено, що «Сторони домовились, що у випадку неможливості вирішення спору шляхом переговорів, керуючись ст. 5 Закону України «Про третейські суди», спір розглядається одноособово третейським суддею Мороз О.А. Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків, що знаходиться за адресою: 02002, м. Київ, вул. М.Раскової,15…».

Пунктом 5.2 договорів поруки № 105/25-104-7 від 26.07.2007 року, № 105/25-135-7 від 05.09.2007 укладених між АКБ СР «Укрсоцбанк» та ОСОБА_3 та ОСОБА_1 передбачено, що «Сторони домовились, що у випадку неможливості вирішення спору шляхом переговорів, керуючись ст. 5 Закону України «Про третейські суди», спір розглядається одноособово третейським суддею Мороз О.А., Ярошевцем В.М., Білоконем Ю.М. Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків, що знаходиться за адресою: 02002, м. Київ, вул. М.Раскової,15…».

Відповідно до ст. 51 Закону України « Про третейські суди», рішення третейського суду є остаточним і оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених Законом.

Суд не може прийняти до уваги посилання представника ОСОБА_4 на те, що заявник не надала значення даному третейському застереженню, оскільки вважала, що воно не стосується стягнення заборгованості, так як підписуючи договори поруки, вважається, що сторони досягли згоди про всі істотні умови договору. Тим більше таке посилання не ґрунтується на Законі. Рішення про визнання третейського застереження недійсним суду не надано. В установленому законом порядку заявник не оскаржує третейське застереження. А тому посилання представника заявника на недійсність третейського застереження, яке міститься в кредитному договорі та договорі поруки не можуть бути прийняті до уваги.

Щодо тверджень представника заявника про неповідомлення позичальнику про умови кредитування додатково, ніж шляхом укладання основного договору, то вони не заслуговують на увагу, оскільки зобов'язання виникають з договорів, та ст. 389-5 ЦПК України чітко передбачено підстави для скасування рішення третейського суду.

Суд критично ставиться до того, що дана справа не була підвідомча третейському суду з тих підстав, що справи щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки), не підлягають розгляду третейськими судами.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, зміст позову визначається змістом позовної заяви особи, що звернулась до суду за захистом своїх прав, а не складом сторін спору, що позивачем у справі є банк, який пред'явив позов про захист прав банку, а відповідачем у справі є споживач банківських послуг, який ніяких зустрічних вимог про захист прав споживачів не заявляв, тому відсутні підстави вважати що третейським судом розглянуто спір про захист прав споживачів, який виключений з підвідомчості третейського суду.

Таким чином, рішення постійно діючого Третейського суду при Асоціації Українських банків від 02 серпня 2010 року по справі № 689/10 за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_1про стягнення заборгованості прийнято у відповідності до вимог Закону України « Про третейські суди», розгляд справи відбувався в межах третейської угоди, яка укладена між сторонами у вигляді третейського застереження, яке викладене в п.п. 6.2 основного договору та 5.2 договору поруки.

На підставі викладеного, керуючись 389-1, 389-6 ЦПК України, ст.ст. 5, 12, 36, 51, 56 Закону України «Про третейські суди», суд, -

у х в а л и в :

Заяву Представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про скасування рішення постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 02 серпня 2010 року по справі № 689/10 залишити без задоволення.

Рішення третейського суду при Асоціації українських банків від 02 серпня 2010 року по справі № 689/10 залишити без змін.

Ухвала суду може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва, шляхом подання апеляційної скарги протягом 10-ти днів з дня проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10-ти днів з дня отримання її копії.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: