Справа № 1316/590/11 Головуючий у 1 інстанції: Мусієвський В.Є.
Провадження № 22-ц/783/629/15 Доповідач в 2-й інстанції: Шеремета Н. О.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді: Шеремети Н.О.

суддів: Зверхановської Л.Д., Цяцяка Р.П.

при секретарі: Ясиновській Я.М.

з участю: ОСОБА_2, її представника ОСОБА_3,

ОСОБА_4, його представника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 06 жовтня 2014 року, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 звернулася з позовом до ОСОБА_4 про поділ в натурі житлового будинку по АДРЕСА_1 та виділення їй у власність приміщень 1-2 площею 5.8 кв. м, 1-3 площею 12.3 кв.м, 1-4 площею 17 кв.м

Оскаржуваним рішенням в задоволенні позову відмовлено

Рішення в апеляційному порядку оскаржила ОСОБА_2, вважає, що таке ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права при неповно з'ясованих обставинах, що мають значення для справи, а висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи. Покликається на те, що підставою для звернення до суду з позовом є відсутність згоди між сторонами у справі щодо поділу спірного будинку. Згідно з висновками судової будівельно - технічної експертизи №4200 від 27.06.2014 року можливими є два варіанти користування спірним житловим будинком, сторони погодилися із запропонованим другим варіантом, однак суд не взяв це до уваги. Просить також врахувати, що рішенням виконкому Чишківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області №33 "Про надання дозволу на переобладнання та перепланування житлового будинку для розподілу в с. Чишки Пустомитівського району Львівської області громадянкою ОСОБА_2", їй надано дозвіл на переобладнання та перепланування житлового будинку. З наведених підстав просить оскаржуване рішення суду скасувати та ухвалити нову рішення, яким позов задовольнити.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення ОСОБА_2, її представника ОСОБА_3, на підтримання доводів апеляційної скарги, заперечення ОСОБА_4, його представника ОСОБА_5 на підтримання доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду не відповідає зазначеним вимогам.

Положеннями ст. 214 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їхнє підтвердження; які правовідносини сторін випливають зі встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з відсутності дозволу виконкому місцевої ради на перепланування чи переобладнання житлового будинку, хоча згідно з висновками судової будівельно - технічної експертизи поділ житлового будинку є технічно можливим і сторони в суді погодилися на його поділ відповідно до запропонованого експертом другого варіанту.

Колегія судів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_4 є співвласниками житлового будинку АДРЕСА_1, по ? частині кожен, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 06.09.2010 року, виданого ОКП ЛОР "Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки" та свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, виданим 30.07.2010 р. приватним нотаріусом Пустомитівського районного нотаріального округу.

Відповідно до ч. 1 ст.356, ч.3 ст. 358, ч.1 ст. 364 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Якщо виділ в натурі частки зі спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (ч.2 ст.183 ЦК України) співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або матеріальної компенсації вартості його частки.

Статтями 364, 367 ЦК України передбачено, що кожен зі співвласників має право на виділ його частки, що є у спільній частковій власності в натурі або його поділ з дотриманням вимог ст. 183 ЦК України.

Відповідно до положень ст.ст. 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності.

Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась.

Згідно з роз"ясненнями п. п. 6, 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 04.10.1991 р. "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок" при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. У спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з врахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною у зв'язку з цим ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась. При поділі жилого будинку суд зобов'язаний зазначити в рішенні, яка відокремлена (ізольована після переобладнання) частина будинку конкретно виділяється і яку частку в будинку вона складає, а також, які підсобні будівлі передаються власнику. У цьому випадку коли виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з урахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною у зв'язку з цим стосовно до ЦК України ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась.

Згідно з висновком судової будівельно-технічної експертизи № 4200 від 27.06.2014 р. є можливим варіанти виділу у натурі частки в будинковолодінні АДРЕСА_1, враховуючи, що ОСОБА_2 є власником ? ідеальних частин будинковолодіння, з врахуванням встановленого порядку користування будинком та господарськими приміщеннями, що склався між співвласниками цього будинковолодіння, експертом запропоновано два варіанти порядку користування будинком.

Сторони в суді визнали ту обставини, що у висновку номером будинковолодіння помилково вказано №13а, замість правильного АДРЕСА_1.

І позивачка, і відповідач в суді першої та апеляційної інстанції погодилися з другим варіантом виділу у натурі їх часток у цьому житловому будинку, відповідно до якого співвласникам виділяються приміщення в житловому будинку (літ. "А-1"), а саме: першому співвласнику ? ідеальної частки (позивачу) ОСОБА_2: 1-3 житлова кімната площею 12.3 кв.м; 1-4 житлова кімната площею 17.0 кв.м; 1-1 - коридор площею 5.5 кв.м; 1-2 коридор площею 5.8 кв.м; всього площа приміщень позивачки 40.6 кв.м, що більше ідеальної частки на 1.35 кв.м.; другому співвласнику ? ідеальних частин (відповідачу) ОСОБА_4: 1- 5 житлова кімната площею 22.5 кв.м; 1-6 кухня площею 10.0 кв.м; 1-7 комірка площею 5.4 кв.м, всього площа приміщень 37.9 кв.м, що менше ідеальної частки на 1.35 кв.м. Грошова компенсація за відхилення від частки складатиме 2556.86 грн, кожен із співвласників користується горищем над своїми приміщеннями.

