РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2015 року Слов'янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Гусинського М.О.,

при секретарі - Курилової О.Д.,

розглянув у відкритому судовому засіданні у місті Слов'янську Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Слов'янської міської ради про встановлення факту шлюбних відносин та визнання права власності у порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

27.11.2014 року ОСОБА_1 звернулася до Слов'янського міськрайонного суду з позовом до Слов'янської міської ради про встановлення факту шлюбних відносин та визнання права власності у порядку спадкування, мотивуючи свої вимоги тими обставинами, що з серпня 1982 року та по теперішній час вона мешкає та користується житловим будинком, який розташований по АДРЕСА_1 В цей будинок вона переїхала після смерті її батька - ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, з метою для догляду за її матір'ю, але зареєстрована там не була. Спадщину після смерті батька фактично прийняли її мати - ОСОБА_4 та її брат - ОСОБА_5, який до дня смерті проживав та був зареєстрований у цьому будинку. Вони проживали у спадковому будинку з 1947 року, але ні позивач, ні інші спадкоємці - її мати та брат - належним чином не оформили своїх спадкових прав на житловий будинок після смерті спадкодавця ОСОБА_3 25 березня 2014 року вона звернулась до Першої Слов'янської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок АДРЕСА_1. За її зверненням була заведена спадкова справа № 127/2013, але 25.03.2014 року державний нотаріус винесла постанову про відмову у видачі їй свідоцтва про право на спадщину після померлого батька, оскільки вона не надала докази знаходження її батьків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у шлюбних відносинах та інших доказів на підтвердження свого права. Просила суд встановити факт шлюбних відносин між її батьками ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та визнати за нею право власності в порядку спадкування на домоволодіння АДРЕСА_1, яке складається з житлового будинку «А-1» загальною площею 38,4 м?, житловою площею 20,5 м?, сараю «Б», літньої кухні «В» та огорожі «№1».

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з'явилася, але надала заяву про розгляд справи за її відсутності, просила позовні вимоги задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_7 у судове засідання не з'явився, але надав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

В судове засідання представник відповідача Слов'янської міської ради не з'явився, але в.о. міського голови, секретар міської ради надав суду заяву про розгляд справи за без участі представника Слов'янської міської ради.

Вивчивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступного:

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року за місцем свого постійного проживання в м. Слов'янську Донецької області (а.с.5, зворот).

ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року за місцем свого постійного проживання в м. Слов'янську Донецької області (а.с.6).

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року за місцем свого постійного проживання в м. Слов'янську Донецької області (а.с.6, зворот).

ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 року, її батьками були ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.10-11).

ОСОБА_1 08 червня 1946 року уклала шлюб з ОСОБА_10, після укладання шлюбу її прізвище змінено на ОСОБА_1 (а.с.12).

Право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 зареєстроване за ОСОБА_3 на підставі договору забудови № 14, посвідченого Слов'янською міською нотаріальною конторою 16.11.1940 р. р/№ 8287/1. Дата реєстрації -11.08.1949р. Згідно матеріалів останньої інвентаризації на земельній ділянці за вказаною адресою знаходяться: житловий будинок «А-1», загальною площею 38,4 м?, житловою площею 20,5 м?, сарай «Б», літня кухня «В» та огорожа «№1». (а.с. 7-8).

Право власності на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 - не зареєстроване (а.с. 9). в м. Слов'янську.

З копії актового запису про шлюб № 82 від 26.01.1957 року, складеного відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Слов'янську, отриманого на запит Слов'янського міськрайонного суду, слідує, що ОСОБА_3, 1892 р.н., та ОСОБА_4, 1899 р.н., уклали шлюб 26 січня 1957 року. Перед укладанням шлюбу з'ясовано, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перебувають у фактичному шлюбі з 1912 року (а.с. 29-30).

Розглядаючи справу суд виходив із наступного чинного законодавства України:

Згідно ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту реєстрації шлюбу.

Відповідно до ст. 257 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року суди можуть встановлювати факти реєстрації усиновлення (удочеріння), шлюбу, розірвання шлюбу, народження і смерті, якщо в органах реєстрації актів громадянського стану не зберігся відповідний запис чи відмовлено у його відновленні або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду про встановлення факту реєстрації акту громадянського стану.

З копії актового запису про шлюб № 82 від 26.01.1957 року, складеного відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Слов'янську, слідує, що ОСОБА_3, 1892 р.н., та ОСОБА_4, 1899 р.н., уклали шлюб 26 січня 1957 року.

Таким чином, у суду відсутні підстави для встановлення факту перебування ОСОБА_3 та ОСОБА_4. у шлюбних відносинах, так, як відповідний актовий запис про шлюб зберігся і сам по собі є підтвердженням перебування зазначених осіб у шлюбі з 26.01.1957 р.

Вирішуючи питання про визнання права власності в порядку спадкування на житловий будинок, суд виходить з наступного:

Згідно договору забудови № 114 від 09.04.1940 року Слов'янським комунальним відділом Слов'янської міської ради ОСОБА_3 надано під забудову земельну ділянку по пров. Красноармійський, 56 м. Слов'янська (а.с.7-8).

Із довідки № 456-2/0.45/01 від 25.02.2014, виданої КП «БТІ» слідує, що право власності на житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1, станом на 01.01.2013 року зареєстроване за ОСОБА_3 на підставі договору забудови № 114, посвідченого Слов'янською міською нотаріальною конторою 16.11.1940 року № 8287/1, дата реєстрації 11.07.1949 року (а.с.8, зворот).

Постановою державного нотаріуса Першої Слов'янської нотаріальної контори 25.03.2014 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_5 на житловий будинок АДРЕСА_1, у зв'язку з тим, що ОСОБА_1 не надала докази шлюбних відносин ОСОБА_3 з ОСОБА_4 та (а.с.4-5).

Відповідно до ст.ст. 548, 549 ЦК УРСР 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в володіння, або управління спадковим майном. Спадщина вважається належною спадкоємцю з часу її прийняття.

Згідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2003 року Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим кодексом.

Таким чином, ОСОБА_1 відповідно до ст.ст. 548, 549 ЦК УРСР 1963 року прийняла спадок після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_4, як спадкоємець першої черги.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України ОСОБА_1 є спадкоємцем другої черги за законом після смерті ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

У відповідності зі ст. 328 ЦК України право власності виникає на підставах, не заборонених законом, і вважається придбаним правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність придбання права власності не встановлена судом.

Законність володіння, користування й розпорядження будинком АДРЕСА_1 ніким і ніколи не заперечувалась, інші спадкоємці померли.

У зв'язку зі смертю ОСОБА_5 зареєструвати за ним право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 неможливо, оскільки у відповідності з ч.4 ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Іншого шляху, ніж в судовому порядку, у ОСОБА_1 для визнання права власності за законом на житловий будинок АДРЕСА_1 не має.

Таким чином, позивач ОСОБА_1 набула право власності на житловий будинок АДРЕСА_1, як на майно, отримане нею у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, тому позов в частині визнання права власності є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.10,11, 30, 174, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Слов'янської міської ради про встановлення факту шлюбних відносин та визнання права власності у порядку спадкування - задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, право власності в порядку спадкування на домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 та яке складається з житлового будинку «А-1», загальною площею 38,4 м?, житловою площею 20,5 м?, сараю «Б», літньої кухні «В» та огорожі «№1».

Позовні вимоги в частині встановлення факту знаходження ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у шлюбних відносинах залишити без задоволення у зв'язку із відсутністю підстав.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Запорізької області через Слов'янський міськрайонний суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня його проголошення.

Суддя Слов'янського міськрайонного суду М. О. Гусинський