У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,
суддів:Ізмайлової Т.Л., Мостової Г.І.,Мартинюка В.І., Наумчука М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_6 до комунального закладу «Івано-Франківський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф», третя особа - головний лікар комунального закладу «Івано-Франківський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Похмурський Володимир Васильович, про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою комунального закладу «Івано-Франківський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» на рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 03 лютого 2015 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 16 березня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У лиcтопаді 2014 року ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом до комунального закладу «Івано-Франківський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, посилаючись на те, що на підставі наказу № 30-к від 31 грудня 2013 року з січня 2014 року він працював головним лікарем Коломийської станції екстреної медичної допомоги комунального закладу «Івано-Франківський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф». Згідно наказу адміністрації відповідача № 527-к від 20 жовтня 2014 року його було звільнено з роботи за п. 4 ст. 40 КЗпПУ <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_213/ed_2015_03_05/pravo1/KD0001.html?pravo=1> з 20 жовтня 2014 року за допущений 16 жовтня 2014 року прогул без поважних причин.

Позивач вважає своє звільнення з роботи незаконним, посилаючись на те, що вперше його було звільнено з роботи наказом № 96 від 02 липня 2014 року за п. 3 ст. 40 КЗпП України, однак не погоджуючись із вказаним звільненням він звертався до суду з позовом про поновлення його на роботі. Рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 15 жовтня 2014 року позов ОСОБА_6 було задоволено та поновлено на роботі на посаді головного лікаря Коломийської станції екстреної медичної допомоги комунального закладу «Івано-Франківський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф». Додатковим рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 14 листопада 2014 року ухвалено, що датою поновлення на роботі слід вважати 02 липня 2014 року.

На виконання вказаного рішення наказом № 518-К від 15 жовтня 2014 року позивача було поновлено на роботі з 16 жовтня 2014 року, однак про вказаний наказ він дізнався лише 05 листопада 2014 року, тому вважає своє звільнення з роботи на підставі наказу адміністрації відповідача № 527-к від 20 жовтня 2014 року, яким його було звільнено з роботи за п. 4 ст. 40 КЗпПУ з 20 жовтня 2014 року за допущений 16 жовтня 2014 року прогул без поважних причин, незаконним, оскільки прогул 16 жовтня 2014 року не вчиняв, так як повний текст рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 15 жовтня 2014 року він отримав 20 жовтня 2014 року, а виконавчі листи про негайне виконання вказаного рішення в частині поновлення на роботі та стягнення втраченого заробітку направив до ВДВС Івано-Франківського міського управління юстиції 24 жовтня 2014 року.

Позивач просив: визнати незаконним та скасувати наказ № 527-к від 20 жовтня 2014 року КЗ «Івано-Франківський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» про звільнення його з роботи за прогул за п. 1 ст. 40 КЗпП України; поновити на роботі з 20 жовтня 2014 року на попередньо зайнятій посаді; стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу з розрахунку 227,04 грн за один день та відшкодувати моральну шкоду в розмірі 5 000 грн.

Рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 03 лютого 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Івано-Франківської області від 16 березня 2015 року, позов задоволено частково.

Визнано незаконним та скасовано наказ головного лікаря КЗ «Івано-Франківського обласного центру екстрено медичної допомоги та медицини катастроф» № 527-к від 20 жовтня 2014 року «Про звільнення за прогул».

Поновлено ОСОБА_6 на посаді головного лікаря Коломийської станції екстреної медичної допомоги КЗ «Івано-Франківського обласного центру екстрено медичної допомоги та медицини катастроф».

Стягнуто з КЗ «Івано-Франківського обласного центру екстрено медичної допомоги та медицини катастроф» на користь ОСОБА_6 14 955,54 грн середнього заробітку за час вимушеного прогулу, 1 000,00 грн моральної шкоди.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі комунальний заклад «Івано-Франківський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» просить скасувати судові рішення першої та апеляційної інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та порушення норм процесуального права та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню, виходячи з наступного.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив із того, що позивач 16 жовтня 2014 року був відсутній на роботі з поважних причин, оскільки відповідач не повідомив його про наказ № 518-К від 15 жовтня 2014 року, яким позивача поновлено на роботі та зобов'язано приступити до роботи з 16 жовтня 2014 року.

Колегія суддів погоджується з такими висновками судів з наступних підстав.

Відповідно до п. 4 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин.

