Справа № 1321/218/12 Головуючий у 1 інстанції: Веремчук О.А.
Провадження № 22-ц/783/573/15 Доповідач в 2-й інстанції: Тропак О. В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого Тропак О.В.,

суддів: Приколоти Т.І., Федоришина А.В.,

за участю секретаря Гацій І.І.,

з участю: представників відповідачів: Конадрашова Д.І., Заїкіна В.О.,

позивача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою відповідача Дочірнього підприємства "Львівський облавтодор" на рішення Сокальського районного суду Львівської області від 24 грудня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Служби автомобільних доріг у Львівській області та Дочірнього підприємств "Львівський облавтодор" про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

в с т а н о в и л а :

23 січня 2012 року ОСОБА_4 звернулась в суд з позовом до Служби автомобільних доріг у Львівській області про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 6211 грн та моральної шкоди в сумі 20 тис. грн, завданої ДТП, а також витрати за надання юридичної допомоги, покликаючись на те, що 16 червня 2010 року позивач на власному автомобілі марки "Опель Вектра" їхала з м. Червонограда у Республіку Польщу, дорогою Червоноград - Рава-Руська по своїй смузі із швидкістю 50-60 км/год. Погода була дощова, асфальтове покриття було залите водою від якого піднімалась пара. У результаті автомобіль попав у яму і праве переднє і заднє колесо, а також передні колеса тріснули і зігнуті диски. Нею було викликано працівників ДАІ Сокальського району, якими було складено схему місця ДТП в якій зазначено, що на дорозі були вибоїни. Пошкоджений автомобіль було доставлено на станцію технічного обслуговування. Після виконання ремонтних робіт було складено акт і вартість виконаних робіт становила 4861 грн., а також судовим експертом було складено висновок № 38 експертного автотоварознавчого дослідження із якого вбачається, що вартість відновлюваного ремонту становить 6211 грн. Позивач також зазначає, що в результаті ДТП перенесла нервове потрясіння та їй встановлено діагноз гіпертонія.

В подальшому ухвалою судового засідання від 18 жовтня 2013 року до участі в справі в якості співвідповідача було залучено Дочірнє підприємство "Львівський облавтодор".

Рішенням Сокальського районного суду Львівської області від 24 грудня 2013 року позов задоволено частково. Вирішено: стягнути з ДП "Львівський облавтодор" в користь ОСОБА_4 заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди матеріальну шкоду в сумі 6211 гривень та моральну шкоду в сумі 20 000 гривень, оплачений судовий збір в сумі 101 гривня, а всього на загальну суму 26312 гривень; стягнути з ДП " Львівський облавтодор" недоплачений судовий збір у сумі 113 гривні 60 коп. В позові ОСОБА_4 до Служби автомобільних доріг у Львівській області про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок ДТП- відмовити.

Рішення суду в апеляційному порядку оскаржено відповідачем Дочірнім підприємством "Львівській облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України". Посилаючись на незаконність та необгрунтованість оскарженого рішення просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити за безпідставністю та необгрунтованістю. В апеляційній скарзі зазначає, що жодних доказів притягнення до відповідальності за наслідками вказаного ДТП працівників ДП "Львівський облавтодор" позивачем надано не було. Апелянт вважає, що суд повинен визначити належного відповідача в справі, оскільки передання своїх обов'язків підтримання в належному стані проїжджої частини дороги третій особі не може бути підставою для звільнення належного відповідача від виконання своїх обов'язків, визначених законом. Згідно ЗУ " Про автомобільні дороги", власником усіх автодоріг загального користування України є держава Україна, а уповноваженими державою органами управління автомобільними дорогами є Держслужба автодоріг України та її органи управління на місцях, зокрема у межах територіальної юрисдикції Львівської області - Служба автомобільних доріг у Львівській області. Дорога, на якій сталось ДТП є автомобільною дорогою загального користування. Судом було безпідставно залишено поза увагою ту обставину, що Служба автомобільних доріг у Львівській області ( як замовник) уклала з Дочірнім підприємством "Львівський Облавтодор" Відкритого акціонерного товариства " Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (як з підрядником) контракт на ремонт і забезпечення утримання дороги у належному, стані, що не позбавляє Службу її обов'язку нести відповідальність перед позивачем у відповідності до ч. 2 ст. 1172 ЦК України. Крім того апелянт вважає, що факти, викладені позивачем при описані своїх душевних страждань, як підстави для відшкодування моральної шкоди, можуть бути викривлені або не зовсім відповідати дійсності. Жодних доказів чи обгрунтувань розміру ніби-то завданої моральної шкоди, окрім виключно суб'єктивних переживань позивача суду надано не було.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить задовольнити частково з наступних мотивів.

Колегія суддів погоджується з правильністю висновків суду першої інстанції про наявність правових підстав для покладення відповідальності за шкоду , завдану майну позивача, на відповідача Дочірнього підприємства "Львівський облавтодор", враховуючи наступні обставини.

