Справа № 159/4184/15-ц
Провадження № 2/159/1167/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

м. Ковель 30 вересня 2015 року

Ковельський міськрайсуд Волинської обл..

в складі: головуючого - судді Логвинюк І. М.,

при секретарі Щесюк Н.Й.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимоги щодо предмета спору, на стороні відповідача, - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ковелі Волинської обл. цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до приватного нотаріуса Ковельського нотаріального округу Волинської області Козоріз Наталії Степанівни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, - ОСОБА_5, про зобов»язання до вчинення дій,

в с т а н о в и в:

Позивач звернулась до суду з вказаним вище позовом, мотивуючи тим, що вона та її чоловік - ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1., за час шлюбу побудували житловий будинок по АДРЕСА_1. За рішенням нарсуду м. Ковеля домоволодіння як спільна сумісна власність подружжя було поділено в натурі, внаслідок чого вона стала власником 39/100 частин будинку, а її чоловік - 61/100 частини. Після смерті її чоловіка відкрилась спадщина на належне йому нерухоме майно - 61/100 частина вказаного вище будинку. Спадщину в рівних частках прийняли: вона як пережиле подружжя, їх діти - дочка ОСОБА_1, син ОСОБА_7. У власність її дочки та сина відійшло по 61/300 частці будинку, 1/6 частці земельної ділянки кожному, а її частка збільшилась до 178/300 часток будинку та 2/3 часток земельної ділянки. ІНФОРМАЦІЯ_2. помер її син - ОСОБА_7 Після смерті останнього відкрилась спадщина на належну спадкодавцеві ОСОБА_7 частку у нерухомому майні - 1/6 земельної ділянки та 61/300 будинку. Вона постійно проживала у спірному будинку, у т. ч. - на день смерті її сина, фактично прийняла спадщину. На час відкриття спадщини після смерті її сина вона була непрацездатною особою, пенсіонером, мала право на обов»язкову частку. До нотаріуса із заявою про прийняття спадщини вона не зверталась. Відмовлятись від спадщини вона наміру не мала. Маючи намір забезпечити на майбутнє свою онуку - ОСОБА_5 - дочку покійного сина, нерухомістю, мала намір укласти на ім»я останньої заповіт щодо належного їй майна - частки у будинку, якою вона володіла ще до смерті свого чоловіка - тобто - 39/100. Іншу частину майна, успадковану після смерті чоловіка та сина, вона не мала наміру заповідати задля успадкування її її дочкою - ОСОБА_1. У серпні 2014 р. вона передала своїй онуці - ОСОБА_5 - документи на спірне домоволодіння для підготовки нотаріусом заповітного розпорядження. Через деякий час її онука відвезла її до відповідача, де вона підписала документи, які вважала заповідальним розпорядженням. В дійсності, це був договір дарування всієї належної їй частки у будинку та частини належної їй земельної ділянки під ним. Про це їй стало відомо випадково, на захист своїх порушених прав та інтересів вона змушена була звернутись до суду з позовом про визнання договорів дарування недійсними. Під час підготовки позову їй стало відомо, що нею, ніби - то, було підписано документи про відмову від спадщини після її сина. У судовому засіданні її онука повідомила, що вона відмовилась від спадщини після смерті свого сина - її батька і підписала про це заяву у нотаріуса. Однак, вона пам»ятає про те, що такого характеру документа вона не підписувала, у нотаріуса була лише один раз, коли підписувала договір дарування, вважаючи їх заповітом і завжди вважала, що прийняла спадщину після смерті сина. Її представник - адвокат 22.04.15 р. звернулась із запитом до відповідача з проханням надати довідку про вчинення нотаріальної дії по посвідченню договору дарування від 07.11.14 р., на що 15.05.15 р. листом № 157/01 - 08 було відмовлено у задоволенні такого з посиланням на ст. 8 Закону «Про нотаріат». У судовому засіданні її представник ОСОБА_1 заявляла клопотання, що нею підтримане, про витребовування у відповідача спадкової справи про прийняття спадщини після смерті її сина, у т. ч. її заяви про відмову від спадщини, журналу реєстрації нотаріальних дій за 2014 р. з її підписами про реєстрацію вчинених нею правчинів, однак, воно задоволене не було. Вона вважає, що ознайомлення з вищенаведеними документами підтвердить чи спростує її здогади з приводу того, що її було навмисно введено в оману і вона помилково, не бажаючи того, підписала заяву про відмову від спадщини; або ж її від її імені підписали зацікавлені особи. Таким чином вона позбулась належної їй в порядку спадкування частки у нерухомому майні. Зазначає, що якщо у спадковій справі немає її заяви, чи підписана вона не нею, вона поставить питання про визнання її такою, що прийняла спадщину, вимагатиме видачі їй свідоцтва про право на спадщину і її майнові права будуть поновлені. Вважає, що оскільки відповідачем вчинялись певні нотаріальні дії щодо неї, вона має право на отримання інформації щодо неї, що зберігається у нотаріуса. Так як їй у наданні цієї інформації відмовлено, вона змушена звертатись до суду. Просить позов задовольнити, зобов»язати відповідача надати для ознайомлення спадкову справу ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2., журнал реєстрації нотаріальних дій за 2014 р..

За ухвалою суду від 27.08.15 р. до участі у розгляді справи було залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, ОСОБА_5.

Позивач в судове засідання не з»явилась, хоча належно оповіщена. Про причини неявки суду не повідомила.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала, обгрунтувавши його вищенаведеними доводами. Просить позов задовольнити. Додатково пояснила, що зверненнями до відповідача з приводу надання для ознайомлення матеріалів спадкової справи та журналу реєстрації нотаріальних дій за 2014 р. вважає усне її та її довірительки звернення до відповідача як до нотаріуса ще до того, як їм стало відомо, що саме відповідач оформляла спадкову справу після смерті ОСОБА_7; в судовому засіданні по розгляду іншої цивільної справи у формі клопотання до суду про витребовування цих матеріалів; 03.08.15 р. її рекомендованим листом, адресованим відповідачеві. Вважає, що позивач, ознайомившись з вищевказаними матеріалами, може встановити, чи були порушені її права.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, в судове засідання не з»явилась, хоча належно оповіщена. Про причини неявки суду не повідомила.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, в судовому засіданні проти позову заперечила, просить у задоволенні позову відмовити. Суду пояснила, що у її довірительки мається свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_7, на майно у розмірі, визначеному з врахуванням відмови позивача від своєї частки у спадщині, що мало місце у серпні 2014 р., тобто, до спливу 6 - ти місячного терміну після відкриття спадщини після смерті ОСОБА_7. Позивач особисто прибувала для нотаріуса. Вважає, що позивачем та її представником не доведено того, що з їх боку були вимоги відповідачеві про надання для ознайомлення вищезазначених матеріалів, у чому було відмовлено.

Відповідач в судове засідання не з»явилась, хоча належно оповіщена. Про причини неявки суду не повідомила. Письмового заперечення проти позову до суду не подала.

На думку суду, розгляд справи можливий у відсутності осіб, які не з»явились.

З врахуванням позиції представника позивача, суд розглядає справу згідно з положеннями ст. ст. 224 - 228 ЦПК України.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача та представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, дослідивши письмові докази, зібрані у справі, приходить до висновку, що позов безпідставний та не підлягає до задоволення.

За змістом ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно вимог ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч. ч. 2, 3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобов'язані подати усі наявні у них докази до або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться - до початку розгляду справи по суті. Особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Та обставина, що відповідачем як приватним нотаріусом була заведена спадкова справа після смерті ОСОБА_7 у серпні 2014 р., стверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину).

За змістом ч. 2 ст. 1 Закону України «Про нотаріат», вчинення нотаріальних дій в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах (державні нотаріуси) або займаються приватною нотаріальною діяльністю (приватні нотаріуси).

Обсяг обов»язків нотаріуса визначено у ст. 5 цього ж Закону, а ст. 7 та 8 врегульовано питання про вчинення нотаріальних дій і питання нотаріальної таємниці.

Судом встановлено, що в інтересах позивача адвокатом Шинкар О.В. 22.04.15 р. за вих. № 24/15, дійсно, було направлено відповідачеві адвокатський запит, однак, не з приводу спадкової справи після смерті ОСОБА_7 чи журналу реєстрації нотдій за 2014 р..

Письмова відмова відповідача за вих. № 157/01 - 08 від 15.05.15 р., відповідно, стосувалась лише вищезазначеного адвокатського запиту, а не відмови у наданні матеріалів спадкової справи чи журналу реєстрації для ознайомлення позивачеві.

Копію письмового клопотання від 27.07.15 р., адресованого головуючому судді у іншій цивільній справі, про витребовування судом у нотаріуса Козоріз Н.С. матеріалів спадкової справи, журналу реєстрації, у якому, як пояснила суду представник позивача, судом було відмовлено, суд не може розцінювати як звернення позивача до відповідача з приводу надання для ознайомлення матеріалів спадкової справи, журналу реєстрації, та, відповідно, відмови відповідача надати їх позивачеві. Зазначене клопотання не адресоване відповідачеві у розглядуваній справі.

Посилання представника позивача на ту обставину, що вона 03.08.15 р. звернулась до відповідача з аналогічним проханням, однак, безрезультатно, не підтверджено належно.

Таким чином, ні позивач, ні її представник не довели суду у судовому засіданні переконливо ту обставину, що мало місце їх звернення до відповідача з приводу надання позивачеві для ознайомлення матеріалів спадкової справи та журналу реєстрації і відповідачем було у цьому безпідставно відмовлено у порушення прав позивача. Вимога позивача про зобов»язання відповідача надати їй для ознайомлення вищезазначені матеріали, не є ідентичною вимозі суду про витребовування матеріалів у нотаріуса.

На думку суду, зобов»язання відповідача до вчинення тих дій, про які просить позивач у позовній заяв при відсутності доказів відмови відповідача у задоволенні такого бажання позивача, підстав для такого зобов»язання саме судовим рішенням, з врахуванням норм чинного законодавства, що врегульовує нотаріальну діяльність, не відповідатиме вимогам закону.

А тому у задоволенні позов слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 13, 213 - 218, 224 - 228, 88 ЦПК України, ст. ст. 11, 16 ЦК України, ст. ст. 1,7, 8 Закону України «Про нотаріат», суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд Волинської області шляхом подання в 10- денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку. У цьому випадку строк на апеляційне оскарження починається з дня винесення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Головуючий:І. М. Логвинюк