АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/6824/15 Справа № 175/5342/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - Озерянська Ж. М. Доповідач - Єлізаренко І.А.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого - Єлізаренко І.А.

суддів - Гайдук В.І., Калиновського А.Б.

за участі секретаря - Видюкової Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 - представника ОСОБА_3 на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 02 квітня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання права власності на ? частину земельної ділянки та домоволодіння в порядку спадкування за законом,-

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2014 року ОСОБА_4 звернулася з позовом до ОСОБА_3 про визнання права власності на ? частину земельної ділянки та домоволодіння в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування позовних вимог, позивач посилалася на те, що з 15 березня 1988 року вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_5 Шлюб між ними було зареєстровано 22 травня 1993 року. До реєстрації шлюбу у 1989 році вона з ОСОБА_5 придбали будинок в с. Новомиколаївка Дніпропетровського району Дніпропетровської області, щоб на земельній ділянці на якій він знаходиться побудувати новий. Договір купівлі-продажу будинку зареєстрований на ОСОБА_5 Після придбання будинку, його було зруйновано і на тому ж місці у 1991 році побудовано нове домоволодіння, яке не було зареєстроване у встановленому законом порядку. 17 травня 1996 року ОСОБА_5 приватизував земельну ділянку площею 0,1579 га під цим будинком, отримавши Державний акт на право приватної власності на землю. ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_5 помер, після чого, вона як спадкоємець першої черги, звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але їй нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки не підтверджено право спільної сумісної власності на будинок, а також відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на обов'язкову частину, оскільки відсутні оригінали правовстановлюючих документів та Витяг з реєстру прав власності для оформлення спадщини на спадковий будинок. Крім того, ОСОБА_5 залишав заповіт на свого сина ОСОБА_3, яким заповідав йому ? частину домоволодіння та ? частину земельної ділянки. Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 10 листопада 2014 року було визнано заповіт частково недійсним, визнано за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року на ? частину вищевказаного домоволодіння та земельної ділянки. Але вона, як і сам відповідач є ще і спадкоємцем першої черги за законом після померлого ОСОБА_5 та спадщину прийняла. Ця частка становить для неї та відповідача по ? частині по відношенню до всього домоволодіння та земельної ділянки, але нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, тому просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року, на ? частину домоволодіння АДРЕСА_1 та на ? частину земельної ділянки, площею 0,1579 га, яка належала ОСОБА_5 на підставі Державного акту про право приватної власності на землю серії ДП ДН № 006341, виданого 17 травня 1996 року Новомиколаївською сільською радою, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 6219, що розташована по АДРЕСА_1

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 02 квітня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено. Визнано за ОСОБА_4 право власності в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року, на ? частину домоволодіння АДРЕСА_1 що складається з житлового будинку літ. «А-1», до складу якого входять: 1 - кухня площею 11,8 кв.м., 2 - передпокій площею 12,7 кв.м., 3 - житлова кімната площею 9,4 кв.м., 4 - житлова кімната площею 23,4 кв.м., 5 - коридор площею 2,5 кв.м., І - коридор площею 10,2 кв.м., загальною площею приміщень 70,0 кв.м., житловою площею 32,8 кв.м., допоміжною площею 27,0 кв.м., а також з господарських будівель та споруд: прибудови літ. «а-1» площею 20,6 кв.м., прибудови літ. «а1-1» площею 11,4 кв.м., погріб під літ. «а1-1» площею 5,1 кв.м., ганок літ. «а» площею 2,7 кв.м., вбиральня літ. «Б» площею 1 кв.м., навіс літ. «В» площею 17,3 кв.м., сарай літ. «Г» площею 14,1 кв.м., сарай літ. «Д» площею 7,0 кв.м., споруди, замощення - № 1-5, І, ІІ, та на ? частину земельної ділянки, площею 0,1579 га, яка належала ОСОБА_5 на підставі Державного акту про право приватної власності на землю серії ДП ДН № 006341, виданого 17 травня 1996 року Новомиколаївською сільською радою, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 6219, що розташована по АДРЕСА_1 Вирішено питання щодо судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 - представник ОСОБА_3 просить рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 02 квітня 2015 року скасувати, ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_4 у задоволенні її позовних вимог, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_4 з 22 травня 1993 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 (а.с.9).

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_5 помер (а.с.10).

Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина на належне йому на підставі договору купівлі-продажу від 16 вересня 1989 року, домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 та земльну ділянку площею 0,1579 га, яка розташована за цією ж адресою.

Згідно заповіту від 01 лютого 2011 року, посвідченого державним нотаріусом Дніпропетровської районної держаної нотаріальної контори Кобрусєвою Л.В. за реєстраційним номером №166, ОСОБА_5 заповів на випадок своєї смерті ? частину житлового будинку з господарчими будівлями і спорудами та приватизовану земельну ділянку по АДРЕСА_1 своєму сину ОСОБА_3

ОСОБА_4 зверталася з позовом до ОСОБА_3 про встановлення факту сумісного проживання однією сім'ю до реєстрації шлюбу, визнання права власності на ? частини домоволодіння та земельної ділянки в порядку спадкування за законом.

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 07 травня 2014 року та додатковим рішенням суду від 15 вересня 2014 року у задоволенні цього позову ОСОБА_4 було відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 10 листопада 2014 року, яке набрало законної сили, рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 07 травня 2014 року та додаткове рішення цього ж суду від 15 вересня 2014 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування за законом (на обов'язкову долю) на ? частину будинку та земельної ділянки, визнання недійсним заповіту скасовано та визнано недійсним заповіт, посвідчений 01 листопада 2011 року державним нотаріусом Дніпропетровської районної держаної нотаріальної контори Кобрусєвою Л.В. за реєстраційним номером №166, яким ОСОБА_5 заповів на випадок своєї смерті належну йому ? частину житлового будинку з господарчими будівлями і спорудами та земельну ділянку по АДРЕСА_1 ОСОБА_3, в частині ? частини цього житлового будинку з господарчими будівлями і спорудами та ? частини цієї земельної ділянки. Визнано за ОСОБА_4 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року, на ? частину житлового будинку, житловою площею 32,8 кв.м., загальною площею 62,9 кв.м., з господарчими будівлями і спорудами, який належав ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу від 16 вересня 1989 року, завіреного секретарем виконкому Новомиколаївської сільської ради народних депутатів Криницькою Л.К. і зареєстрованого в реєстрі за №30, та на ? частину земельної ділянки, площею 0,1579 га, яка належала ОСОБА_5 на підставі Державного акту про право приватної власності на землю серії ДП ДН №006341, виданого 17 травня 1996 року Новомиколаївськю сільською радою, що розташовані по АДРЕСА_1 В іншій частині рішення суду залишено без змін. (а.с.17-19).

З матеріалів справи вбачається ОСОБА_4, як спадкоємець першої черги за законом, звернулася до Дніпропетровської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, після смерті чоловіка, ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Постановою нотаріуса Дніпропетровської районної державної нотаріальної контори №8115/02-31 від 21 жовтня 2011 року ОСОБА_4 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки не підтверджується право спільної сумісної власності на будинок, а також у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на обов'язкову частку після смерті ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року, так як у неї відсутні оригінали правовстановлюючих документів та Витяг з реєстру прав власності для оформлення спадщини на спадковий житловий будинок (а.с.20).

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_4 та визнавши за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року, на ? частину домоволодіння АДРЕСА_1 що складається з житлового будинку літ. «А-1», до складу якого входять: 1 - кухня площею 11,8 кв.м., 2 - передпокій площею 12,7 кв.м., 3 - житлова кімната площею 9,4 кв.м., 4 - житлова кімната площею 23,4 кв.м., 5 - коридор площею 2,5 кв.м., І - коридор площею 10,2 кв.м., загальною площею приміщень 70,0 кв.м., житловою площею 32,8 кв.м., допоміжною площею 27,0 кв.м., прибудови літ. «а-1» площею 20,6 кв.м., прибудови літ. «а1-1» площею 11,4 кв.м., погріб під літ. «а1-1» площею 5,1 кв.м., ганок літ. «а» площею 2,7 кв.м., вбиральня літ. «Б» площею 1 кв.м., навіс літ. «В» площею 17,3 кв.м., сарай літ. «Г» площею 14,1 кв.м., сарай літ. «Д» площею 7,0 кв.м., споруди, замощення - № 1-5, І, ІІ, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги ОСОБА_4 є обґрунтованими, однак, з такими висновками суду першої інстанції повністю погодитися неможливо, оскільки суд дійшов них через порушення норм матеріального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, що у відповідності до ст.309 ЦПК України є підставами для зміни рішення суду першої інстанції.

