У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

суддів: Кадєтової О.В., Мостової Г.І., Наумчука М.І.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» про стягнення коштів, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 16 червня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2014 року ОСОБА_1 звернулась до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 23 грудня 2013 року між нею та ПАТ «Брокбізнесбанк» був укладений договір банківського строкового вкладу (депозиту), згідно з яким вона передала банку на зберігання грошові кошти в розмірі 3 325 000,00 грн на строк 122 дні з 23 грудня 2013 року до 24 квітня 2014 року.

08 січня 2014 року між нею та банком укладено договір банківського вкладу № Р 090691798, за яким вона передала в депозит банківській установі 6 804 500,00 грн на строк 62 дні з 08 січня до 11 березня 2014 року, та договір № D 090691814, згідно з яким вона передала на зберігання банку 1 000,00 грн на 122 дні з 08 січня до 10 травня 2014 року.

22 лютого 2013 року між нею та ПАТ «Брокбізнесбанк» укладено договір про відкриття та обслуговування спеціального карткового рахунку міжнародної платіжної картки Visa Gold, згідно з яким їй відкрито спеціальний картковий рахунок у гривні.

Однак на порушення договірних зобов'язань до теперішнього часу не повернуто грошові кошти за цими договорами в загальному розмірі 10 725 520,13 грн, з яких за договором від 23 грудня 2013 року - суму вкладу 3 325 000,00 грн та нараховані відсотки у розмірі 118 060,27 грн, за договорами від 08 січня 2014 року № D 090691798 - суму вкладу 6 804 500,00 грн і відсотки у розмірі 42 877,67 грн, та № D 090691814 - суму вкладу 1 000,00 грн і відсотки у розмірі 46,03 грн, за договором від 22 лютого 2013 року - борг в сумі 434 036,16 грн.

Враховуючи наведене, позивач просила суд стягнути з ПАТ «Брокбізнесбанк» на її користь заборгованість за банківськими вкладами та зобов'язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Брокбізнесбанк» виплатити їй 10 725 520,13 грн.

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 09 жовтня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ «Брокбізнесбанк» на користь ОСОБА_1 10 725 520,13 грн заборгованості за договорами банківського строкового вкладу (депозиту) і договором про відкриття та обслуговування спеціального карткового рахунку міжнародної платіжної картки. У задоволенні решти вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Івано-Франківської області від 16 червня 2015 року рішення Івано-Франківського міського суду від 09 жовтня 2014 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким в задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати судове рішення апеляційного суду, мотивуючи свої вимоги порушенням апеляційним судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, та залишити в силі рішення районного суду.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та вивчивши обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, вважає, що підстави для скасування рішення апеляційного суду відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_2127/ed_2012_09_22/pravo1/T041618.html?pravo=1> під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що у відповідності до укладених договорів банківського вкладу, банк зобов'язаний виплатити позивачу депозит в строк в повному обсязі та в тій валюті, в якій гроші були внесені на депозитний рахунок.

Відмовляючи у задоволенні позову, апеляційний суд, обґрунтовано виходив з того, що оскільки договори банківських вкладів діяли станом на час введення в ПАТ «Брокбізнесбанк» тимчасової адміністрації, тому виплата за такими вкладами здійснюється Фондом гарантування вкладів фізичних осіб у передбаченому законом порядку.

Доводи касаційної скарги, перевірені вивченням матеріалів справи, висновків апеляційного суду не спростовують та не дають підстав вважати, що при розгляді справи було неправильно застосовано норми матеріального права або порушено норми процесуального права, які призвели до неправильного вирішення спору.

Згідно з ч. 3 ст. 332, п. 1 ч. 1 ст. 336 ЦПК України, за наслідками розгляду касаційної скарги суд касаційної інстанції має право постановити ухвалу про відхилення касаційної скарги і залишення судового рішення без змін, оскільки судом апеляційної інстанцій не було допущено неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

З огляду на викладене, керуючись ч. 3 ст. 332 <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_2124/ed_2012_09_22/pravo1/T041618.html?pravo=1>, п. 1 ч. 1 ст. 336 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_2128/ed_2012_09_22/pravo1/T041618.html?pravo=1>, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 16 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Кадєтова
Г.І. Мостова М.І. Наумчук