Справа № 495/1024/15-ц
рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

29 вересня 2015 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючої одноособово судді Чебан Н.В.

при секретарі Ткаченко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білгород-Дністровський Одеської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Монашівської сільської ради, співвідповідача ОСОБА_2 про визнання права власності у порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку,-

В С Т А Н О В И В:

13.02.2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Монашівської сільської ради про визнання права власності у порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 21.07.2014 року померла її мачуха ОСОБА_3, якій на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії II ОД № 008691 належала земельна ділянка площею 6,419 га в межах згідно з планом, розташована на території Монашівської сільської ради і призначена для товарного сільськогосподарського виробництва. Проте при зверненні позивачем до нотаріальної контори з приводу оформлення її спадкових прав, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у звязку з відсутністю оригіналу державного акту на право власності на землю. ОСОБА_1, стверджуючи, що вона фактично прийняла спадщину померлої ОСОБА_3 згідно заповіту, просить суд: визнати за ОСОБА_1 право власності у порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку, площею 6,419 га у межах згідно з планом для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, масив № 1а, ділянка №10, масив №1, ділянка №61, розташована на території Монашівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, яка належала померлій ОСОБА_3 згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІІ-ОД № 008691, виданого 04.08.2003 року Білгород-Дністровською районною державною адміністрацією Одеської області і зареєстрованому в Книзі записів державних актів на право приватної власності за № 121/14.

Ухвалою Білгород-Дністровсього міськрайонного суду Одеської області від 14.04.2015 р. у відповідності до п.5 ст.209 ЦПК України до участі у справі залучено у якості співвідповідача ОСОБА_2 (а.с.59-60).

Позивач та її представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити з підстав наведених в позові.

Представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_4 у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечувала.

Представник Монашівської сільської ради у судове засідання не зявився, в матеріалах справи наявна заява, відповідно до якої просить розглядати справу у його відсутність, з позовними вимогами згодні (а.с.21).

Вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 21.07.2014 року померла ОСОБА_3, що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть серії 1-ЖД № 379156, виданим виконавчим комітетом Монашівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області 23.07.2014 року (актовий запис № 8) (а.с.7).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на належне їй майно.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі державного акту на право приватної власності на землю ОСОБА_3 належала земельна ділянка, площею 6,419 га в межах згідно з планом, розташована на території Монашівської сільської ради, масив № 1а ділянка №10, масив № 1 ділянка №61 (а.с.9).

За життя ОСОБА_3 04.07.2014 року склала заповіт на імя ОСОБА_1, відповідно до якого із належного їй майна земельну ділянку площею 6,419 га, що знаходиться на території Монашівської сільської ради масив №1а ділянка №10, масив №1 ділянка №61 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва заповідала ОСОБА_1 (а.с.8).

Однак при зверненні ОСОБА_1 до нотаріальної контори з приводу оформлення її спадкових прав, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у звязку із відсутністю правовстановлюючих документів (а.с.10).

До того ж на вимогу спадкодавця до нотаріуса зробити запит до реєструючих органів щодо видачі державного акта замість втраченого (пошкодженого, зіпсованого), нотаріусом було повідомлено, що Інструкція для вчинення вищевказаних нотаріальних дій втратила свою чинність (а.с.66)

Якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути предявлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця.

Згідно відповіді з відділу з Держземагенства у Білгород-Дністровському районі Одеської області від 02.06.2015 року № 9-1510-0.13-1092/2-15, відповідно до Книг записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі станом на 31.12.2012 року власником земельної ділянки, що знаходиться за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський р-н, Монашівська сільська рада, масив № 1а, 1, ділянка № 10,61 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва являється ОСОБА_3 (державний акт серії ІІ-ОД № 008691).

За таких обставин, враховуючи те, що позивач є спадкоємицею за заповітом до майна ОСОБА_3, а саме до земельної ділянки площею 6,419 га, що знаходиться на території Монашівської сільської ради масив №1а ділянка №10, масив №1 ділянка №61 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, позивач зверталася до нотарільної контори з приводу оформлення її спадкових прав, проте їй було відмовлено, позовні вимоги не визнаються одним із відповідачів, іншого способу захистити її права, окрім як в судовому порядку не вбачається можливим, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог ОСОБА_1 щодо визнання права власності у порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 209, 212-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 392, 1223, ч. 3 ст. 1268, ЦК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Монашівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, співвідповідача ОСОБА_2 про визнання права власності у порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності у порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку, що знаходиться за адресою: Одеська області, Білгород-Дністровський район, Монашівська сільська рада, масив №1а,1, діл. №10, 61, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІІ ОД №008691, виданого 04 серпня 2003 року Білгород-Дністровською районною державною адміністрацією Одеської області і зареєстрованому в Книзі записів державних актів на право приватної власності за №121/14.

Рішення суду набирає законної сили через десять днів з моменту його проголошення.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Н.В.Чебан

Справа № 495/ 1024 /15-ц

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(Вступна та резолютивна частина)

29 вересня 2015 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючої одноособово судді Чебан Н.В.

при секретарі Ткаченко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білгород-Дністровський Одеської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Монашівської сільської ради, співвідповідача ОСОБА_2 про визнання права власності у порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку,-

В С Т А Н О В И В:

Зважаючи на складність у викладенні повного тексту рішення суду, повязаної з потребою в обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частину.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 209, 212-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 392, 1223, ч. 3 ст. 1268, ЦК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Монашівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, співвідповідача ОСОБА_2 про визнання права власності у порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності у порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку, що знаходиться за адресою: Одеська області, Білгород-Дністровський район, Монашівська сільська рада, масив №1а,1, діл. №10, 61, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІІ ОД №008691, виданого 04 серпня 2003 року Білгород-Дністровською районною державною адміністрацією Одеської області і зареєстрованому в Книзі записів державних актів на право приватної власності за №121/14.

Рішення суду набирає законної сили через десять днів з моменту його проголошення.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Н.В.Чебан