Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/738/15-ц
Провадження № 2/376/375/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" червня 2015 р. Сквирський районний суд Київської області

в складі: головуючого судді Клочко В.М.,

при секретарі судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сквира Київської області справу за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про стягнення матеріальної та моральної шкоди, заподіяної невиконанням договірних зобовязань та поновлення порушеного права,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з вищевказаним позовом в обґрунтування якого вказав, що ним були укладені Договори про заощадження з ОСОБА_3 акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» (надалі Банк). Суми вкладів були ним внесені і розміщені на його особових базових банківських рахунках (надалі б/р). При цьому, вклади значилися як «мультивалютні», що обумовило відкриття по кожному з договорів відразу трьох банківських рахунків (на національну валюту-гривню, на валюту США долари, на Євро). Так, по кожному договорів:

- SAMDN1920 від 28.12.2010 р. - у національній валюті 30 000 (тридцять тисяч) грн.

- SAMDN3879 від 12.01.2011 р. - у національній валюті 33 000 (тридцять три тисячі) грн.

- за договором SAMDN1228 по вкладу «Стандарт» від 26.02.2014 р. у національній валюті 10 000 ( десять тисяч ) грн.

Внесення Позивачем грошових коштів на банківські рахунки свідчило про те, що він в повній мірі виконав свої договірні зобовязання перед Банком.

З тексту вказаних договорів, крім Договору вкладу «Стандарт», вбачається, що вони аналогічні за своїм змістом і відносяться до строкових договорів банківських вкладів. При цьому, термін дії кожного з договорів становив 3 (три) місяці, а відповідно до п.11 договорів, у випадку, якщо Клієнт не забирав вклад, то Договір вважався пролонгованим (продовженим на такий же термін (3 місяці)), що не потребувало складання додаткових документів.

Також із змісту пунктів 3;4 договорів слідує, що Клієнт має можливість, а Банк зобовязаний, у будь-який робочий для Банку день протягом терміну вкладу (але не пізніше 7 банківських робочих днів з дати оформлення Договору) всю або частину суми вкладу проконвертувати в одну з доступних на день конвертації валют. Конвертація коштів здійснюється за курсами Банку встановленому на день подання заявки. Кількість операцій з конвертації коштів у рамках даного Договору не обмежена.

Вказані обставини підтверджуються договорами про заощадження, копії яких долучені до позовної заяви.

Позивач вважає, що додаткові зобовязання з боку Банку щодо конвертації вкладу були запровадженням Банком такого «банківського продукту», який в умовах девальвації національної валюти ставав привабливим для вкладників, як такий, що дозволяє зберегти свої заощадження у національній валюті від знецінення та отримати додатковий доход на операціях з конвертації коштів.

Про можливі фінансові ризики для вкладника ніхто з працівників Банку Позивача завчасно не попереджував. А тому, єдиним таким ризиком було б настання обставин форс-мажору (п. 18 договорів).

Станом на 04.04.2014 року всі вказані договори були чинними і залишок коштів, доступних конвертації, на них складав, відповідно за договорами.

- SAMDN1920 від 28.12.2010 р. - у національній валюті 31134 грн.

- SAMDN3879 від 12.01.2011 р. - у національній валюті 34205 грн.

- SAMDN1228 по вкладу «Стандарт» від 26. 02. 2014 р. у національній валюті 10 127 грн.

Зазначені обставини підтверджується довідками про стан рахунків (копії).

04.04.2014 року Позивач звернувся до Сквирського відділення Банку із заявками про конвертацію всіх сум на вкладах з національної валюти (гривні) у валюту США (долари США). Курс валют становив: купівля у Банку 1-го долара США за 11, 6 грн.

Від Позивача прийняли заявку 10 000 грн. за договором SAMDN1228 (вклад «Стандарт»). В конвертації решти коштів за договорами (вклади «Мультивалютні) було відмовлено. Також, не прийняли письмові заявки про конвертацію коштів за договорами SAMDN1920 від 28.12.2010 р. та SAMDN3879 від 12.01.2011 р. (вклади «Мультивалютні»). ОСОБА_4 у конвертації решти коштів на вкладах працівник Сквирського відділення Банку - ОСОБА_5 пояснила тим, що електронна операційна система Банку блокує операції з конвертації, розмір яких перевищує 15 000 грн.

Зясовуючи причини відмови у конвертації Позивач довідався, що чинна Постанова Національного Банку України (надалі, Постанова НБУ) від 28.03.2014 року №172 «Про врегулювання діяльності фінансових установ та проведення валютних операцій» обмежила розмір валютних операцій сумою, що не перевищує пятнадцять тисяч грн. в еквіваленті за добу. ОСОБА_4 прийняти заявки про конвертацію ОСОБА_5 взагалі не пояснила.

Не маючи реальної можливості 04.04.2014р. конвертувати всі суми вкладів у валюту США, для того, щоб зберегти від знецінення хоча б їх частину, Позивач був вимушений пристати на завідомо невигідні і навязані для нього умови Банку і вже за завищеними курсами валют Банку по Договору SAMDN3879 09. 04. 2014р. конвертувати 11 800 грн. (11, 8 грн. за 1 долар США) та 10. 04. 2014р. 12350 грн. ( 12, 35 грн. за 1 долар США). Вважає, що дані конвертації операції була вимушені для нього і при цьому витратив на конвертації загалом 950 грн., які б теж мав би можливість конвертувати у валюту США 04.04.2014р., що також лежить на відповідальності Банку, (розрахунки матеріальної шкоди (упущеної вигоди) долучені ним до матеріалів справи на окремих аркушах, як і додатки до заяви про зміну позовних вимог.

Таким чином станом на 09.04.2014р. сума неконвертованих коштів в національній валюті на вкладах Позивача становила:

- SAMDN1920 від 28.12.2010 р. - у національній валюті - 31134 грн.

- SAMDN3879 від 12.01.2011 р. у національній валюті 10056 грн.

Всього - 41190 грн.

ОСОБА_4 Банку виконати у повному обсязі свої договірні зобовязання по конвертації вкладних коштів з національної валюти у валюту США по договорам про заощадження (вклади «мультивалютні») вважає незаконною.

Вищевказані Договори банківського вкладу укладалися у відповідності до норм та вимог чинного Цивільного Кодексу України.

Постанова НБУ № 172 від 28.03.2014 р. є підзаконним нормативно-правовим актом і вона невірно розтлумачена і неправомірно застосована Банком.

Так, положення цієї Постанови НБУ, що стосуються обмежень операцій з готівкових валютних коштів гласять. Зокрема п. п. 5, 7:

п.5 «дозволити здійснювати операції з продажу готівкової іноземної валюти одній особі в один операційний (робочий) день у сумі, що не перевищує в еквіваленті 15000 гривень в межах однієї банківської установи»;

п.7 «уповноважені банки зобовязані обмежити видачу (отримання) готівкових коштів в іноземній валюті з поточних та депозитних рахунків клієнтів через каси та банкомати в межах до 15000 гривень на добу на одного клієнта в еквіваленті за офіційним курсом Національного банку України».

З письмових розяснень Головного Управління НБУ по м. Києву та Київській області ( № 09-105/ 22025 від 28.11.2014 р.) на його інформаційний запит від 12.11.2014 року слідує, що на період дії Постанови правління НБУ № 172 від 28.03.2014 року уповноважені банки були зобовязані лише обмежити видачу (отримання ) готівкових коштів в іноземній валюті з поточних та депозитних рахунків клієнтів через каси та банкомати, сума яких не перевищує 15 тис. грн.

Блокування операцій електронною системою Банку (як стверджувала ОСОБА_5М.) свідчить про те, що Банк умисно неправомірно застосував Постанову НБУ № 172 від 28.03. 2014 р. При цьому переслідував суто свої цілі, що призвело до порушення майнових прав Позивача.

Також Позивач стверджує, що його заявки на конвертацію коштів на його вкладах з національної валюти у валюту США не були повязані з вилученням готівки в доларах США з її особистих банківських рахунків, та інших операцій з готівковою валютою, зазначених в даній Постанові НБУ. По своїй суті це була б внутрішньобанківська, так звана, «віртуальна» валютна операція, яка б жодним чином не могла б, хоча б мінімально, негативно вплинути на ті сфери фінансової діяльності в Україні на захист яких були спрямовані новації та обмеження встановлені Постановою НБУ № 172 від 28.03.2014 р.

З урахуванням викладеного Позивач вважає, що відповідач порушив договірні зобовязання, а спроби вирішити спірні питання поза межами судового розгляду позитивних наслідків не дали.

З урахуванням викладеного Позивач вважає, що його цивільні права було порушено через невиконання Банком своїх договірних зобовязань він був позбавлений права оперувати своїми вкладами, тобто, конвертувати їх в ту чи іншу з доступних валют за максимально вигідними для нього курсами Банку. З урахуванням того, що Позивач тривалий час хворіє (має 2 групу інвалідності, яку отримав перебуваючи на службі під час виконання ним службових обовязків), потребує постійної медичної допомоги у вигляді приймання дорогих ліків, діючи в своїх інтересах, за умови виконання Банком своїх договірних зобовязань мав намір конвертувати вклади з валюти США в національну валюту, тоді ж звертався з цього приводу працівників Банку. Дії Банку цьому завадили. Натомість, Банк отримавши кошти на вклад, отримав і можливість їх використовувати та отримувати прибуток. Не виконавши свої договірні зобовязання по конвертації вкладів, Банк заподіяв йому майнової шкоди у вигляді упущеної вигоди. Розмір майнової шкоди у вигляді упущеної вигоди обраховував, виходячи з наступного. Маючи станом на 10.04.2014 р. залишок неконвертованих коштів в сумі 41 190 грн., а до цієї суми він додає втрати отримані при навязаній йому конвертації 9 і 10.04.2014р.- 950 грн. всього 42 140, він, діючи в своїх інтересах, міг би їх конвертувати у валюту США за курсами валют Банку станом на 04.04.2014р. (11.6 грн. за 1 долар США), а 25.02.2015р. міг би провести зворотну конвертацію доларів США в гривню, що становило б: 42 140 : 11, 6 х 30 = 108 982,75 грн. З отриманого вираховуються гривневі залишки станом на 10.04.2014р. та витрати на конвертацію. Загальний розмір упущеної вигоди становить 66 842, 75 грн.

Сума яка утворюється внаслідок складання неконвертованих коштів (залишок коштів доступних для конвертації станом на 10.04.2014р.) та коштів, витрачених на конвертацію 9 і 10.04.2014р. становить:

41 190 + 950 = 42 140 грн.

За умови виконання Банком своїх договірних зобовязань сума у валюті США станом на 04.04.2014 року, яку міг би реально придбати становить:

42 140 : 11,6 = 3 632, 7586 доларів США.

Сума в національній валюті, яку міг би придбати внаслідок зворотної конвертації 25.02.2015р.

3 632, 7586 х 30 = 108 982,75 грн.

Розмір упущеної вигоди є різниця між двома останніми сумами:

108 982,75 42 140 = 66 842, 75 грн.

Крім цього вважає, що має бути поновлене і його порушене право. А саме, Банк зобовязаний виконати подані ним 04.04.2014 року заявки і конвертувати вклади за Договорами SAMDN1920 від 28.12.2010 р. та SAMDN3879 від 12.01.2011 р. (вклади «Мультивалютні») за курсами валют Банку станом на 04.04.2014 року. Тобто, 11,6 грн. за 1 (один) долар США. Поновлення порушеного права по договорам банківського вкладу прямо не регламентовано ЦК України, але воно відповідає засадам цивільного права України (компенсаційна функція права).

З урахуванням викладеного вважає таку позовну вимогу законною, справедливою і обґрунтованою.

Крім цього, вважає, що невиконання Банком своїх договірних зобовязань по конвертації вкладу заподіяло йому і моральної шкоди. А саме, він інвалід 2 групи, учасник бойових дій, часто хворіє помістив всі свої заощадження, обравши саме такий вид вкладу, для того щоб зберегти кошти від знецінення Відчуває себе ошуканим Банком і зазнав сильних моральних страждань, погіршився його фізичний та психічний стан, в результаті чого перебував на стаціонарному лікуванні в період з 17.04.2014 р. по 30.04.2014 року, а в подальшому звертався за медичною допомогою 14.08, 15.08., 18.08. 2014 року. Фактично, кошти на вкладі є тими грошима, які необхідні для придбання ліків та всього необхідного для його лікування . Договірні права Позивача залишаються порушеними і на даний час і тому ці фактори продовжують і далі негативно впливати на його фізичне та психологічне здоровя.

З урахуванням його стану, його переживань та моральних страждань, які він зазнав після того як довідалася, що його, фактично, ошукав Банк, вважає, що мінімальний розмір моральної шкоди, заподіяної Банком становить 20 000 (двадцять тисяч) грн.

Позивач просить суд:

Стягнути з Відповідача Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» на його користь майнову шкоду в розмірі 66 842,75 грн. та моральну шкоду в розмірі 20 000 грн., заподіяні Відповідачем невиконанням своїх договірних зобовязань за договорами банківського вкладу: Договорами SAMDN1920 від 28.12.2010 р. та SAMDN3879 від 12.01.2011 р. (вклади «Мультивалютні»), всього 86 842, 75 грн.

Поновити порушене право на конвертацію коштів на вкладах і зобовязати Відповідача провести конвертацію коштів всієї суми вкладу за банківськими договорами про заощадження SAMDN1920 від 28.12.2010 р. та SAMDN3879 від 12.01.2011 р. (вклади «Мультивалютні») з національної валюти (гривні) у валюту США ( долари США ) за курсом ПАТ КБ «Приватбанк» станом на 04.04.2014 року.

Позивач в судове засідання не зявився, надав письмову заяву, в якій просить суд розглянути справу в його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача ПАТ КБ «Приватбанк» в судове засідання не зявився, належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, звернувся до суду з письмовим клопотанням про розгляд справи у його відсутність та надав письмове заперечення, яке було долучено до матеріалів справи, у якому позовні вимоги позивача не визнав в повному обсязі посилаючись на те, що позивач із заявкою про перерахунок коштів не звертався та крім того дії банку були обмежені постановою Правління Національного банку України № 172 від 28.03.2014 року «Про врегулювання діяльності фінансових установ та проведення валютних операцій», а саме було ведення обмеження на видачу (отримання в т.ч. конвертацію) готівкових коштів іноземній валюті з поточних та депозитних рахунків клієнтів через каси та банкомати в межах 15 грн. на добу на одного клієнта в еквіваленті за офіційним курсом НБУ. У звязку з тим, що відсутня вина банку у даних договірних зобовязаннях просив відмовити і в задоволенні стягнення матеріальної шкоди.

Третя особа голова правління ПАТ КБ «Приватбанк» ОСОБА_6 в судове засідання не зявився, належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, про що свідчать поштові повідомлення.

Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки на судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд вивчивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню частково виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 28 грудня 2010 р. між сторонами по справі було укладено договір про заощадження SAMDN1920 (вклад «Мультивалютний»), відповідно до якого позивач передає, а Банк приймає кошти на 3 місяці в розмірі 30 000 грн. (а.с. )

12 січня 2011 р. між сторонами по справі було укладено договір про заощадження SAMDN3879 (вклади «Мультивалютні»), відповідно до якого позивач передає, а Банк приймає кошти на 3 місяці в розмірі 33 000 грн. (а.с. )

26 лютого 2014 р. між сторонами по справі було укладено договір про заощадження SAMDN1228 по вклад «Стандарт» відповідно до якого позивач передає, а Банк приймає кошти на 3 місяці в розмірах 10 000 грн.

Судом встановлено, що 04.04.2014 р. позивач в своїх інтересах звернувся до відповідача з заявами про виконання п.3 договорів про заощадження та про конвертувати гривневі кошти в долари США.

Згідно до п. 3 договорів про заощадження від 28.12.2010 р. та від 12.01.2011 р. у будь-який робочий для Банку день, протягом терміну вкладу (але не пізніше 7 банківських робочих днів з дати оформлення договору), Клієнт має можливість всю або частину суми вкладу конвертувати в одну з доступних на день конвертації валют. Конвертація коштів здійснюється за курсами валют Банку. Кількість операцій з конвертації коштів в рамках договорів не обмежена. Сума коштів для конвертації в іншу валюту не повинна бути меншою встановленої тарифами Банку(а.с. )

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), зобов'язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

З урахуванням того, що Позивач своєчасно і у повному обсязі помістив свої кошти до Банку, належно виконав свої договірні зобовязання і став Кредитором, а Банк, з цього часу ставав Боржником

На виконання умов Договорів, Клієнт вніс вклади до Банку, а Банк, згідно з умовами договорів, на вимогу Клієнта, мав їх проконвертувати на умовах, визначених договорами. Цього у повній мірі зроблено не було.

Згідно п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 12.04.1996 р. «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» до відносин, які регулюються Законом України «Про захист прав споживачів» належать, зокрема і ті, що виникають із договорів про надання фінансово-кредитних послуг для задоволення власних побутових потреб громадян (у тому числі про надання кредитів, відкриття й ведення рахунків, проведення розрахункових операцій, приймання і зберігання цінних паперів, надання консультаційних послуг).

Задекларована Банком і закріплена у договорах можливість конвертації вкладу в іншу валюту є договірним зобовязанням Банку, яке той умисно не виконав.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачем є фізична особа, яка придбає, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника; продукція - будь-які виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб.

Належною якістю банківської послуги у даному випадку є право клієнта здійснити конвертацію вкладних коштів на умовах, визначених договорами, а зобовязання Банку здійснювати конвертацію.

До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунку.

Частиною 1 ст. 1058 ЦК України визначається, що за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника), або для неї, грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплатити вкладникові таку ж суму та проценти на неї, або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Позивач вважає, що не виконавши свої договірні зобовязання по конвертації вкладів Банк заподіяв йому майнової шкоди у вигляді упущеної вигоди, обрахував виходячи з наступного. Позивач маючи станом на 10.04.2014р. залишок неконвертованих коштів в сумі 41 190 грн., до цієї суми він додав кошти втрачені ним при навязаній йому конвертації 9 і 10.04.2014р.- 950 грн. всього 42 140, він, діючи в своїх інтересах, міг би їх конвертувати у валюту США за курсами валют Банку станом на 4.04.2014р. (11.6 грн. за 1 долар США), а 25.02.2015р. міг би провести зворотну конвертацію доларів США в гривню, що становило б: 42 140 : 11, 6 х 30 = 108 982,75 грн. З отриманого вираховуються гривневі залишки станом на 10.04.2014р. та витрати на конвертацію: 108 982,75- 42 140. Загальний розмір упущеної вигоди становить 66 842, 75 грн.

За таких обставин суд вважає, що Банком належним чином не виконані вимоги договору, а тому позовні вимоги в частині стягнення майнової шкоди та зобовязання відповідача провести конвертацію всієї суми вкладу підлягає задоволенню в повному обсязі.

Так, за положеннями ст. 1167 ЦК Україниоднією з підстав виникнення зобов'язання є заподіяння шкоди іншій особі. На відміну від зобов'язань, які виникають із правомірних актів, цей вид зобов'язань виникає з неправомірних актів, яким є правопорушення, тобто протиправне, винне заподіяння шкоди деліктоздатною особою. Деліктне зобов'язання - це зобов'язання, що виникло внаслідок заподіяння шкоди, а заподіяння шкоди іншій особі не завжди породжує деліктне зобов'язання. Воно виникає там, де заподіювач шкоди і потерпілий не перебували між собою у зобов'язальних відносинах або шкода виникла незалежно від існуючих між сторонами зобов'язальних правовідносин.

За ст. 611 ЦК Українив разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Крім того, відповідно до роз'яснень, які містяться у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України N 4 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди"(далі - Постанова) можливість відшкодування такої шкоди має бути прямо передбачена нормами відповідного матеріального закону на підставі якого суд вирішує справу.

Враховуючи, що між сторонами виникли договірні зобовязання відносини і сторони мають діяти відповідно до обов'язкових для сторін умов договору. Як вбачається з матеріалів справи та умов договору право на відшкодування моральної шкоди, завданої несвоєчасною конвертацією валюти не передбачено, а тому в цій частині позов задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 509, 526, 1058, ЦК України, ст.ст. 19, 60, 212-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 1,4 Закону України «Про захист прав споживачів» суд, -

Вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про стягнення матеріальної та моральної шкоди, заподіяної невиконанням договірних зобовязань та поновленого порушеного права задовольнити частково.

Стягнути з відповідача - Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на користь ОСОБА_2 майнову шкоду в розмірі 66 842, 75 грн., заподіяні відповідачем невиконанням своїх договірних зобовязань за договорами банківських вкладів SAMDN1920 від 28.12.2010 р. та SAMDN3879 від 12.01.2011 р..

Поновити порушене право позивача ОСОБА_2 на конвертацію коштів на вкладах і зобовязати відповідача ОСОБА_3 акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» провести конвертацію коштів всієї суми вкладів за банківськими договорами про заощадження SAMDN1920 від 28.12.2010 р. та SAMDN3879 від 12.01.2011 р. (вклади «Мультивалютні») з національної валюти (гривні) у валюту США ( долари США ) за курсом ПАТ КБ «Приватбанк» станом на 04.04.2014 року.

В решті позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

:Суддя:ОСОБА_7