Згідно ч. 1 ст. 1216, ст. 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ч.1 ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно статті 2 Закону України від 01 липня 2004 року N 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», з відповідними змінами і доповненнями, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

В п. 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року за № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» роз'яснено, якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Відповідно до ст. 125 ЗК право власності на земельну ділянку виникають із моменту державної реєстрації цих прав.

В п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову праактику у справах про спадкування» роз'яснено, що за ст. 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Згідно договору купівлі-продажу від 16 вересня 1989 року ОСОБА_5 придбав у власність житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 на земельній ділянці площею 0,25 га (а.с.22).

З 22 травня 1993 року ОСОБА_5 перебував у зареєстрованому шлюбі з позивачем ОСОБА_4 (а.с.9).

16 квітня 1996 року на ім'я ОСОБА_5 було видано Державний акт на право приватної власності на землю площею 0,1579 га, розташованої на території с.Новомиколаївка Новомиколаївської сільської ради. Землю передано для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (а.с.24).

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_5 помер (а.с.10).

Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина на належне йому на підставі договору купівлі-продажу від 16 вересня 1989 року, домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку, яка розташована с. Новомиколаївка, Новомиколаївської сільської ради, площею 0,1579 га.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 10 листопада 2014 року, яке набрало законної сили, у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про встановлення факту сумісного проживання однією сім'єю до реєстрації шлюбу, визнання права власності на ? частину домоволодіння та земельної ділянки в порядку спадкування за законом, визнано за ОСОБА_4 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року, на ? частину житлового будинку, житловою площею 32,8 кв.м., загальною площею 62,9 кв.м., з господарчими будівлями і спорудами, який належав ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу від 16 вересня 1989 року, завіреного секретарем виконкому Новомиколаївської сільської ради народних депутатів Криницькою Л.К. і зареєстрованого в реєстрі за №30, та на ? частину земельної ділянки, площею 0,1579 га, яка належала ОСОБА_5 на підставі Державного акту про право приватної власності на землю серії ДП ДН №006341, виданого 17 травня 1996 року Новомиколаївськю сільською радою, що розташовані по АДРЕСА_1 (а.с.17-19).

З наданих до матеріалів справи документів, а саме копії технічного паспорту на житловий будинок, розташований по АДРЕСА_1 від 13 вересня 1994 року, що був виготовлений за життя власника ОСОБА_5, вбачається загальна площа будинку АДРЕСА_1 становить 62,9 кв.м., житлова площа - 32,8 кв.м. (а.с. 88-90).

З акту ТОВ «БТІ Груп» від 18 вересня 2014 року вбачається, житловий будинок «А-1» та вбиральня «Б» побудовані до 05 вересня 1992 року, в домоволодінні, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 не є побудованим самовільно і не потребують введення в експлуатацію; прибудова «а-1», сараї «Г», «Д» побудовані самочинно і потребують введення в експлуатацію, згідно вимог законодавства; навіс «В» є тимчасовою господарською будівлею і не потребує введення в експлуатацію (а.с.16).

Стосовно земельної ділянки слід зазначити, 16 квітня 1996 року на ім'я ОСОБА_5 було видано Державний акт на право приватної власності на землю площею 0,1579 га, розташованої на території с.Новомиколаївка Новомиколаївської сільської ради за вищевказаною адресою, а тому суд в своєму рішенні правильно встановив, що позивач, як дружина померлого ОСОБА_5, має право на визнання за нею права власності на ? частину земельної ділянки в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

За таких обставин, враховуючи вказані докази, а також те, що житловий будинок «А-1» та вбиральня «Б» побудовані до 05 вересня 1992 року, в домоволодінні, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 не є побудованим самовільно і не потребують введення в експлуатацію, а прибудова «а-1», сараї «Г», «Д» побудовані самочинно і потребують введення в експлуатацію, згідно вимог законодавства; навіс «В» є тимчасовою господарською будівлею та згідно копії технічного паспорту на вищевказаний житловий будинок від 13 вересня 1994 року, що був виготовлений за життя власника ОСОБА_5, загальна площа будинку АДРЕСА_1 становить 62,9 кв.м., житлова площа - 32,8 кв.м., апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду частковому скасуванню в частині визнання за ОСОБА_4 права власності в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року, на ? частину домоволодіння АДРЕСА_1 що складається з житлового будинку літ. «А-1», до складу якого входять: 1 - кухня площею 11,8 кв.м., 2 - передпокій площею 12,7 кв.м., 3 - житлова кімната площею 9,4 кв.м., 4 - житлова кімната площею 23,4 кв.м., 5 - коридор площею 2,5 кв.м., І - коридор площею 10,2 кв.м., загальною площею приміщень 70,0 кв.м., житловою площею 32,8 кв.м., допоміжною площею 27,0 кв.м., прибудови літ. «а-1» площею 20,6 кв.м., прибудови літ. «а1-1» площею 11,4 кв.м., погріб під літ. «а1-1» площею 5,1 кв.м., ганок літ. «а» площею 2,7 кв.м., вбиральня літ. «Б» площею 1 кв.м., навіс літ. «В» площею 17,3 кв.м., сарай літ. «Г» площею 14,1 кв.м., сарай літ. «Д» площею 7,0 кв.м., споруди, замощення - № 1-5, І, ІІ, з ухваленням в цій частині нового рішення про визнання за ОСОБА_4 права власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року, на ? частину житлового будинку, житловою площею 32,8 кв.м., загальною площею 62,9 кв.м., з господарчими будівлями і спорудами, який належав ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу від 16 вересня 1989 року, завіреного секретарем виконкому Новомиколаївської сільської ради народних депутатів Криницькою Л.К. і зареєстрованого в реєстрі за №30.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - представника ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 02 квітня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання права власності на ? частину земельної ділянки та домоволодіння в порядку спадкування за законом скасувати частково в частині визнання за ОСОБА_4 права власності в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року, на ? частину домоволодіння АДРЕСА_1 що складається з житлового будинку літ. «А-1», до складу якого входять: 1 - кухня площею 11,8 кв.м., 2 - передпокій площею 12,7 кв.м., 3 - житлова кімната площею 9,4 кв.м., 4 - житлова кімната площею 23,4 кв.м., 5 - коридор площею 2,5 кв.м., І - коридор площею 10,2 кв.м., загальною площею приміщень 70,0 кв.м., житловою площею 32,8 кв.м., допоміжною площею 27,0 кв.м., а також з господарських будівель та споруд: прибудови літ. «а-1» площею 20,6 кв.м., прибудови літ. «а1-1» площею 11,4 кв.м., погріб під літ. «а1-1» площею 5,1 кв.м., ганок літ. «а» площею 2,7 кв.м., вбиральня літ. «Б» площею 1 кв.м., навіс літ. «В» площею 17,3 кв.м., сарай літ. «Г» площею 14,1 кв.м., сарай літ. «Д» площею 7,0 кв.м., споруди, замощення - № 1-5, І, ІІ.

Визнати за ОСОБА_4 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року, на ? частину житлового будинку АДРЕСА_1, житловою площею 32,8 кв.м., загальною площею 62,9 кв.м з господарськими будівлями і спорудами, який належав ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу від 16 вересня 1989 року, завіреного секретарем виконкому Новомиколаївської сільської ради народних депутатів Криницькою Л.К. і зареєстрованого в реєстрі за №30.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя

Судді