провадження № 2/200/3128/14
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 листопада 2015 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого судді Кудрявцевої Т.О.

при секретарі Власенко К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Застройщик" про перегляд заочного рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 12.08.2014 року, ухваленого у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Интерсат" про визнання права власності та зустрічною позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Интерсат" до ОСОБА_1, Товариства з обмеженою відповідальністю "Застройщик" про визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

Представник ТОВ "Застроцщик" звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12.08.2014 року, ухваленого у даній цивільній справі. В обґрунтування вимог заяви посилається на те, що справа була розглянута у відсутність представника ТОВ "Застройщик", який не був повідомлений належним чином про дату та час судового засідання, в зв"язку з чим був позбавлений можливості скористатися своїми правами в судовому процесі. Копію зачоного рішення у даній справі не було надіслано до товариства, якому про це рішення стало відомо 15.09.2015 року під час ознайомлення довіреної особи з матеріалами справи. Також представник ТОВ "Застройщик" посилався на те, що предметом первісних позовних вимог ОСОБА_1 до ТОВ "Интерсат" було визнання права власності на нерухоме майно по вул. Чкалова, 21 в м. Дніпропетровську. В свою чергу ТОВ "Интерсат" звернулося до суду із зустрічною позовною заявою до ОСОБА_1, ТОВ "Застройщик" із позовом про визнання недійсною реєстрацію права власності на спірне нерухоме майно за ТОВ "Застройщик" та визнання права власності на таке майно за ТОВ "Интерсат". В обгрунтування задоволення зустрічної позовної заяви суд першої інстанції посилався на рішення Феодосійського міського суду АРК від 21.11.2013 року по справі № 119/4453/13-ц за позовом ПРАТ "ВРП" до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ТОВ "Застройщик" про звернення стягнення на предмет іпотеки, визнання недійсними реєстраційного посвідчення та договору купівлі-продажу, відповідно до якого позовні вимоги ПП "ВРП" задоволено частково, визнано недійсним реєстраційне посвідчення ТОВ "Застройщик", видане 11.12.1997 року ДБТІ на літ. А-1 - магазин, що розташований по вул. Чкалова, 21 в м. Дніпропетровську, визнано недійсним договір купівлі-продажу торгівельних павільйонів літ. Л1-1, літ. Л2-1, Л3-1, що розташовані по вул. Чкалова, 21 в м. Дніпропетровську. Водночас, визнаючи право власності на спірне нерухоме майно, суд першої інстанції поза увагою залишив той факт, що у випадку визнання правочину недійсним сторони повертають одна одній все отримане за угодою, яка визнана недійсною. Відтак, беручи до уваги вказане рішення суду від 21.11.2013 року, суд мав би звернути увагу на той факт, що відповідно до вказаного рішення суду право власності на спірне майно по вул. Чкалова, 21 повернулось до ТОВ "Аструм Люкс", яке в свою чергу не було залучено до участі у справі. Визнаючи недійсною реєстрацію права власності ТОВ "Застройщик", суд припустився грубого порушення норм матеріального права, а саме визнаючи недійсною реєстрацію права власності суд послався на ст.ст. 203, 215, 216 ЦК України - норми, що визначають підстави недійсності правочину, проте реєстрація права власності на нерухоме майно не є правочином, а відтак - не може бути визнаною недійсною. Крім того, відповідно до вимог чинного законодавства однією з підстав скасування реєстрації нерухомого майна відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" є рішення судів, що набрали законної сили. Таким чином, навіть якщо б ТОВ "Интерсат" заявляло вимоги про скасування реєстрації права власності ТОВ "Застройщик", такі б вимоги не підлягали б задоволенню, зважаючи на їх передчасність, оскільки спору щодо скасування чи відмови у скасуванні справа власності ТОВ "Застройщик" ще не виникло, крім того, суб"єктний склад у справах щодо скасування реєстрації права власності є іншим, зумовлений обов"язковою участю особи, яка має право вносити записи про скасування реєстрації.

В судовому засіданні представник ТОВ "Застройщик" підтримав вимоги заяви про перегляд заочного рішення та просив її задовольнити.

В судове засідання ОСОБА_1, представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Интерсат" не з"явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причину неявки суду не повідомили.

Розглянувши заяву, вислухавши представника заявника, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для скасування заочного рішення, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин.

У відповідності до п.2 ч.3 ст. 231 ЦПК України суд може своєю ухвалою за результатами розгляду заяви про перегляд заочного рішення залишити заяву без задоволення.

Згідно ч. 1 ст. 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Заочним рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12.08.2014 року, ухваленим у даній цивільній справі, позовна заява ОСОБА_1 залишена без задоволення та задоволені позовні вимоги ТОВ "Интерсат", визнано недійсною реєстрацію права власності за ТОВ "Застройщик" літ. А-1 - магазин, літ. а-1 - тамбур, загальною площею 375 кв.м., літ. а1-1 - тамбур, літ. а4-ганок, літ. а5-ганок, літ. Л1-1-торгівельний павільйон, загальною площею 45,2 кв.м., Л2-1 - торгівельний павільйон, загальною площею 21,7 кв.м., літ. Л3-1 - торгівельний павільйон, загальною площею 22,5 кв.м., що розташовані по вул. Чкалова, 21 в м. Дніпропетровську; визнано за ТОВ "Интерсат" право власності на нерухоме майно, а саме: літ. А-1 - магазин, літ. а-1 - тамбур, загальною площею 375 кв.м., літ. а1-1 - тамбур, літ. а4-ганок, літ. а5-ганок, літ. Л1-1-торгівельний павільйон, загальною площею 45,2 кв.м., Л2-1 - торгівельний павільйон, загальною площею 21,7 кв.м., літ. Л3-1 - торгівельний павільйон, загальною площею 22,5 кв.м., що розташовані по вул. Чкалова, 21 в м. Дніпропетровську.

Як вбачається з матеріалів справи, на адресу сторін судом направлялися письмові повідомлення про день, час та місце розгляду справи. Відповідно до копії накладної №014132, яка знаходиться в матеріалах справи, ТОВ "Застройщик" було належним чином повідомлене про розгляд справи, що не спростовано в судовому засіданні представником зазначеного товариства.

Будучи повідомленими у вищевказаний спосіб про розгляд справи, представник ТОВ "Застройщик" в судове засідання 12.08.2014 року не з"явився, причину неявки не повідомив, в зв"язку з чим судом було ухвалено у даній справі рішення у його відсутність та в заочному порядку.

Крім того, при розгляді заяви про перегляд заочного рішення відповідачем ТОВ "Застройщик" не надано суду будь-яких доказів, що мають істотне значення для правильного вирішення справи, які у випадку присутності його представника в судовому засіданні при розгляді справи, могли би вплинути на прийняте судом рішення. Крім того, посилання представника ТОВ "Застройщик" про незаконність рішення Феодосійського міського суду АРК від 21.11.2013 року та його оскарження не можуть бути підставою для задоволення даної заяви про перегляд заочного рішення, оскільки суду не надано доказів таких тверджень, а зокрема того, що вказане рішення є скасованим.

З огляду на зазначене, з урахуванням того, що скасування заочного рішення можливе лише за наявності двох передбачених ч.1 ст. 232 ЦПК України обставин, заява відповідача ТОВ "Застройщик" про перегляд заочного рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12.08.2014 року задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 231, 232 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Застройщик" у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 12.08.2014 року, ухваленого у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Интерсат" про визнання права власності та зустрічною позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Интерсат" до ОСОБА_1, Товариства з обмеженою відповідальністю "Застройщик" про визнання права власності.

Ухвала в апеляційному порядку оскарженню не підлягає.

Заочне рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя Т.О. Кудрявцева