Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/2431/15 Головуючий у суді І-ї інстанції Баранський Д. М.
Доповідач Чельник О. І.
РІШЕННЯ

іменем України

29.10.2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого: Чельник О.І.

суддів: Белінської І.М., Франко В.А.

при секретареві: Постоєнко А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кіровограді апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Долинського районного суду Кіровоградської області від 26 серпня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Долинського районного управління юстиції Кіровоградської області про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини, -

В С Т А Н О В И Л А :

27 квітня 2015 року ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2, відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Долинського районного управління юстиції Кіровоградської області (далі по тексту ВДРАЦС РС Долинського РУЮ) про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини, обґрунтовуючи його тим, що з вересня 2011 року проживав без реєстрації шлюбу з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та вів з нею спільне господарство. За час проживання з ОСОБА_2 у них народився син - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. При реєстрації народження дитини у відділі актів цивільного стану прізвище, ім'я та по батькові дитини у книзі реєстрації народжень записано відповідно до ч.1 ст.135 СК України, тобто за вказівкою матері. Позивач вважає, що є батьком дитини - ОСОБА_4, оскільки спільно проживав з відповідачем ОСОБА_2 у період з вересня 2011 року по квітень 2012 року. За вказаних обставин ОСОБА_3 вважає, що має бути визнаний батьком та зазначений як батько у свідоцтві про народження дитини.

Рішенням Долинського районного суду Кіровоградської області від 26 серпня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено у повному обсязі. Визнано ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 батьком дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Внесено зміни до актового запису №227 від 28 грудня 2012 року про народження дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, а саме зазначено батьком дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, прізвище дитини «ОСОБА_4», по батькові дитини «ОСОБА_4». Вирішено питання судових витрат.

02.09.2015 року, не погодившись з вказаним судовим рішенням, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення Долинського районного суду Кіровоградської області від 26 серпня 2015 року скасувати в частині внесення змін до актового запису про народження дитини в частині зміни прізвища з «ОСОБА_4» на «ОСОБА_4» та по-батькові з «ОСОБА_4» на «ОСОБА_4», та в частині стягнення судових витрат, у зв'язку з порушенням судом норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог в цій частині. В решті рішення суду не оскаржувалось. Вказала, що рішення ухвалено з неповним з'ясуванням обставин справи на підставі недосліджених у судовому засіданні фактів та невідповідності висновків суду обставинам справи. Суд першої інстанції не прийняв до уваги факту, що вона заперечувала проти зміни прізвища та по батькові дитини. Ухвалив рішення на підставі показань свідків, які викликають у неї сумнів. Також їй невідомо, хто є батьком дитини, оскільки зустрічалася в цей період ще з одним хлопцем. Також вважає, що не має сплачувати судові витрати за проведення судово-генетичної експертизи, оскільки клопотання про її проведення не заявляла та не погоджувалась на її проведення в суді першої інстанції.

У судовому засіданні апеляційного суду надала письмові пояснення, в яких просила висновок судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи не приймати до уваги як належний та допустимий доказ, оскільки експертизу проведено з порушенням Методичних рекомендацій використання ДНК-аналізу у судово-медичних експертизах речових доказів та експертизах спірного батьківства (материнства, підміни дітей).

ВДРАЦС РС Долинського РУЮ свого представника у судове засідання не направив. Просив розглянути справу без його участі. Надав письмові заперечення, в яких просив рішення Долинського районного суду Кіровоградської області від 26 серпня 2015 року залишити без змін (а.с.97-98).

Колегія суддів визнала за можливе розгляд справи у відсутності другого відповідача, повідомленого про час та місце слухання справи належним чином, на підставі ч.2 ст.305 ЦПК України.

Заслухавши доповідача, відповідача, його представника, позивача, дослідивши письмові докази по справі, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду у межах, встановлених ст.303 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення Долинського районного суду Кіровоградської області від 26 серпня 2015 року зміні в частині розподілу судових витрат з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Кіровограді народився ОСОБА_4 Як свідчить актовий запис про народження ОСОБА_4 №227 від 28 грудня 2012 року батьком дитини записано ОСОБА_4, матір'ю - ОСОБА_2 (а.с.15).

Вирішуючи спір суд першої інстанції вірно встановив правовідносини, які склалися між сторонами, та норми права, якими вони регулюються.

Так, відповідно до ст.125 СК України у разі, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров'я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду.

За змістом ч.1 ст.126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно зі ст.128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідач ОСОБА_2 народила дитину ОСОБА_4 не перебуваючи при цьому у шлюбі з будь-яким чоловіком.

