Провадження № 6/161/447/15
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 листопада 2015 року м.Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого судді Рудської С.М.,

при секретарі Марчак Е.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку подання головного державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції ОСОБА_1 про примусове проникнення в житлове приміщення боржника,

в с т а н о в и л а:

30 жовтня 2015 року головний державний виконавець Другого відділу ДВС Луцького МУЮ, ОСОБА_1 звернувся до суду з поданням про надання дозволу на примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_2, а саме квартири № 52 за адресою м. Луцьк, вул.Г.Мазепи, 8.

Своє подання мотивує тим, що на виконанні Другого відділу ДВС Луцького МУЮ перебуває виконавчий лист №2-2366/2010 від 19.05.2010 року виданий Луцьким міськрайонним судом про солідарне стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в користь ПАТ «УкрСиббанк» 1089139,13 грн. заборгованості за кредитним договором та 1820 грн. судових витрат.

Державним виконавцем здійснювалися виходи за місцем проживання боржника, однак перевірити його майновий стан не вдалося.

У звязку з викладеним, державний виконавець просить вирішити питання про надання дозволу на примусове проникнення до житла боржника.

Статтею 376 ЦПК України передбачено, що суд негайно розглядає подання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння особи, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Державний виконавець Боярський Є.В. в судове засідання не зявився, по невідомій суду причині, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду подання.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні подання про надання дозволу на примусове проникнення до житла слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що на виконанні Другого відділу ДВС Луцького МУЮ перебуває виконавче провадження №44417863 по примусовому виконанню рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04 березня 2009 року про солідарне стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в користь ПАТ «УкрСиббанк» 1089139,13 грн. заборгованості за кредитним договором та 1820 грн. судових витрат. (а.с.2, 4).

Згідно відомостей адресно-довідкового підрозділу УДМС у Волинській області на запит головного державного виконавця Боярського Є.В. від 20.08.2014 боржник ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. (а.с.5).

Однак, відомостей про те, де зареєстрований боржник станом на час подачі подання до суду, головним державним виконавець Другого відділу ДВС Луцького МУЮ суду не надано.

Головним державним виконавцем Боярським Є.В. направлялись боржнику вимоги від 18.08.2014р., 19.02.2015р., 30.03.2015р., однак повідомлення про вручення вимоги боржнику повернуто у звязку із закінченням терміну зберігання (а.с.7,20,21,26,27).

Державним виконавцем з метою перевірки майнового стану боржника у вказаний у вимогах час здійснювався вихід за адресою: АДРЕСА_1, де було встановлено, що боржник відсутній, двері ніхто не відчинив, про що складено відповідні акти державного виконавця від 19.02.2015р., 04.03.2015р. та 17.04.2015р. (а.с.18,25,28).

Відповідно до п.10 ч.3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду з поданням про розшук боржника-фізичної особи або дитини чи про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника-фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання.

Частиною першою статті 376 ЦПК України визначено, що питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника-фізичної особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи за поданням державного виконавця.

Зі змісту вказаних правових норм вбачається, що державний виконавець може звернутися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника-фізичної особи у разі, якщо боржник чинить перешкоди його вільному доступу до цього житла чи іншого володіння.

При цьому необхідно враховувати, що статтею 30 Конституції України та статтею 1 протоколу до Конвенції про захист прав людини та основних свобод передбачається, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Кожному гарантується недоторканність житла або іншого володіння, проникнення до якого допускається не інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Враховуючи, що відсутні докази про те, що боржник був належним чином повідомлений про проведення виконавчих дій за адресою його реєстрації, оскільки повідомлення про вручення поштового відправлення повернулось з відміткою про закінчення терміну зберігання, а також інші докази, які підтверджували б, що боржник знав про проведення виконавчих дій та ухиляється від їх проведення, перешкоджав доступу до житла, суд вважає, що надані державним виконавцем дані недостатні для прийняття судом мотивованого рішення щодо вирішення питання про примусове входження до вказаного приміщення, а тому в задоволенні подання слід відмовити.

На підставі викладеного, суд не вбачає підстав для задоволення подання про примусове проникнення до житла.

Керуючись ст. 376 ЦПК України, п. 9 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження», суд

у х в а л и в:

В задоволенні подання головного державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції ОСОБА_1 про примусове проникнення в житлове приміщення боржника ОСОБА_2,- відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до апеляційного суду Волинської області шляхом подання апеляційної скарги через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Суддя Луцького міськрайонного суду Рудська С.М.