У Х В А Л А ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 21 жовтня 2015 року м. Київ Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі: головуючого Гвоздика П.О., суддів: ставника відповідача Євтушенко О.І., Завгородньої І.М., Писаної Т.О., Ситнік О.М., розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_5 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Столиця-Буд» про визнання недійсним правочину з припинення договору купівлі-продажу квартири, за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 20 березня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 05 травня 2015 року, в с т а н о в и л а: У січні 2013 року позивач звернулася до суду з даним позовом, зазначивши в його обгрунтування, що 15 листопада 2013 року між нею та Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія «Столиця-Буд» (далі - ТОВ «Компанія «Столиця-Буд») укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 в м. Миколаєві. Пунктами 2.1.1 та 2.1.2 договору передбачено, що на момент його укладення нею сплачено 149 800 гривень, що еквівалентно 18 741,40 доларів США. Залишок ціни квартири - 370 200 гривень, що еквівалентно 46 315,53 доларів США, вона зобов'язується сплатити в гривнях в строки, визначені договором, а саме: станом на 27 листопада 2013 року - 110 200 гривень 08 копійок, а в період з 30 грудня 2013 року по 30 листопада 2016 року - по 7 222 гривні 22 копійки щомісячно. Листом від 13 жовтня 2014 року відповідач повідомив про припинення договору у зв'язку з повторною неоплатою чергових платежів відповідно до змін курсу долара США на момент оплати та порушення термінів оплати чергового платежу на строк більше ніж 15 календарних днів. Зазначені дії вважає правочином з припинення в односторонньому порядку укладеного сторонами 15 листопада 2013 року договору купівлі-продажу квартири, який підлягає визнанню недійсним з підстав, передбачених ч. 1 ст. 203 ЦК України. Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 20 березня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 05 травня 2015 року, у задоволенні позову відмовлено. У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду і ухвалити нове рішення про задоволення позову, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. Заслухавши доповідь судді-доповідача, представника відповідача, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 202 ЦК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_843240/ed_2015_04_07/pravo1/T030435.html?pravo=1> правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно із ч. 2 ст. 203 ЦК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_843241/ed_2015_04_07/pravo1/T030435.html?pravo=1> особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

За змістом ч. 1 ст. 215 ЦК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_843253/ed_2015_04_07/pravo1/T030435.html?pravo=1> підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою ст. 203 цього Кодексу <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_843241/ed_2015_04_07/pravo1/T030435.html?pravo=1>.

Частиною 1 ст. 627 <nau://ukr/435-15|st627>, ч. 1 ст. 628 ЦК України <nau://ukr/435-15|st628> встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. ст. 629 <nau://ukr/435-15|st629>, 526 ЦК України <nau://ukr/435-15|st526> договір є обов'язковим для виконання сторонами. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 598 ЦК України <nau://ukr/435-15|st598> зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Частиною 1 ст. 611 ЦК України <nau://ukr/435-15|st611> встановлено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору (п. 1). При цьому за змістом ст. 610 ЦК <nau://ukr/435-15|st610> України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Пунктом 2.1.2 спірного договору визначено залишок ціни квартири у розмірі 370 200 гривень (46 315,53 доларів США) із встановленням строків оплати та розміру щомісячних платежів (27 листопада 2013 року - 110 200 гривень 08 копійок; з 30 грудня 2013 року до 30 листопада 2016 року - 7 222 гривні 22 копійки щомісяця). Відповідно до п. 2.2 договору купівлі-продажу у випадку, якщо на момент оплати чергового платежу встановлений Національним банком України курс долара США до гривні зросте більш ніж на 10 % в порівнянні до того курсу, що діяв на момент укладення цього договору, то при визначенні суми чергового платежу ціни квартири в гривнях, вказаної у п. 2.1.2, покупець повинен використовувати встановлений Національним банком України курс долара до гривні на момент здійснення оплати. Раніше сплачені ціни квартири перерахунку не підлягають. Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, виходив з того, що відповідно до п. 5.3 договору купівлі-продажу сторони домовились, що договір може бути припинено в односторонньому порядку за ініціативою продавця у випадку порушення покупцем будь-якого з термінів оплати, визначених даним договором, більше ніж на 15 календарних днів. Про припинення договору продавець повідомляє покупця шляхом направлення письмового повідомлення. Цей договір вважається припиненим з моменту отримання покупцем письмового повідомлення продавця або дати поштового штемпеля відділу одержувача. Встановивши порушення позивачем умов договору щодо строків сплати чергових платежів більш ніж на 15 днів, а також оплату щомісячних платежів у розмірі, розрахованому за курсом Національного банку України на день укладення договору, а не на момент здійснення оплати відповідно до п. 2.2 договору, суди дійшли обгрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову. Відповідно до ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Доводи касаційної скарги про порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування матеріального та не ґрунтуються на матеріалах справи, зводяться до іншої оцінки фактичних обставин справи, яка відрізняється від зробленої судом оцінки, і висновків суду не спростовують. Оскаржувані судові рішення ухвалено з додержанням норм процесуального й матеріального права, а тому передбачених ст. 338 ЦПК України підстав для їх скасування не вбачається. Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у х в а л и л а: Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити. Рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 20 березня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 05 травня 2015 року залишити без змін. Ухвала оскарженню не підлягає. Головуючий П.О. Гвоздик Судді: О.І. Євтушенко І.М. Завгородня Т.О. Писана О.М. Ситнік