АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/6108/15 Справа № 201/124/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - Черновськой Г. В. Доповідач - Калиновський А.Б.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Головуючого - Калиновського А.Б.

Суддів - Гайдук В.І, Єлізаренко І.А.

При секретарі - Видюковій Ю.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу

ОСОБА_3 на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 01 квітня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Дніпропетровської міської ради, треті особи - Перша дніпропетровська державна нотаріальна контора, комунальне підприємство "Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю" Департаменту прав та правового забезпечення Дніпропетровської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 01 квітня 2015 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до Дніпропетровської міської ради, треті особи - Перша дніпропетровська державна нотаріальна контора, КП "Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю" Департаменту прав та правового забезпечення Дніпропетровської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом відмовлено.

В апеляційній скарзі позивачка просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити її позовні вимоги, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду - залишенню без змін з наступних підстав.

Частиною 2 ст. 331 ЦК України передбачено, що право власності на новостворене нерухоме майно ( житлові будинки , будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації.

Судом встановлено, що батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є ОСОБА_5 та ОСОБА_6.(а.с. 12).

Внаслідок реєстрації шлюбу 09 серпня 1986 року з ОСОБА_7 прізвище ОСОБА_3 було змінено на "ОСОБА_3".(а.с.15)

Відповідно до домової книги для прописки громадян, що мешкають в будинку АДРЕСА_1 власником даного будинку є ОСОБА_5 Даний будинок складається з житлового будинку, сараю, вбиральні та гаражу (а. с. 16-23).

31 жовтня 2014 року була проведена технічна інвентаризація домоволодіння АДРЕСА_1 та виготовлений технічний паспорт (а. с. 30-35).

Позивач у судовому засіданні пояснила суду, що спірне домоволодіння збудували її батьки за життя, в даному будинку позивач прожила все життя, проте оформленням належним чином прав власності на збудований будинок батьки позивачки не займались, що також підтверджується поясненнями свідка ОСОБА_8, наданими у судовому засіданні.

Судом було встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер батько позивачки ОСОБА_5(а. с. 10), у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті якого ОСОБА_3 було відмолено зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на майно, з якого складається спадкове майно. (а. с. 25).

Після смерті матері позивачки ОСОБА_6, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 року(а. с. 11) ОСОБА_3 було відмолено у видачі свідоцтва про право спадщину після смерті матері зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на майно, з якого складається спадкове майно. (а. с. 27).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3, суд правильно виходив з того, що нерухоме майно, з якого складається спадщина після смерті батьків позивачки, є об'єктом незавершеного будівництва, з огляду на відсутність акту відведення земельної ділянки під забудову, дозволу на забудову та документів на підтвердження введення будинку в експлуатацію.

Доводи апеляційної скарги про те, що хоча на спірний будинок і немає правовстановлюючих документів, однак є всі підстави вважати його власністю батьків позивачки і будинок є об'єктом завершеного будівництва не можуть бути прийняті до уваги з огляду на наступне.

Відповідно до ч. ч. 1,2 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Відповідно до рекомендацій Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладених в листі № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року - якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду.

Згідно з п. 3.2 вказаного листа: відповідно до ч. 2 ст. 376 ЦК України особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Якщо відсутні документи про відведення земельних ділянок під забудову, таке будівництво слід визнавати самочинним та відмовляти у визнанні права власності на нього в порядку спадкування.

Право власності на об'єкти самочинного будівництва може бути визнано за спадкоємцем, що має право вимагати визнання такого права, виключно за умови наявності документів про право власності на землю або про право користування земельною ділянкою, що видані на ім'я спадкодавця або спадкоємця, та актів введення будівлі в експлуатацію, якщо їх наявність необхідна відповідно до вимог законодавства, чинного на час завершення будівництва.

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог і заперечень.

Проте позивачка на обгрунтування своїх позовних вимог не надала доказів щодо належності спірного будинку її батькам на праві власності і, таким чином, відповідно до ст. 11 ЦПК України, розпорядилась своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд.

Крім того, позивачкою не надано доказів звернення до органів місцевого самоврядування з заявою про оформлення права власності на будинок.

Таким чином, рішення суду відповідає нормам матеріального та процесуального права. Підстав для його зміни чи скасування немає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 01 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: