Ухвала

іменем україни

23 вересня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Касьяна О.П.,

суддів: Амеліна В.І., Гончара В.П.,

Остапчука Д.О., Савченко В.О.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, за касаційною скаргою ОСОБА_5, який діє в інтересах ОСОБА_4, на рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 березня 2014 року

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до суду з указаним позовом, у якому просив суд визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини, який пропущено ним з поважних причин. Свої вимоги мотивував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько - ОСОБА_6, після смерті якого відкрилася спадщина на будинок № АДРЕСА_1. На момент смерті батька він постійно проживав разом з ним у зазначеному будинку та не звернувся до нотаріуса у зв'язку із скрутним матеріальним становищем. Після звернення до нотаріуса він отримав відмову у видачі свідоцтва про прийняття спадщини у зв'язку із пропуском шестимісячного строку.

Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 лютого 2014 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 березня 2014 року рішення районного суду скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов задоволено.

Визначено ОСОБА_3 додатковий строк в два місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 з моменту набрання рішенням законної сили.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_4 - ОСОБА_5, просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_2116/ed_2014_10_30/pravo1/T041618.html?pravo=1> підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно із ст. 213 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_1988/ed_2014_10_30/pravo1/T041618.html?pravo=1> рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону рішення апеляційного суду не відповідає, виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що причини пропуску позивачем шестимісячного строку не є поважними, а тому підстави для надання додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про задоволення позову, апеляційний суд виходив із поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини, оскільки позивач пропустив строк внаслідок юридичної необізнаності та скрутного матеріального становища.

Проте погодитися з такими висновками апеляційного суду не можна з наступних підстав.

Судами установлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_6, спадкоємцями якого є позивач ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_4

Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно - будинок АДРЕСА_1

Постановою Першої криворізької державної нотаріальної контори від 18 вересня 2013 року ОСОБА_3 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлого ОСОБА_6 у зв'язку з пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269, ч 1 ст. 1270 ЦК України <nau://ukr/435-15|st1270> спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно зі ст. 1272 ЦК України <nau://ukr/435-15|st1272>, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання такої заяви.

В пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" <nau://ukr08> роз'яснено, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити із того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, несприятливі погодні умови.

Обґрунтовуючи позов, ОСОБА_3 зазначав, що у зв'язку із хворобою та смертю батька він поніс значні матеріальні витрати, у зв'язку з чим перебував у скрутному матеріальному становищі і не зміг вчасно звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

Вирішуючи спір, апеляційний суд не звернув увагу на те, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів наявності у позивача поважних причин, які б були пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для нього на вчинення дій для прийняття спадщини.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову, оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження поважності причин пропуску для звернення із заявою про прийняття спадщини. При цьому, не приймаючи до уваги доводи позивача, суд правильно виходив з того, що сам по собі факт понесення позивачем фінансових витрат, на що останній посилався як на доказ поважності причин пропуску строку, не є належним доказом наявності непереборних перешкод для вчасного звернення до нотаріальної контори для прийняття спадщини.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції, апеляційний суд на вищевикладені обставини справи та вимоги закону уваги не звернув, висновки суду першої інстанції не спростував та ухвалив рішення, яке не відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України <nau://ukr/1618-15|st213> щодо його законності й обґрунтованості.

Зазначені вище порушення призвели до помилкового скасування рішення суду першої інстанції, яке ухвалено згідно із законом, що відповідно до вимог ст. 339 ЦПК України <nau://ukr/1618-15|st338> є підставою для скасування оскаржуваного рішення апеляційного суду і залишення в силі рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 339 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5, який діє в інтересах ОСОБА_4, задовольнити.

Рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 березня 2014 року скасувати, рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 лютого 2014 року залишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.П. КасьянГоловуючий
Судді:В.І. Амелін В.П. Гончар Д.О. Остапчук В.О. СавченкоСудді: В.І. Амелін