У відповідності до положень ч.2 ст. 1166 ЦК України, особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Матеріали даної справи свідчать про те, що відповідачем - ДП "Львівський облавтодор" не було доведено відсутності його вини у завданні шкоди майну позивача, на відміну від відповідача - Служби автомобільних доріг у Львівській області, яким було доведено відсутність його вини у завданні шкоди майну позивача, що підтверджується наступними доказами. Так, у відповідності до п.1.1 договору № 1-ПЕ на надання послуг (виконання робіт) з поточного (планово-попереджувального) ремонту та експлуатаційного утримання автомобільних доріг державного та місцевого значення загального користування Львівської області від 31 березня 2010 року, укладеного між Службою автомобільних доріг у Львівській області /Замовник/ та ДП "Львівський обллавтодор" /Підрядник/(а.с.70 -74) замовник доручає, а підрядник бере на себе юридичну відповідальність та забезпечує надання послуг (виконання робіт) з поточного (планово-попереджувального) ремонту та експлуатаційного утримання автомобільних доріг загального користування державного та місцевого значення в Львівській області протяжністю 8373,0 км у відповідності до Додатку № 3 ( Акт передачі автомобільних доріг ) та згідно з вимогами діючих нормативно-правових актів, зокрема : "Класифікації робіт з ремонтів автомобільних доріг загального користування " (ВБН Г.1-218-182: 2006 із змінами та доповненнями ), а замовник зобов"язується прийняти і оплатити надання послуг в межах виділених фінансових ресурсів.Підпунктом 3.1.15 ВБН Г.1-218-182: 2006 передбачено, що роботи з поточного (планово - попереджувального) ремонту це роботи по організації та безпеці дорожнього руху, а саме: відновлення або нанесення нової вертикальної та горизонтальної розмітки; ремонт і влаштування огороджень у небезпечних місцях; встановлення дорожніх знаків, напрямних пристроїв, знаків індивідуального проектування на окремих ділянках та маршрутах.

Пунктом 13 вищезазначеного договору № 1-ПЕ від 31 березня 210 року встановлено, що відповідальність за відшкодування збитків, заподіяних фізичним або юридичним особам при виникненні дорожньо-транспортних пригод, пов"язаних з незадовільними дорожніми умовами, визначається згідно з чинним законодавством, при цьому підрядник несе відповідальність за:

- незабезпечення безпеки дорожнього руху згідно діючих нормативів при виконанні підрядних послуг (робіт), якщо ці порушення виникли з вини підрядника та призвели до дорожньо-транспортної пригоди.

На схемі місця ДТП, яка сталася 16.06.2010 року на автодорозі Червоноград-Рава-Руська (а.с. 17), на смузі руху транспортного засобу позивача, зафіксовано наявність вибоїн розмірами: 1,05 м /довжина/, 0,50 м /ширина/, 0,20 м /глибина/ та 1,60 м /довжина1,10 м /ширина/, 0,25 м /глибина/ , та водночас не зафіксовано , що перед цими вибоїнами встановлено будь-які дорожні знаки, які попереджували б про небезпеку для руху транспортних засобів, що свідчить про те, що Дочірнім підприємством "Львівський облавтодор" не були дотримані вимоги вищезазначеного нормативного акту та не були виконані умови договору № 1-ПЕ від 31.03.2010 року, не було забезпечено безпеки дорожнього руху, що призвело до настання дорожньо-транспортної пригоди з участю транспортного засобу позивача, і дана обставина дає підстави для покладення юридичної відповідальності за шкоду, завдану майну позивача, саме на ДП "Львівський облавтодор".

Розмір шкоди завданої майну позивача внаслідок дорожньо-транспортної пригоди відповідачами не оспорювався.

Оскільки відповідачем - ДП "Львівський облавтодор" не було доведено , що шкоду майну позивача завдано не з вини ДП "Львівський облавтодор" , тому у відповідності до положень ст.23 ЦК України, позивач має також право на отримання від цього відповідача грошового відшкодування моральної шкоди , яка полягала у душевних стражданнях , яких позивач зазнала у зв"язку із пошкодженням її майна по вині відповідача.

Враховуючи те, що шкода майну позивача була завдана відповідачем внаслідок бездіяльності відповідача- ДП "Львівський облавтодор", згідно акту виконаних робіт транспортний засіб позивача було відремонтовано 22.06.2010 року, тобто через 6 днів після дорожньо-транспортної пригоди, твердження позивача, що після дорожньо-транспортної пригоди вона захворіла , що негативно впливає на її загальний стан і на життєві відносини , та, що після цього випадку вона має страх і не може сідати за кермо автомобіля є голослівними і не підтвердженими будь-якими доказами, та крім цього, зважаючи на несприятливі погодні умови (дощ та мокрий асфальт) і темну пору доби, позивач повинна була враховувати незадовільну дорожню обстановку і вибрати безпечну швидкість керованого нею транспортного засобу, колегія суддів вважає, що розмір морального відшкодування , визначений позивачем є явно завищений, тому виходячи, з вимог розумності і справедливості, вважає, що достатнім для моральної сатисфакції буде визначення розміру грошового відшкодування моральної шкоди в сумі 500 гривень.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржене рішення в частині стягнення з відповідача - ДП"Львівський облавтодор" на користь позивача моральної шкоди слід змінити, зменшивши розмір відшкодування з 20000 гривень до 500 гривень та відповідно зменшити загальну суму, яка підлягає стягненню з вищезазначеного відповідача з 26312 гривень до 6812 грн (6211 грн + 500 грн + 101 грн = 6812 грн), а в решті оскаржене рішення належить залишити без змін.

Керуючись п.3 ч.1 ст. 307, п. 3 ч.1 ст. 309, ч.2 ст. 314, ст. ст. 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу відповідача Дочірнього підприємства "Львівський облавтодор" задовольнити частково.

Рішення Сокальського районного суду Львівської області від 24 грудня 2013 року в частині стягнення з ДП "Львівський облавтодор" в користь ОСОБА_4 моральної шкоди в сумі 20000 гривень та всього на загальну суму 26312 гривень змінити, зменшивши розмір моральної шкоди до 500 гривень та загальну суму до 6812 гривень.

В решті рішення Сокальського районного суду Львівської області від 24 грудня 2013 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням апеляційного суду.

Головуючий Тропак О.В.

Судді Приколота Т.І.

Федоришин А.В.