Справа № 461/2989/11 Головуючий у 1 інстанції: Юрків О.Р.
Провадження № 22-ц/783/4612/15 Доповідач в 2-й інстанції: Левик Я. А.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді: Левика Я.А.,

суддів: Бакуса В.Я., Гірник Т.А.,

секретар: Симець В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на рішення Галицького районного суду м. Львова від 23 листопада 2012 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и л а :

рішенням Галицького районного суду м. Львова від 23 листопада 2012 року позов задоволено повністю. Стягнуто солідарно з ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_5 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Надра» 526196,06грн. заборгованості по кредиту. Вирішено питання судових витрат.

Дане рішення оскаржив ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3

В апеляційній скарзі просить рішення скасувати в частині стягнення з ОСОБА_3 заборгованості за договором «Автопакет» №319/МБ-ЦВ від 19 березня 2008 року та відмовити в цій частині в задоволенні позовних вимог. Вважає рішення незаконним та необґрунтованим, таким що прийняте судом з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що Кредитний договір був укладений між сторонами 19 березня 2008 року, а з позовом до суду ПАТ КБ «Надра» звернулося лише 01 листопада 2011 року, тобто після спливу одного року від дня укладення договору поруки. Також, зазначає, що всупереч положенням Кредитного договору, ПАТ КБ «Надра» не надсилало ОСОБА_3 жодних повідомлень з вимогою виконати зобов'язання по Кредитному договору. Крім цього, звертає увагу на те, що до позовної заяви ПАТ КБ «Надра» було долучено лише копію квитанції про оплату поштових послуг, яка була надіслана за адресою АДРЕСА_1. Однак, ОСОБА_3 проживала за іншою адресою - АДРЕСА_2 та в матеріалах справи не міститься жодного доказу про те, що Банком надсилалися повідомлення поручителю за вказаною адресою. Також, зазначає, що вона дізналася зі слів ОСОБА_4 про існування додаткової угоди до Кредитного договору, за якою збільшили відсоткову ставку за договором кредиту, що нею не погоджувалось.

В судове засідання особи, що беруть участь у справі (їх представники) не з'явились, причин неявки не повідомили. Однак, колегія суддів вважала за можливе проводити розгляд справи у відсутності сторін (їх представників), зважаючи на те, що такі особи повідомлялись про час та місце розгляду справи належним чином у відповідності до вимог закону, клопотань про відкладення розгляду справи від них до суду не надходило, доказів поважності причин неявки суду не представлено та зважаючи на вимоги ч.2 ст. 305 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Як вбачається із змісту оскаржуваного рішення, суд першої інстанції задовольняючи позов виходив з того, що 19.03.2008 року, ПАТ КБ "Надра" відповідачу ОСОБА_6, згідно кредитного договору № 319/МБ-ЦВ, надало кредит на загальну суму 48560.00 доларів США, яка прийняла на себе зобов'язання використати його за цільовим призначенням, сплатити плату за кредитним договором та повернути банку кредит частинами в розмірах, в порядку та в строки, визначені кредитним договором. Відповідач в свою чергу неналежним чином здійснила оплату платежів по кредиту. Відповідачу та поручителям, які поручились перед банком за належне виконання ОСОБА_6 кредитних зобов'язань, було направлено письмову вимогу про дострокове погашення грошових зобов'язань за кредитним договором, однак відповідачі своїх зобов'язань не виконали, заборгованість не повернута. Станом на 23.03.2012 року, сума заборгованості по кредиту склала 526196,06 грн.

Колегія суддів вважає, що такі висновки суду першої інстанції в цілому відповідають обставинам справи та вимогам закону, однак судом при ухваленні рішення не у повній мірі дотримано вимог закону, а тому рішення суду підлягає зміні.

Дійсно, як вбачається із матеріалів справи та сторонами не оспорювалось 19.03.2008 року між ВАТ КБ «Надра», правонаступником якого на даний час є позивач, а також відповідачем ОСОБА_4 як позичальником та ОСОБА_3, як поручителем було укладено договір «Автопакет» №319/МБ-ЦВ (а.с. 5-9). Згідно вказаного договору відповідач ОСОБА_4 отримала у кредит 48560 доларів США (п. 1.1 Договору) зі сплатою 13,05 % річних (п. 1.1.3.1), терміном до 20.03.2015 року (п. 1.1.4). Крім цього, згідно умов договору було передбачено необхідність повернення кредиту та сплати відсотків позичальником шляхом сплати суми мінімального платежу щомісячно до 18 числа поточного місяця (п. 2.2.). Також, Договір передбачає право Банку вимагати дострокового виконання зобов'язань за кредитним договором, сплати нарахованих відсотків та можливих штрафних санкцій у випадку несвоєчасного чи не у повному обсязі сплати чергового платежу (п. 4.2.5). Також, згідно п. 5.1, 5.2 Договору позичальник зобов'язаний сплатити Банку пеню та штраф у випадку неналежного виконання умов договору. Також, згідно змісту п. 3.2.1 Договору поручитель зобов'язалась відповідати перед Банком за належне виконання позичальником взятих на себе зобов'язань, що випливають з даного договору.

Крім цього, 10.04.2009 року для додаткового забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_4 за вказаним договором кредиту, між Банком та ОСОБА_5 був укладений договір поруки, відповідно до якого поручитель поручився перед Банком за належне виконання ОСОБА_4 взятих на себе зобов'язань, що виникли із згаданого кредитного договору.

Відповідач ОСОБА_4 неналежним чином не виконувала взяті на себе кредитні зобов'язання за вказаним договором, внаслідок чого у неї станом на 23.03.2012 року виникла заборгованість в гривневому еквіваленті - 526196,06 грн. (з розрахунку курсу долара - 7,9857 грн.), що складається із: 45705,88 доларів США - заборгованість за кредитом (що становить 364993,45 грн.), 11896,84 доларів США - заборгованість за відсотками за користування кредитом (що становить 95004,61 грн.), 27419,45 грн. - пені за порушення строку сплати кредиту та 38778,55 грн. - штрафу (розрахунки а.с. 4, 55, 77-78).

Зважаючи на вказане, а саме те, що Банк вправі, відповідно до умов договору, у випадку неналежного виконання умов договору позичальником вимагати дострокового виконання зобов'язань за кредитним договором, сплати нарахованих відсотків та можливих штрафних санкцій, Банк підставно звернувся з такими вимогами до позичальника та двох поручителів (а.с. 11, 12, 47) та після невиконання таких вимог відповідачами - до суду з вимогами про стягнення згаданої суми з відповідачів солідарно.

Зважаючи на наведене вимоги Банку про стягнення заборгованості за згаданим кредитним договором з боржника та поручителів є підставними та підлягають до задоволення, згідно ст.ст. 525, 526, 530, 532, 536, 541, 554, 612, 1050, 1054 ЦК України.

Однак, статтею 554 ЦК України встановлено, що в разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Отже, норми закону, якими врегульована порука, не містять положень щодо солідарної відповідальності поручителів за різними договорами, якщо договорами поруки не передбачено іншого. У випадках укладення між поручителями кількох договорів поруки на виконання одного й того ж зобов'язання, між ними не виникає солідарної відповідальності між собою.

У даній справі наявними є два різні самостійні договори поруки (один із яких є частиною основного договору кредитного), за якими кожен з поручителів поручився відповідати перед кредитором разом з позичальником як солідарні боржники. Умовами договорів поруки передбачено також право кредитора пред'явити свої вимоги безпосередньо до поручителя.

Зважаючи на вказане стягнення суми заборгованості солідарно із усіх трьох відповідачів не слід вважати таким, що відповідає вимогам закону, а позовні вимоги теж не у повній мірі такими, що підлягають до задоволення.

Зважаючи на вказане слід стягнути суму заборгованості солідарно з боржника та кожного з поручителів за окремими договорами поруки, складові якої, також, підлягають повному розшифруванню у резолютивній частині рішення суду.

Вказане, також, відповідає Постановам Верховного Суду України у справах №6-35цс15 від 11.03.2015 року, 6-185цс14 від 17.12.2014 року та 6-1348цс15 від 30.09.2015 року, винесеними у відповідності до п.1 ч.1 ст. 355 ЦПК України, що є обов'язковими до застосування.

Окрім цього, судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи солідарному стягненню з відповідачів не підлягають, оскільки таке законом не передбачено, а підлягають розподілу у рівних частинах.

Окрім цього з відповідача ОСОБА_4 в користь держави слід стягнути 420 грн., понесених державою судових витрат, пов'язаних з публікацією в пресі оголошення про її виклик до суду апеляційної інстанції.

Що стосується доводів апеляційної скарги, то такі не слід вважати обґрунтованими, однак таку слід задовольнити частково, оскільки рішення суду у зв'язку із наведеним підлягає зміні.

Щодо доводів про те, що договір «Автопакет» №319/МБ-ЦВ був укладений 19.03.2008 року, а з позовом зокрема і до ОСОБА_3 Банк звернувся в суд 1.11.2011 року, тобто після спливу одного року від дня укладення договору поруки, що унеможливлює стягнення з неї коштів у солідарному порядку із боржником, то такі є хибним тлумаченням ч.4 ст. 559 ЦК України. Оскільки, згідно цієї норми та умов договору «Автопакет» №319/МБ-ЦВ, строк виконання зобов'язання боржника встановлено до 20.03.2015 року, аналогічно до закінчення строку виконання основного зобов'язання діє і порука та може бути припинена, якщо після спливу 6 місяців після настання строку виконання основного зобов'язання до поручителя не пред'явлено вимоги. Це у даному спорі не мало місця.

Що стосується не надіслання Банком поручителю вимоги про необхідність дострокового виконання зобов'язання, у зв'язку із неналежним виконанням такого позичальником, то такі доводи теж не є обґрунтованими, оскільки, як вбачається із вимоги ОСОБА_3, що була надіслана Банком та довідки пошти про надіслання такої (а.с. 12, а.с. 12 зв.) вбачається, що така, у відповідності до умов Договору, зокрема і п.п. 3.2.5-3.2.9, 8.4, 9 надсилалась поручителю за адресою вказаною в Договорі для надсилання поручителю поштових повідомлень. Даних про повідомлення Банку поручителем про зміну такої у матеріалах справи, - немає.

Що ж до доводів про те, що між Банком і позичальником ОСОБА_4 було укладено додаткові договори до договору кредиту, внаслідок чого збільшився обсяг відповідальності за договором, про що її як поручителя не повідомили, внаслідок чого порука припинилася, то такі теж є голослівними, оскільки як вбачається із відповіді Банку на запит Апеляційного суду Львівської області суду №49/7-0633 від 2.07.2015 року (а.с. 231) жодних додаткових договорів до договору «Автопакет» №319/МБ-ЦВ від 19.03.2008 року, окрім договору поруки від 10.04.2009 року між Банком та ОСОБА_8 не укладалось.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.3, 309 ч.1 п.4, 313, 314 ч.2, 316, 317, 319 ЦПК України, -

в и р і ш и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Рішення Галицького районного суду м. Львова від 23 листопада 2012 року - змінити.

Позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 в користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» заборгованість за кредитним договором №319/МБ-ЦВ від 19.03.2008 року, станом на 23.03.2012 року в гривневому еквіваленті - 526196,06 грн., що складається із: 45705,88 доларів США - заборгованість за кредитом (що становить 364993,45 грн.), 11896,84 доларів США - заборгованість за відсотками за користування кредитом (що становить 95004,61 грн.), 27419,45 грн. - пені за порушення строку сплати кредиту та 38778,55 грн. - штрафу.

Стягнути солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» заборгованість за кредитним договором №319/МБ-ЦВ від 19.03.2008 року, станом на 23.03.2012 року в гривневому еквіваленті - 526196,06 грн., що складається із: 45705,88 доларів США - заборгованість за кредитом (що становить 364993,45 грн.), 11896,84 доларів США - заборгованість за відсотками за користування кредитом (що становить 95004,61 грн.), 27419,45 грн. - пені за порушення строку сплати кредиту та 38778,55 грн. - штрафу.

Стягнути з ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5 в користь ПАТ КБ «Надра» по 566,67 грн. судового збору за розгляд справи судом першої інстанції та по 40 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи судом першої інстанції.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь держави 420 грн. судових витрат, пов'язаних з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий : Я.А. Левик

Судді: В.Я. Бакус

Т.А. Гірник