У висновку експертизи по запропонованому варіанту №2 передбачено необхідність проведення наступних робіт: спільно позивачці та відповідачу закласти дверний проріз між приміщеннями веранди 1-1 та 1-7; закласти дверний проріз між приміщеннями 1-6 та 1-2; 1-2 та 1-5 житлового будинку; в приміщенні підвалу закласти дверний проріз між приміщеннями 1-1 та 1-2; відповідачу влаштувати вхід в свою частину будинку; позивачу влаштувати вхід у підвальне приміщення 1-2.

В суді апеляційної інстанції позивачка ОСОБА_2 погодилася самостійно, без участі відповідача, провести роботи, які згідно з висновком експертизи мають проводитись спільно: закласти дверний проріз між приміщеннями веранди 1-1 та 1-7; закласти дверний проріз між приміщеннями 1-6 та 1-2; 1-2 та 1-5 житлового будинку; в приміщенні підвалу закласти дверний проріз між приміщеннями 1-1 та 1-2.

Статттею 152 ЖК України передбачено, що переобладнання і перепланування жилого будинку (квартири), що належить громадянинові на праві приватної власності, провадяться з дозволу виконавчого комітету місцевої ради.

Відповідно до п. 5 постанови Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року № 45 Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 року №572, якою затверджені Правила утримання будинку та прибудинкової території, власник (наймач, орендар) приміщень житлових будинків мають право на: переобладнання та перепланування житлових і підсобних приміщень, балконів і лоджій за відповідними проектами без обмеження інтересів інших громадян, які проживають у будинку, з дозволу власника будинку та органу місцевого самоврядування, виданого в установленому порядку.

Відповідно до п. 1.4. Правил утримання будинку та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих будинках приміщень дозволяється робити після одержання дозволу виконавчого комітету місцевої ради народних депутатів відповідно до законодавства.

При розгляді питання, чи належить здійснене громадянином перепланування (переобладнання) до такого, яке потребує відповідного дозволу власника будинку та органу місцевого самоврядування, слід виходити з положень Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24 травня 2001 року № 127,

З огляду на положення Правил утримання будинку та прибудинкових територій, Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, суд першої інстанції відмовляючи ОСОБА_2 у задоволенні позову, не з"ясував, чи проведення робіт, зазначених у висновку експерта, є переплануванням чи переобладнанням, що потребують отримання дозволу виконкому місцевої ради.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції посилався на теё що ОСОБА_2 не надала дозволу виконкому місцевої ради на перепланування чи переобладнання житлового будинку АДРЕСА_1 з врахуванням висновків експерта про необхідність проведення робіт по запропонованих варіантах поділу.

Відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з"ясуванню обставин справи: роз"яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов"язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Разом з тим суд першої інстанції належними чином не сприяв здійсненню позивачкою її прав, не роз"яснив необхідності надання дозволу виконкому Чишківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області на проведення зазначених у висновку переобладнань, не попередив її про наслідки ненадання такого дозволу, не витребував такий дозвіл від виконкому Чишківської сільської ради.

Недотримання судом першої інстанції вимог процесуального законодавства унеможливило встановлення фактичних обставин справи, які мали значення для правильного вирішення справи.

Під час апеляційного розгляду справи встановлено, що виконком Чишківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, розглянувши заяву та додаткові документи ОСОБА_2 про надання дозволу на переобладнання та перепланування для розподілу житлового будинку АДРЕСА_1, 30.10.2014 р., вирішив надати ОСОБА_2 дозвіл на переобладнання та перепланування для розподілу цього житлового будинку.

Відповідно до ч.1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення:1) неповне з"ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Враховуючи неповне з"ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, недоведеністю обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, оскаржуване рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову ОСОБА_2

Керуючись ст. 303, п.2 ч.1 ст. 307, ст.ст. 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 06 жовтня 2014 року - скасувати та ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити.

Поділити житловий будинок АДРЕСА_1, виділивши у власність ОСОБА_2 в житловому будинку кімнати 1-3 площею12.3 кв.м, 1-4 площею 17.0 кв.м, 1-1 - коридор площею 5.5 кв.м,1-2 коридор площею 5.8 кв.м, всього площа приміщень 40.6 кв.м ; у власність ОСОБА_4 - кімнату 1-5 площею 22.5 кв.м; кухня 1-6 площею 10 кв.м, комірка 1-7 площею 5.4 кв.м, всього площа приміщень 37.9 кв.м.

Кожен зі співвласників користується горищем над належними їм на праві власності приміщеннями.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 2556.86 грн. компенсації за відхилення від рівності часток.

Зобов"язати ОСОБА_2 закласти дверний проріз між приміщеннями веранди 1-1 та 1-7; закласти дверний проріз між приміщеннями 1-6 та 1-2; 1-2 та 1-5 житлового будинку; в приміщенні підвалу закласти дверний проріз між приміщеннями 1-1 та 1-2; влаштувати вхід у підвальне приміщення 1-2.

Зобов"язати ОСОБА_4 влаштувати вхід в належну йому частину житлового будинку.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 2137.30 грн. за проведення судової будівельно - технічної експертизи.

Рішення суду набирає законної сили з моменту його проголошення, може бути оскаржене в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання рішенням апеляційного суду законної сили.

Головуюча: Шеремета Н.О.

Судді: Зверхановська Л.Д.

Цяцяк Р.П.