АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1664/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 57 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства «По газопостачанню та газифікації «Черкасигаз» - ОСОБА_6 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 22 травня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_7 до Публічного акціонерного товариства «По газопостачанню та газифікації «Черкасигаз» про захист прав споживачів, здійснення перерахунку плати за комунальні послуги, відшкодування моральної шкоди, -

в с т а н о в и л а :

У грудні 2014 року ОСОБА_7 звернулась до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що проживає у ІНФОРМАЦІЯ_1 та являється споживачем послуг з газопостачання, які надаються відповідачем.

В квартирі з нею проживає її сестра, а також зареєстрований син ОСОБА_8, який з 2007 року у вказаній квартирі фактично не проживає, оскільки працює та постійно проживає за кордоном. В зв'язку з цим вона неодноразово зверталась до відповідача із заявами про перерахунок плати за комунальні послуги з урахуванням фактично проживаючих двох осіб, надавала підтверджуючі документи про відсутність сина за місцем реєстрації, однак у даному перерахунку було відмовлено, чим порушені її права як споживача комунальних послуг, оскільки нарахування здійснювалось за послуги, які фактично не отримувались споживачем, крім того позивачка не мала можливості оформити отримання субсидії по оплаті газопостачання, хоча по всім іншим видам комунальних послуг субсидія позивачці була оформлена з урахуванням двох фактично проживаючих мешканців.

Відмовивши у здійсненні перерахунку, у неї виникла заборгованість за комунальні послуги із газопостачання, і як наслідок, квартира 15.10.2013 р. була без законних підстав відключена від газопостачання.

Вказаним їй завдана моральна шкода, яка виразилася у позбавленні можливості користуватись послугами газопостачання для побутових потреб. Крім того, відключення мало місце з порушенням передбаченого законом порядку, оскільки попередженням відповідача їй був наданий строк до 19.10.2013р. для погашення боргу, а відключення відбулось 15.10.2013р.

Незважаючи на те, що 15.10.2013 р. нею була добровільно погашена нарахована заборгованість, відповідач не відновив постачання газу.

З урахуванням уточнених позовних вимог, позивачка просила суд визнати протиправними дії відповідача по порушенню прав споживача, зобов'язати здійснити перерахунок плати за послуги газопостачання за період з 12.12.2011 року по 15.10.2014 року з розрахунку фактичної кількості (двох) користувачів послугою, стягнути 80000 грн. моральної шкоди.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 22 травня 2015 року позов задоволено частково.

Визнано неправомірними дії ПАТ "Черкасигаз" у відмові у перерахунку оплати за комунальні послуги та відключення газопостачання.

Зобов'язано ПАТ "Черкасигаз" здійснити ОСОБА_7 перерахунок оплати за послуги газопостачання по квартирі АДРЕСА_1 з урахуванням фактично проживаючих двох осіб в період з 12 грудня 2011 року по 15 жовтня 2014 року із зарахуванням зайво сплачених коштів оплати в рахунок майбутніх платежів.

Стягнуто з ПАТ "Черкасигаз" на користь ОСОБА_7 моральну шкоду в сумі 500 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник Публічного акціонерного товариства «По газопостачанню та газифікації «Черкасигаз» - ОСОБА_6 оскаржила його в апеляційному порядку, посилаючись на його невідповідність нормам матеріального та процесуального права, просила рішення суду першої інстанції скасувати, відмовивши позивачу в задоволенні позовних вимог повністю.

Заслухавши учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За змістом статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено, що рішення повинно бути законним і обгрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Статтями 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені права та обов'язки споживача й виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а обов'язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом. Плата за комунальні послуги відповідно до ст. 67 ЖК України та ст. 32 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» нараховується щомісячно, а її розмір розраховується за затвердженими в установленому порядку тарифами та відповідно до показань приладів обліку або за встановленими нормами.

Відповідно до вимог п. 6 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач має право на несплату житлово-комунальних послуг за період тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім'ї при відповідному документальному оформленні, а також за період фактичної відсутності житлово-комунальних послуг, визначених договором у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно із абзацом 11 п. 28 Правил надання населенню послуг з газопостачання споживач має право на проведення перерахунку за період не більш як шість місяців у разі тимчасової відсутності за основним місцем проживання споживача або членів його сімї чи за фактично надані послуги з газопостачання у разі відсутності лічильника газу за умови подання у місячний строк з моменту закінчення кожного шестимісячного періоду до газопостачального (газорозподільчого) підприємства письмової заяви з відповідними підтверджуючими документами.

Аналогічні положення встановлені п. п. 5.1.11 п. 5.1 розділу 5 Типового договору про надання послуг з газопостачання, затвердженого постановою НКРЕ від 4 січня 2000 р. № 1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України.

Встановлено, що позивач являється власником квартири АДРЕСА_1, зареєстрована та постійно проживає у вказаній квартирі, має склад сімї: сестру ОСОБА_9 та сина ОСОБА_8, які зареєстровані в квартирі і ОСОБА_9І постійно в ній проживає, має пільги по сплаті комунальних послуг.

Син позивача ОСОБА_8, хоч і зареєстрований в квартирі, проте з червня 2007 р. в квартирі не проживає, працює і проживає за кордоном, комунальними послугами за місцем реєстрації, зокрема послугами з газопостачання не користується з моменту перетинання ним кордону 2 червня 2007 р. і по даний час.

Зазначені обставини підтверджуються дослідженими судом доказами, зокрема копією закордонного паспорта ОСОБА_8; актами, складеними мешканцями житлового будинку № 190 по вул. Хрещатик про непроживання ОСОБА_8

Рішенням Соснівського районного суду м.Черкаси від 12.12.2011р. визнані неправомірними дії ВАТ «Черкасигаз» по нарахуванню ОСОБА_7 плати за газопостачання за період з 01.06.2007р. по 12.12.2011 року за зареєстрованих трьох осіб, зобов'язано зробити перерахунок за фактично проживаючих двох осіб за вказаний період.

В період з 12.12.2011 року по 15.10.2013 рік оплата послуг за послуги газопостачання здійснювалось по нормі споживання згідно відомості з урахуванням трьох зареєстрованих осіб (а.с.4) та станом на 01.10.2013 р. сума до сплати була нарахована 1212, 00 грн., оплата споживачем здійснювалась 04.10.2013р. на суму 550 грн. та 15.10.2013р. на суму 662 грн.

09.10.2013р. позивачу було вручено попередження про те, що у разі несплати нею заборгованості у строк до 19.10.2013р. газопостачання буде припинено.

Відключення послуг газопостачання позивачці було припинено 15.10.2013 р. згідно акту відключення, згідно якого борг за комунальні послуги складав 662 грн., вказану суму заборгованості споживачем було оплачено 15.10.2013 р., що підтверджується відомістю нарахування і оплат, однак надання послуг з газопостачання відповідачем було відновлене лише 15.10.2014 р. при встановленні лічильника у квартирі позивачці, також в зв'язку з виявленням самовільно зірваної пломби позивачу нараховані збитки в сумі 539,78 грн.

З приводу неправомірних дій з припинення газопостачання 16.10.2013р. позивач звернулась із заявою до прокурора м.Черкаси, в якій зазначала, що 15.10.2013р. працівники відповідача отримали доступ у квартиру шляхом обману її сестри, інваліда ІІ групи, вказавши причину необхідністю перевірки, фактично опломбували постачання газу, пообіцявши до кінця дня відновити газопостачання, якщо буде погашений борг, однак цього не зробили, хоча позивач в той же день оплатила залишок боргу та надала квитанцію в ПАТ «Черкасигаз».

Судом вірно враховано, що позивач неодноразово зверталася до відповідача із заявами від 16.04.2012 р., 18.05.2012 р., 04.10.2012 р., 07.10.2013 р. та 02.12.2014 року про перерахунок, з урахуванням фактичного проживання у квартирі двох осіб.

На підтвердження, вказаного, кожні півроку надавала акти мешканців будинку про тимчасову відсутність членів її сім'ї, довідку про навчання доньки, копії трудового договору та закордонного паспорту сина.

Разом з тим, відповідачем відмовлено у перерахунку у зв'язку з тим що, факт відсутності не може підтверджуватись наданими позивачкою документами, зокрема актами мешканців будинку.

При цьому, як вбачається з постанови Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 9 грудня 1999 р. № 2246 (із змінами та доповненнями) в пункті 28 не наведено вичерпного переліку підтверджуючих документів, на підставі яких споживач вправі ставити питання про перерахунок плати в зв'язку з тимчасовою відсутністю членів сім'ї, також вичерпного переліку таких документів не наведено і в пункті 5.1.11 договору про надання послуг від 03.10.2006 р.

Таким чином, заперечуючи право позивача надавати в підтвердження підстав для перерахунку вказані акти, відповідач обмежив її право як споживача не у спосіб та не на підставі вказаних нормативних актів.

Надані позивачкою докази тимчасової відсутності її сина за місцем реєстрації не спростовані, а тому являються належними та допустимими доказами у даній справі, а відтак і позовні вимоги ОСОБА_7 про визнання відмови у перерахунку неправомірною та зобов'язання здійснити перерахунок оплати за послуги газопостачання по квартирі АДРЕСА_1, з урахуванням фактично проживаючих двох осіб, в період з 12 грудня 2011 року по 15 жовтня 2014 року, із зарахуванням зайво сплачених коштів оплати в рахунок майбутніх платежів, судом задоволені правомірно.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивач не надала суду належних доказів про перебування її сина за кордоном та непроживання його в квартирі, спростовуються зібраними у справі доказами, зокрема і наведеними вище.

Судом першої інстанції також вірно встановлені обставини щодо неправомірних дій ПАТ «Черкасигаз» по відключенню квартири позивача від газопостачання 15.10.2013 р.

Так, відповідачем був порушений порядок відключення споживача від газопостачання, передбачений п.19 постанови Кабінету Міністрів України від 9 грудня 1999 року № 2246 «Про затвердження Правил надання населенню послуг з газопостачання».

Встановлено, що позивач, як споживач, була письмово попереджена про відключення газопостачання з наданням строку до 19.10.2013р. для погашення боргу.

В зазначений строк позивач повністю погасила заборгованість, однак відключення газопостачання було здійснене 15.10.2013р. до спливу наданого в попередженні строку.

Вказане не спростовано належними та допустимими доказами, а відтак дії ПАТ «Черкасигаз» не можна вважати правомірними та такими, що відповідають Закону.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що вимоги про нарахування за період з 15.10.2013р. по 15.10.2014р. оплати за послуги газопостачання, виходячи з норми споживання за двох фактично проживаючих осіб, до моменту встановлення лічильника є законними та узгоджуються з фактичними обставинами справи.

Відсутні й правові підстави для нарахування позивачу замість оплати за спожитий газ збитків 539,77 грн. за самовільний зрив пломби після відключення постачання газу, оскільки відключення здійснене з порушенням Правил надання населення послуг з газопостачання, крім того відповідачем за заявою позивача від 15.10.2013 р. з порушенням прав споживача не було забезпечено відновлення послуг газопостачання після оплати боргу в повному обсязі.

Судом першої інстанції правильно застосовано положення ст. 23, ЦК України та ст.22 Закону України «Про Захист прав споживачів», за якими особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Згідно з ст.4 Закону «Про захист прав споживачів» Споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: 1) захист своїх прав державою; 2) належну якість продукції та обслуговування; 3) безпеку продукції; 4) необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію, її кількість, якість, асортимент, а також про її виробника (виконавця, продавця); 5) відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону.

По справі встановлено, що в результаті порушення прав позивачки, як споживача, шляхом припинення газопостачання з порушенням Правил надання населенню з газопостачання та відмови відновлення після погашення боргу в наданий відповідачем строк, позивачу завдано моральної шкоди, яка полягає у душевних переживаннях та стражданнях внаслідок недоліків житлово-комунальної послуги в зв'язку з протиправним припиненням постачання газу в житловому помешканні, що призвело до порушення прав на споживання позивачем та її сестрою, яка являється інвалідом ІІ групи, послугами з газопостачання для побутових потреб. Зазначеним були істотно порушені нормальні життєві зв'язки, тому суд, з урахуванням принципів справедливості, доцільності та розумності вірно стягнув з відповідача 500 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Судом вірно також застосовано положення ст. 88 ЦПК України та правильно вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Наведене свідчить, що рішення суду відповідає вимогам закону та встановленим по справі обставинам.

Доводи апеляційної скарги правильності висновків суду не спростовують і не дають підстав для її задоволення..

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати ,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства «По газопостачанню та газифікації «Черкасигаз» - ОСОБА_6 - відхилити, а рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 22 травня 2015 року у даній справі - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з часу проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції на протязі двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :