Дата документу 03.11.2015
Справа № 320/7565/15-ц
Провадження № 2/320/3677/15
03 листопада 2015 року м. Мелітополь
Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді: Іваненко О.В.,
при секретарі: Михайловій Г.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальність «Українська боргова компанія» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
ТОВ «Українська боргова компанія» звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
В судове засідання представник позивача не зявився, але надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав в повному обсязі та просив розглянути справу в заочному порядку.
Відповідач в судове засідання не зявився по невідомій суду причині, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, тому у відповідності зі ст. 224 ЦПК України, суд вважає за необхідне ухвалити по справі заочне рішення.
У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України у звязку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає повному задоволенню з наступних підстав.
Згідно ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.
Згідно ч.1 ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Згідно ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобовязання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обовязку не встановлений або визначений моментом предявлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.
Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.
Факт виконання свого зобов'язання Банком щодо видачі Відповідачу кредитних коштів згідно Договору підтверджується Випискою з рахунку від 16.11.2012 року (а.с.30).
Згідно ст. 512 ЦК України Кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч.1 ст.516 ЦК України, заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Так судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу права вимоги № 14/УБК-14 від 02.04.2014 року, укладеного між ТОВ «Купер Прайс» (Первісний Кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Українська боргова компанія» (Новий кредитор), Первісний кредитор відступає за плату, а Новий кредитор набуває право вимоги, належне Первісному кредиторові відповідно до Контракту, укладеного між «Креді ОСОБА_2» та Боржником, а також відповідно до Договору забезпечення. У свою чергу ТОВ «Купер Прайс» набуло прав кредитора відносно кредитного договору «Креді ОСОБА_2» на підставі договору відступлення прав вимоги за №03/14-111 від 31.03.2014 та додатку №1 до нього (а.с.19-28).
Відповідно до додатку №1 до Договору купівлі-продажу права вимоги №14/УБК-14 від 02.04.2014 року, реєстру прав вимоги №1 від 12.05.2014 року визначений перелік боржників та контрактів відносно яких виникло право вимоги, та право вимоги за якими відступаються до Нового Кредитора - ТОВ «УБК», в тому числі відбулося відступлення права вимоги за Кредитним договором №1/1264593 від 16.11.2012 р. та за яким ТОВ «УБК» набуло прав кредитора відносно ОСОБА_1
Станом на дату укладення договору купівлі-продажу права вимоги від 02.04.2014 року №14/УБК-14 сума заборгованості ОСОБА_1 перед Новим Кредитором - ТОВ «УБК» за кредитним договором №1/1264593 від 16.11.2012р. року становить 41 178,59 грн. (а.с.22).
Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Всупереч умов Договору та вимог Закону відповідач ОСОБА_1 належним чином не виконала взяті на себе зобов'язання щодо повернення суми кредиту та сплати процентів і комісії, внаслідок чого у неї виникла заборгованість перед Кредитором.
Відповідно до ч. 1,2 ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.
Згідно ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.
Згідно п. 6.1, 6.2 Кредитного договору передбачено, що при несвоєчасному поверненні кредиту та/або відсотків за користування кредитом Позичальник сплачує Кредитору пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ. При несвоєчасному поверненні кредиту та/або відсотків за користування кредитом Позичальник сплачує Кредитору штраф у розмірі 1% від суми кредиту визначеного у п. 1.1.
Тому, враховуючи вищевикладене, те, що заборгованість за кредитним договором досі залишається не виплаченою, письмова вимога позивача про погашення заборгованості залишилась поза увагою відповідача, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити та стягнути з відповідача суму заборгованості та судові витрати в порядку ст.79, 88 ЦПК України, які позивач витратив при зверненні до суду.
Керуючись ст.ст. 79, 88, 212, 213, 214, 215, 224-226 ЦПК України, ст. ст. 11, 509, 526, 530, 610, 611, 625,631, 1054, 1077, 1082 ЦК України, суд
Позов Товариства з обмеженою відповідальність «Українська боргова компанія» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити в повному обсязі.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою згодою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя Мелітопольського
міськрайонного суду ОСОБА_3