Таким чином, крім встановлення самого факту відсутності працівника на роботі більше трьох годин протягом робочого дня, визначальним фактором для вирішення питання про законність звільнення позивачки з роботи є встановлення поважності причин відсутності.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що рішенням Коломийського міськрайонного суду від 15 жовтня 2014 року визнано незаконним та скасовано наказ головного лікаря Комунального закладу «Івано-Франківський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» за №67 від 05 червня 2014 року про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді догани, скасовано наказ №96 від 02 липня 2012 року про звільнення з роботи, поновлено на посаді головного лікаря комунального закладу «Івано-Франківський обласний центр екстреної медичної допомоги» та стягнуто 14 955,00 грн втраченого заробітку за час вимушеного прогулу з 02 липня 2014 року по 15 жовтня 2014 року та 1 000,00 грн моральної шкоди.

На виконання вище вказаного рішення суду адміністрацією відповідача видано наказ № 518-к від 15 жовтня 2014 року, згідно з яким ОСОБА_6 поновлено на посаді головного лікаря Коломийської станції екстреної медичної допомоги КЗ «Івано-Франківського обласного центру екстрено медичної допомоги та медицини катастроф» та зобов'язано приступити до роботи з 16 жовтня 2014 року.

Доказів того, що ОСОБА_6 було ознайомлено з вказаним наказом відповідачем не надано.

Актом від 16 жовтня 2014 року встановлено, що головний лікар Коломийської станції екстреної медичної допомоги КЗ «Івано-Франківського обласного центру екстрено медичної допомоги та медицини катастроф» ОСОБА_6 16 жовтня 2014 року був відсутній на робочому місці на території Коломийської станції екстреної медичної допомоги. Зі слів працівників ОСОБА_6 на робочому місці 16 жовтня 2014 року не з'являвся.

Наказом КЗ «Івано-Франківського обласного центру екстрено медичної допомоги та медицини катастроф» № 527-К від 20 жовтня 2014 року ОСОБА_6 звільнено з посади головного лікаря Коломийської станції екстреної медичної допомоги КЗ «Івано-Франківського обласного центру екстрено медичної допомоги та медицини катастроф» 20 жовтня 2014 року за прогул 16 жовтня 2014 року без поважних причин по п. 4 ст. 40 КЗпП України. Підстава: акт про відсутність працівника на роботі від 16 жовтня 2014 року.

В той же час, при примусовому виконанні виконавчого листа, виданого 22 жовтня 2014 року Коломийським міськрайонним судом про поновлення на роботі державним виконавцем ВДВС Івано-Франківського міського управління юстиції 05 листопада 2014 року складено акт, яким встановлено, що згідно наказу № 518-К від 15 жовтня 2014 року ОСОБА_6 поновлено на посаді головного лікаря Коломийської станції екстреної медичної допомоги КЗ «Івано-Франківського обласного центру екстрено медичної допомоги та медицини катастроф». З даним наказом ОСОБА_6 ознайомився 05 листопада 2014 року та отримав його копію.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 235 КЗпП України та ст. 76 Закону України «Про виконавче провадження» рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника , ухвалене органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

Отже, негайне виконання рішення суду означає обов'язок, а не право власника не пізніше наступного дня після проголошення судового рішення видати наказ (розпорядження) про поновлення на роботі і фактично допустити працівника до виконання попередніх обов'язків, однак це не означає, що дії із виконання судового рішення про поновлення на роботі повинні відбуватися незалежно від волі працівника, поновленого судом на роботі.

Таким чином суди попередніх інстанцій, ухвалюючи рішення, вірно встановили фактичні обставини справи та врахували, що відповідач, виконуючи судове рішення про поновлення на роботі видав відповідний наказ № 518-К від 15 жовтня 2014 року з вказівкою приступити до роботи з 16 жовтня 2014 року без відома ОСОБА_6 та без ініціювання останнім процедури виконання судового рішення, ознайомив позивача з відповідним наказом лише 05 листопада 2014 року, після складення акта про відсутність на роботі 16 жовтня 2014 року та видання наказу про повторне його звільнення, у зв'язку з чим дійшли правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення позову та захисту порушеного права позивача, оскільки виконання рішення вважається закінченим з моменту фактичного допуску працівника, поновленого на роботі рішенням суду, до виконання попередніх обов'язків на підставі відповідного акта органу, який раніше прийняв незаконне рішення про звільнення працівника, що в даному випадку не відбулося з вини відповідача.

Таким чином рішення суду першої інстанції та ухвала апеляційного суду ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для їх скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 336 <nau://ukr/1618-15|st336>, 337 ЦПК України <nau://ukr/1618-15|st337>, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу комунального закладу «Івано-Франківський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» відхилити.

Рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 03 лютого 2015 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 16 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов
Судді: Т.Л. Ізмайлова В.І. Мартинюк Г.І. Мостова М.І. Наумчук