Відповідно до ч.1 ст.135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Саме відповідно до ч.1 ст.135 СК України було вчинено запис про батька у Книзі реєстрації народжень, що стосується запису про народження дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, а саме запис про батька дитини вчинено за прізвищем матері, а ім'я та по батькові дитини записано за вказівкою матері.

Пленум Верховного Суду України у п.5 постанови від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснив, що спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану (далі - органи РАЦС) спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. За змістом п.9 вказаної постанови рішення щодо визнання батьківства (материнства) відповідно до статей 213, 215 ЦПК має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них. Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ст.212 ЦПК, згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.

Оскаржуване рішення суду було ухвалено на підставі всебічно досліджених у судовому засіданні доказів, а саме пояснень сторін, показань свідків, наданих у судовому засіданні суду першої інстанції, та висновку судової молекулярно-генетичної експертизи №74, проведеної комунальною установою «Одеське обласне бюро судово-медичних експертиз» з 08.07 по 27.07.2015 року, якою відповідно до молекулярно-генетичного аналізу ДНК встановлено, що громадянин ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, може являтись біологічним батьком дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, народженої ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, з ймовірністю 99,99999%; таким чином батьківство практично доведене (а.с.38-44), та яка сумнівів у колегії суддів не викликає.

Доводи відповідача ОСОБА_2 про недостовірність висновків експертизи колегією суддів не приймається до уваги також з огляду на те, що рішення суду першої інстанції в частині визнання ОСОБА_3 батьком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, не оскаржувалось.

Колегія суддів погоджується з висновком суду, що позивач ОСОБА_3 є батьком дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно зі ст.134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

Відповідно до ст.145 СК України прізвище дитини визначається за прізвищем батьків. Якщо мати, батько мають різні прізвища, прізвище дитини визначається за їхньою згодою. Батьки, які мають різні прізвища, можуть присвоїти дитині подвійне прізвище, утворене шляхом з'єднання їхніх прізвищ. Спір між батьками щодо прізвища дитини можу вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Стаття 147 СК України визначає, що по батькові дитини визначається за іменем батька. По батькові дитини, народженої жінкою, яка не перебуває у шлюбі, за умови, що батьківство щодо дитини не визнано, визначається за іменем особи, яку мати дитини назвала її батьком.

Беручи до уваги той факт, що суд дійшов до висновку про визнання позивача батьком дитини ОСОБА_4, відповідно за наявності цього факту суд має внести зміни до актового запису про народження дитини ОСОБА_4 від 28 грудня 2012 року № 227, вчиненого ВДРАЦС РС Долинського РУЮ, а саме зазначити у цьому актовому записі позивача ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, батьком дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, а також зазначити прізвище дитини та по батькові .

Що стосується доводів апеляційної скарги про зміну прізвища та по батькові дитини суд дійшов правильного висновку про наявність підстав відповідно до ч.1 ст.147 СК України для зміни по батькові з «ОСОБА_4» на «ОСОБА_4». Доводи апеляційної скарги про те, що суд не прийняв до уваги заперечень сторони відповідача про зміну прізвища з «ОСОБА_4» на «ОСОБА_4» спростовуються технічним записом судового засідання, яке відбулося 03.06.2015 року, на якому був присутній представник відповідача ОСОБА_6, та який заперечував проти визнання батьківства ОСОБА_3 взагалі та жодним чином не заперечував ні проти зміни прізвища дитини з «ОСОБА_4» на «ОСОБА_4», ні проти зміни по батькові з «ОСОБА_4» на «ОСОБА_4».

За таких обставин колегія суддів погоджується з тим, що у суду першої інстанції, який дійшов до висновку, що позивач є батьком дитини, були відсутні підстави для відмови у задоволення позовних вимог щодо внесення змін до актового запису про народження дитини в частині зміни прізвища та по батькові.

При цьому колегія суддів дійшла до висновку про наявність підстав для перерозподілу судових витрат, залишивши їх по фактично понесеним, з огляду на те, що позивач, звернувшись до суду з даним позовом, про стягнення з відповідача судових витрат не просив, у судовому засіданні апеляційного суду Кіровоградської області не заперечував проти їх перерозподілу, та приймає до уваги, що на даний час позивач самостійно утримує малолітню дитину та знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, тому є підстави для звільнення відповідача від їх оплати, що не суперечить вимогам ч.3 ст.82 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.303, 304, 307, 309, 313, 316, 319 ЦПК України, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Долинського районного суду Кіровоградської області від 26 серпня 2015 року змінити в частині розподілу судових витрат.

Судові витрати залишити по фактично понесеним.

В іншій оскаржуваній частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя:

Судді: