Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 337/364/15-ц Головуючий у 1-й інстанції: Ширшої С.А
Провадження № 22-ц/778/5201/15 Суддя-доповідач: Кухар С.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 жовтня 2015 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого, судді:Осоцького І.І.
суддів:Панкеєва О.В.
Кухаря С.В.
при секретаріБуримі В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за

апеляційною скаргою ОСОБА_6 та

апеляційною скаргою ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10

на рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 24 липня 2015 року

у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, Міське комунальне підприємство «Основаніє», Запорізька міська рада про зміну договору найму житлового приміщення та визнання порядку користування квартирою

та

за зустрічною позовною заявою ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 до ОСОБА_6, треті особи: МКП «Основаніє», Хортицький відділ у м. Запоріжжі ГУМВС України в Запорізькій області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням у зв'язку з вибуттям,-

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач ОСОБА_6 звернувся до суду із вказаним позовом посилаючись на те, що він та ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1. До грудня 2014 року в квартирі також була зареєстрована дружина позивача - ОСОБА_11

Вказана квартира складається з трьох жилих кімнат площею: 10, 9 кв. м., 17, 8 кв.м, 17, 6 кв. та знаходиться у віданні МКП «Основаніє». Квартира не приватизована. Відповідачі ОСОБА_9 та та ОСОБА_12 тривалий час в квартирі не мешкають. За час проживання в спірній квартирі між позивачем та його дружиною ОСОБА_11 та відповідачами ОСОБА_7, ОСОБА_8 склався порядок користування квартирою, за яким позивач з дружиною займали кімнату площею 17,6 кв.м., а відповідачі ОСОБА_7, ОСОБА_8 ізольовану кімнату площею 10,9 кв.м. Між ними склалися неприязні стосунки і вони не можуть погодити умови оплати житла та комунальних послуг. Відповідачі чинять ОСОБА_6 перешкоди у користуванні квартирою. Після того, як дружина ОСОБА_11 в грудні 2014 року знялася з реєстрації та переїхала мешкати до доньки, позивач в зв'язку з тим, що він є людиною похилого віку та потребує ізольованої кімнати змушений був звернутися до суду з вказаним позовом.

Посилаючись на вказані обставини, позивач після уточнення своїх вимог просив суд:

- визначити порядок користування квартирою АДРЕСА_1, виділивши йому у користування ізольовану кімнату 6 площею 10,9 кв.м, а відповідачам ОСОБА_7, і ОСОБА_8, кімнати 8 і 7 площею 17,6 і 17,8 кв. м та балкон; інші приміщення - кухню, ванну кімнату, туалет та кладову - залишити в його та відповідачів ОСОБА_7, і ОСОБА_8 у спільному користуванні;

- змінити договір найму житлового приміщення від 17.03.1980 р. - квартири АДРЕСА_1, виділивши йому в користування ізольовану кімнату 6 площею 10,9 кв.м, а відповідачам ОСОБА_7, і ОСОБА_8, кімнати 8 і 7 площею 17,6 і 17,8 кв.м та балкон;- інші приміщення - кухню, ванну кімнату, туалет та кладову - залишити в його та відповідачів ОСОБА_7, і ОСОБА_8, у спільному користуванні;

- зобов'язати Міське комунальне підприємство «Основаніє» укласти з ним окремий договір найму житлового приміщення - у спірній квартирі.

- визнати ОСОБА_10 та ОСОБА_9 такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1;

- зобов'язати відповідачів ОСОБА_7, і ОСОБА_8, привести житлове приміщення квартири АДРЕСА_1 в первісний стан шляхом закладення входу до кухні з кімнати 6 площею 10,9 кв.м та відновлення входу до кухні 4 з коридору 1 площею 10,1 кв.м. Всі витрати з приведення квартири до первісного стану покласти на ОСОБА_7, та ОСОБА_8 стягнути з ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_10, та ОСОБА_9, на його користь понесені судові витрати.

Відповідачі надали до суду вказану зустрічну позовну заяву, яка мотивована тим, що ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 зареєстровані та проживають за адресою: квартира АДРЕСА_1. Вказана квартира складається з трьох жилих кімнат. Квартира не приватизована. 15.06.2014 року, ОСОБА_6 та його дружина ОСОБА_11 зібравши особисті речі переїхали зі спірної квартири на інше місце проживання.

Тому, на підставі ст.107 ЖК України просили визнати ОСОБА_6 таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: квартира АДРЕСА_1 у зв'язку з вибуттям на постійне місце проживання в інше жиле приміщення. Стягнути з відповідача судові витрати.

Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 24 липня 2015 року позовну заяву задоволено частково.

Визначено порядок користування квартирою АДРЕСА_1, виділивши ОСОБА_6 в користування ізольовану кімнату 6 площею 10,9 кв.м, а відповідачам ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 кімнати 8 і 7 площею 17,6 і 17,8 кв.м та балкон; інші приміщення - кухню, ванну кімнату, туалет та кладову - залишити в спільному користуванні.

Змінено договір найму житлового приміщення від 17.03.1980 р. - квартири АДРЕСА_1, виділивши ОСОБА_6 в користування ізольовану кімнату 6 площею 10,9 кв.м, а відповідачам ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 кімнати 8 і 7 площею 17,6 і 17,8 кв.м та балкон; інші приміщення - кухню, ванну кімнату, туалет та кладову - залишено в спільному користуванні.

Зобов'язано Міське комунальне підприємство «Основаніє» укласти з ОСОБА_6 окремий договір найму житлового приміщення - ізольованої кімнати 6 площею 10,9 кв.м в квартирі АДРЕСА_1.

Зобов'язано відповідачів ОСОБА_7 і ОСОБА_8 привести житлове приміщення квартири АДРЕСА_1 в первісний стан шляхом закладення входу до кухні з кімнати 6 площею 10,9 кв.м та відновлення входу до кухні 4 з коридору 1 площею 10,1 кв.м. Всі витрати з приведення квартири до первісного стану покласти на ОСОБА_7 та ОСОБА_8.

Стягнуто пропорційно з ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_10 та ОСОБА_9 на користь ОСОБА_6 понесені судові витрати у розмірі 162 грн. 40 коп.

В задоволені інших позовних вимог - відмовлено.

В задоволенні зустрічного позову - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просять рішення суду скасувати в частині відмови в йому позові, та ухвалити в цій частині нове, яким задовольнити його позов в повному обсязі.

ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 подали апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просять рішення суду скасувати, ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову первісного позову і задовольнити їх позов.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом попередньої інстанції встановлено, що рішення Виконавчого комітету Заводської районної ради народних депутатів м. Запоріжжя від 20 березня 1980 року, ОСОБА_6 отримав ордер на жиле приміщення НОМЕР_1 на право заселення трьохкімнатної квартири за адресою: квартира АДРЕСА_1 на склад сім`ї із 4 осіб: на себе, дружину ОСОБА_11, доньку ОСОБА_7, онука ОСОБА_10

В подальшому ОСОБА_7 змінила прізвище на ОСОБА_7, а ОСОБА_10 - на ОСОБА_10.

Квартира складається з трьох кімнат: ізольована кімната № 1 площею 10, 9 кв.м.; кімната № 2 площею 17,8 кв.; кімната № 3 площею 17,6 кв.м., відповідно житлова площа становить 46,3 кв.м, загальна площа складає 67,5 кв.м. В квартирі є балкон, кухня, коридор, туалет, ванна кімната.

Особовий рахунок для сплати житлово-комунальних послуг оформлений на позивача ОСОБА_6

За довідкою МКП "Основаніє" про склад сім"ї в кв. АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, донька ОСОБА_7, зять ОСОБА_8, онука ОСОБА_9, онука ОСОБА_10

Відповідно до довідки адресно-довідкового підрозділу ГУДМС України в Запорізькій області, дружина позивача ОСОБА_11 з 02.12.2014 року, зареєстрована за іншою адресою.

Квартира не приватизована і знаходиться на балансі МКП "Основаніє", яке є наймодавцем за договором найму житла з наймачами.

Як встановлено в судовому засіданні, на протязі більше 10 років в спірній квартирі склався порядок користування, відповідно до якого, позивач з дружиною користувався кімнатою №3 площею 17,6 кв.м., відповідачі ОСОБА_7 а ОСОБА_8 кімнатою №1 площею 10,9 кв.м, а відповідачі ОСОБА_9 та ОСОБА_10 кімнатою № 2, площею 17,35 кв.м.

У зв'язку з тим, що між позивачем та відповідачами виникли неприязні стосунки а також відсутня домовленість щодо сплати комунальних платежів ОСОБА_6 звернувся до суду з вказаним позовом.

Згідно до вимог ст. 104 ЖК України, позивач має право вимагати складання з ним окремого договору найму житлового приміщення, а у разі незгоди зареєстрованих осіб, спір може бути вирішено в судовому порядку.

Відповідно до вимог ст. 63 ЖК України предметом договору найму житлового приміщення може бути ізольоване жиле приміщення.

Щодо доводів апеляційної скарги ОСОБА_6 про визнання ОСОБА_9 та ОСОБА_10 такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1 у зв'язку з відсутністю у житловому приміщенні без поважних причин понад шість місяців, то зазначеним обставинам надав належну оцінку суд першої інстанції.

Так допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23 пояснили, що ОСОБА_9 та ОСОБА_10 постійно мешкають у спірній квартирі.

Вказане позивачем не спростовано, а матеріали перевірки Хортицького РВ є неналежним доказом щодо непроживання вказаних осіб у спірній квартирі, про що суд вірно зазначив у оскаржуваному рішенні.

Тому, суд вірно, встановивши вказані обставини в тому числі і факт наявного без згоди позивача перепланування квартири проведеного без відповідно дозволу задовольнив позов частково.

Відповідно до ст. 64 ЖК України члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач і члени його сім'ї.

Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

Згідно ст. 107 ЖК України у разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття.

Відповідно до п. 11 Постанови №2 від 12.04.1985 року "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами житлового кодексу" Пленум Верховного суду роз'яснив, що відповідно до ст. 107 ЖК України, наймач або член його сім'ї, який вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття, незалежно від пред'явлення позову про це. На ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресовка кореспонденції, утворення сім'ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо). Громадяни, відсутні у місці постійного проживання за умовами і характером роботи (члени екіпажів суден, працівники геологічних, розвідувальних партій, експедицій та інші працівники, діяльність яких пов'язана з постійним пересуванням), у період її виконання можуть бути визнані на підставі ст. 107 ЖК такими, що втратили право користування жилим приміщенням, з якого вони вибули у зв'язку з цією роботою, в разі одержання жилої площі, вселенні на жилу площу членів сім'ї або в інших випадках забезпечення їх жилою площею для постійного проживання (п.3 постанови Ради Міністрів СРСР від 16 квітня 1988 р. N 477 "Про гарантію житлових прав громадян, тимчасово відсутніх у місці постійного проживання за умовами і характером роботи"). Суд може визнати особу такою, що втратила право користування жилим приміщенням, лише з однієї вказаної позивачем підстави, передбаченої ст. 71 або ст. 107 Житлового кодексу України. Змінити підставу позову суд вправі тільки за згодою позивача.

Відмовляючи в задоволенні зустрічного позову суд першої інстанції вірно зазначив, що жиле приміщення, куди вибув ОСОБА_6 у листопаді 2014 року році зі спірної квартири, не можна вважати його постійним місцем проживання, так як і не заперечують позивачі майно яке йому належить він не вивозив. Крім того, ОСОБА_6 періодично приїздить до квартири, тому відсутні законні підстави для визнання його таким, що втратив право користування цим житловим приміщенням згідно зі ст. 107 ЖК України.

Окрім того його тимчасове проживання ОСОБА_6 за іншою адресою є вимушеним, оскільки він тимчасово проживав з дружиною, яка проживала та мешкала за іншою адресою через необхідність постійного догляду за нею з боку іншої дочки.

Тому підстави для задоволення зустрічного позову відсутні.

Посилання апелянтів ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на те, що перепланування в квартирі було проведено за згодою позивача ОСОБА_6 є безпідставним оскільки як зазначив суд першої інстанції таке перепланування відбулось без відповідних дозволів окрім цього така згода не підтверджена належними письмовими доказами.

Посилання апелянтів ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на те, що виділення у користування позивачеві кімнати площею 10,9 кв.м. перевищує розмір долі яка на нього припадає є теж безпідставним оскільки самі ж відповідачі пояснили колегії суддів, що вони вважають, що ОСОБА_6 можливо виділити в користування кімнату площею ще більшою а саме 17,6 кв.м. Окрім цього суд також вірно врахував, що виділена кімната, є єдиною ізольованою кімнатою у квартирі.

Посилання апелянтів ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на те, що не проживання ОСОБА_6 є його добровільним вибором, оскільки він бажає жити з дружиною, само по собі вказує на вірність висновків суду, бо говорить про наявність поважної вимушеної причини тимчасового не проживання позивача за спірною адресою оскільки його дружина проживає та зареєстрована за іншою адресою.

Вказані доводи, викладені в апеляційних скаргах, не спростовують висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, які являються обов'язковою підставою для скасування судового рішення.

Отже висновки суду першої інстанції відповідають матеріалам справи, рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, та підстав для його скасування колегія судів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 3015, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 та апеляційну скаргу ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 відхилити.

Рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 24 липня 2015 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: