АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/6836/15 Головуючий 1 інстанції Курганникова О.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Коваленко І.П

суддів - Бездітко В.М., Довгаль А.П.,

при секретарі - Калюжній Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в особі її представника ОСОБА_2 на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 10 серпня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання понад п'ять років однією сім'єю без реєстрації шлюбу, визнання спадкоємцем четвертої черги за законом та визнання права на спадщину за законом разом зі спадкоємцями першої черги, визнання права на ? частину квартири у порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2014 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання понад п'ять років однією сім'єю без реєстрації шлюбу, визнання спадкоємцем четвертої черги за законом та визнання права на спадщину за законом разом зі спадкоємцями першої черги, визнання права на ? частину квартири у порядку спадкування.

В обґрунтування позовних вимог зазначала, що на весні 2007 року вона познайомилась з ОСОБА_4 та у них склалися гарні стосунки. Після розірвання шлюбу між ОСОБА_4 та його першою дружиною вони вирішили проживати разом у квартирі позивачки за адресою АДРЕСА_1. З літа 2007 року вони стали проживати однією сім'єю, вели спільне господарство і мали спільний бюджет, були пов'язані спільним побутом , мали взаємні права та обов'язки, піклувались один про одного. Оскільки через тяжку хворобу ОСОБА_4 був у поганому стані, потребував стороннього догляду, та не міг піклуватись про себе сам він запропонував оформити офіційно їхні стосунки, щоб позивачка могла стати його офіційним спадкоємцем. 14 травня 2013 року за два тижні до смерті ОСОБА_4 ними було подано заяву про реєстрацію шлюбу, але зареєструвати шлюб не встигли через смерть ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року. На момент звернення до суду вона залишилась практично без засобів для існування, а тому вимушена була звернутись за захистом своїх прав та просила встановити факт проживання однією сім'єю її та ОСОБА_4 без реєстрації шлюбу у період з червня 2007 року до ІНФОРМАЦІЯ_1 року, визнати її спадкоємцем четвертої черги за законом та визнати її право на спадкування за законом разом зі спадкоємцями першої черги, визнати за нею право власності на ? частини квартири АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

В судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі, при цьому позивачка пояснила, що на даний час вона знаходиться в дуже скрутному матеріальному становищі. Під час хвороби ОСОБА_4 вона постійно купувала ліки за свої кошти, утримувала його, відвідувала в лікарні. Крім того під час проживання с ОСОБА_4 однією сім'єю у них народилась донька ОСОБА_1, яку вони разом виховували.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову у повному обсязі та пояснив, що спірну квартиру його батьки придбали під час шлюбу, після їх розлучення батько не проживав у спірній квартирі. Часто з батьком не спілкувався, але знав, що він проживає на найманій квартирі. Під час хвороби батька декілька разів оплачував його лікування та придбавав ліки за свої кошти на прохання батька, оскільки у останнього іноді не вистачало грошів. Коли відвідував батька в лікарні ніколи не бачив позивачку. Крім того поховання батька здійснив за особисті кошти, хоча ОСОБА_1 була присутня на похованні.

Представники відповідача в судовому засіданні заперечували проти задоволення позову у повному обсязі.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 10 серпня 2015 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 - відмовлено в повному обсязі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 в особі її представника ОСОБА_2 просить скасувати рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 10.08.2015 року в частині відмови у задоволенні вимоги про встановлення факту проживання понад п'ять років однією сім'єю без реєстрації шлюбу, визнання спадкоємцем четвертої черги за законом та визнання права на спадкування за законом разом зі спадкоємцями першої черги та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги апелянта та встановити факт проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_4 однією сім'єю без реєстрації шлюбу з червня 2007 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 року (день його смерті), визнати ОСОБА_1 спадкоємцем четвертої черги за законом та визнати за нею право на спадкування за законом разом зі спадкоємцями першої черги.

В частині відмови у визнанні права на ? квартири у порядку спадкування рішення залишити без змін.

Судові витрати покласти на відповідача.

Посилається на незаконність, необґрунтованість рішення, ухвалене з порушенням судом норм матеріального та процесуального права та неповне з'ясування обставин справи.

Колегія суддів, вислухавши суддю - доповідача, пояснення з'явившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

При цьому колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України).

У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (ст. 1264 ЦК України).

Пленум Верховного Суду України в п. 21 постанови від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснив. що, при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті З СК про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом.

Проживання однією сім'єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них права на спадкування за законом у першу чергу на підставі статті 1261 ЦК України.

Із матеріалів справи вбачається, що рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 07.12.2012 року в порядку розподілу спільної сумісної власності подружжя за ОСОБА_4 визнано право власності на ? частину квартири АДРЕСА_2 (а. с. 23-25).

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_4 помер (а. с. 20).

Доводи позивачки про встановлення факту проживання понад п'ять років однією сім'єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_4 обґрунтовано не прийняті судом першої інстанції і не приймаються колегією суддів виходячи з наступного.

Так, посилання позивачки про те,що ОСОБА_4 був на її утриманні не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки в судовому засіданні встановлено , та визнано сторонами по справі, що ОСОБА_4 заробляв гроші шляхом перевезення пасажирів та вантажів на своєму автомобілі, а тому мав постійний дохід.

Крім того свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що він орендував у ОСОБА_4 автомобіль та займався перевезенням вантажів та пасажирів та кожний тиждень привозив йому орендну плату у розмірі приблизно від 800 до 1500 грн. До того часу поки ОСОБА_4 не продав автомобіль.

Посилання позивачки про те, що під час сумісного проживання вона народила доньку від ОСОБА_4 також обґрунтовано не прийняті судом першої інстанції і не приймаються колегією суддів, оскільки, як встановлено в судовому засіданні та визнано сторонами по справі, в свідоцтві про народження доньки позивачки -ОСОБА_1 батьком записаний ОСОБА_4 зі слів матері. Батьківство ОСОБА_4 у встановленому законом порядку не встановлено.

Також в судовому засідання не знайшли свого підтвердження ствердження позивачки про наміри офіційного оформлення шлюбу ОСОБА_4 для отримання відповідачкою статусу спадкоємця, оскільки ОСОБА_4 не був обмежений в реалізації свого права на розпорядження своїм майно шляхом складення заповіту на ім'я ОСОБА_1, що ним зроблено не було.

Жодних письмових доказів стосовно того, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 проживали однією сім'єю, позивачкою не надано.

Доводи позивачки стосовно того, що судом першої інстанції безпідставно не були взяті до уваги надані нею докази, а саме: пояснення свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7 ОСОБА_8, ОСОБА_9, колегією суддів не приймаються, оскільки ці докази були предметом ретельного дослідження судом і спростовуються вищенаведеними доказами. .

Враховуючи вищенаведене колегія суддів вважає ,що позивачкою, відповідно до вимог ст..60 ЦПК України, не надано беззаперечних доказів на підтвердження своїх вимог.

За таких обставин колегія суддів вважає, що рішення суду законне і обґрунтоване, постановлено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, підстав для його скасування не вбачається.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

На підставі наведеного та керуючись п.1 ч.1 ст.307, 308, 313, п.1 ч.1 ст.314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі її представника ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 10 серпня 2015 року - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -