Провадження № 6/638/389/15
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2015 року Дзержинський районний суд м. Харкова, у складі:

головуючого судді Цвіри Д.М.,

при секретарі - Ільченко В.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання старшого державного виконавця Дзержинського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_1 про тимчасово обмеження керівника боржника - юридичної особи Приватного підприємства «ОСОБА_2 ОСОБА_1» - ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України, до виконання ним своїх зобовязань, покладених згідно рішення суду, -

В С Т А Н О В И В :

Державний виконавець звернувся до суду з поданням, в якому просить суд тимчасово обмежити керівника боржника - юридичної особи ПП «ОСОБА_2 ОСОБА_1» - ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України, до виконання ним своїх зобовязань, покладених згідно рішення суду.

В обґрунтування вищевказаного подання зазначено, що на примусовому виконанні у Дзержинському ВДВС ХМУЮ знаходиться виконавче провадження з примусового виконання наказу № 922/604/15 від 27.03.2015 р. Господарського суду Харківської області про стягнення з ПП «ОСОБА_2 ОСОБА_4» на користь ТОВ «Алеф-Коєн» 60000,00 грн. заборгованості; 6867,94 грн. пені, 1800,00 грн. штрафу, 3045,00 грн. судового збору.

27.04.2015р. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

На теперішній час рішення суду боржником у добровільному порядку не виконано.

Наявність у підприємства невиконаних зобовязань, покладених судовим рішенням, є підставою для звернення до суду з поданням про обмеження керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України.

У судове засіданні державний виконавець не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась вчасно та належним чином, про причини неявки не повідомила.

Враховуючи строки розгляду подання, передбачені ч. 2 ст. 377-1 ЦПК України та відсутність повідомлення державним виконавцем поважних причини неявки у судове засіданні, суд вважає за можливе розглянути дане подання за відсутністю державного виконавця.

Суд, дослідивши матеріали подання, приходить до наступного висновку.

На примусовому виконанні у Дзержинському ВДВС ХМУЮ знаходиться виконавче провадження з примусового виконання наказу № 922/604/15 від 27.03.2015р. Господарського суду Харківської області про стягнення з ПП «ОСОБА_2 ОСОБА_4» на користь ТОВ «Алеф-Коєн» 60000,00 грн. заборгованості; 6867,94 грн. пені, 1800,00 грн. штрафу, 3045,00 грн. судового збору.

27.04.2015р. старшим державним виконавцем Дзержинського ВДВС ХМУЮ ОСОБА_1 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання вищезазначеного наказу.

У поданні державний виконавець зазначила, що при примусовому виконанні вищезазначеного виконавчого листа боржник ухиляється від добровільного виконання зобов'язань та рішення в цілому. Заборгованість у добровільному порядку не погашена. Боржник будь-яких дій щодо виконання рішення суду не здійснює.

За правилом п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України", громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, в тому числі, якщо він ухиляється від виконання покладених на нього судовим рішення зобов'язань - до виконання цих зобов'язань.

Згідно п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження", у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 377-1 ЦПК України, питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України "ухилення від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)", вжите у п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону № 3857-ХІІ та у п. 18 ч. З ст. 11 Закону № 606-XIV, позначає з об'єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов'язків. У зв'язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Особа, яка має невиконані зобов'язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Відповідно до положення ч. 2 ст. 10 ЦПК України наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови "доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання".

Ухилення боржника від виконання своїх зобов'язань є оціночним поняттям. Теоретично їх невиконання може бути зумовлене об'єктивними причинами, наприклад, внаслідок відсутності майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження, важкої хвороби тощо. Однак воно може мати й принципово інше походження, суб'єктивне, коли боржник свідомо ухиляється від виконання - має змогу виконати зобов'язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин.

Саме невиконання боржником самостійно зобов'язань протягом строку, який вказує державний виконавець в постанові про відкриття виконавчого провадження, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків.

На момент звернення до суду з поданням, факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Поняття "ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням" варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Питання щодо обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи за межі України порушується за наявності доказів ухилення від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням. Таких доказів суду не надані.

Державним виконавцем не надано жодних документів, які б свідчили, що боржник свідомо та умисно ухиляється від виконання рішення суду, при цьому маючи змогу виконати зобов'язання, але не робить цього з неповажних причин.

Власне посилання на наявність боргу за виконуваним судовим рішенням не свідчить про ухилення боржника від виконання зобов'язання і не може бути підставою для обмеження у праві виїзду за межі України.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що подання необґрунтоване і задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст.208, 209, 210, 377-1 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

В задоволенні подання старшого державного виконавця Дзержинського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_1 про тимчасово обмеження керівника боржника - юридичної особи Приватного підприємства «ОСОБА_2 ОСОБА_1» - ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України, до виконання ним своїх зобовязань, покладених згідно рішення суду - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Головуючий суддя Д.М.Цвіра