Справа № 645/4918/15-ц
Провадження № 2/645/1675/15
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 жовтня 2015 року м. Харків
Фрунзенський районний суд м. Харкова складі:
головуючого - судді Алфьорової Т.М.
за участю секретаря судових засідань - Ляхової І.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» про захист прав споживачів та повернення банківського вкладу (депозиту),
В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали повністю і дали пояснення про обставини викладені вище.
Відповідач АТ Банк «Фінанси та кредит» в судове засідання не з'явився, про день і час слухання справи сповіщався належним чином, надав письмові заперечення на позов, де заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що згідно Закону України «Про систему гарантування вклади фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюються нарахування неустойки та зупиняється стягнення майна ( у тому числі і коштів. Вклад знаходиться на окремому рахунку, де нараховується 0,0001%, а тому прострочення виконання зобов'язань банку відсутнє і немає підстав для застосування ст. 625 ЦК України та Закону України «Про захист прав споживачів» стосовно пені.
Частиною 4 ст. 169 ЦПК України передбачено, що у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів.
Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Суд, вислухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.
Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Згідно із ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.
По справі достовірно встановлено та не заперечується сторонами, що 26.01.2015 р.між ОСОБА_2 та ПАТ «Банк «Фінанси і кредит», відділення № 125 було укладено договір заява № 300131/163029/1-15 з ПАТ «Банк «Фінанси і кредит», на розміщення банківського строкового вкладу (депозиту) «Класік» на 1 місяць в іноземній валюті. ума вкладу становила 2396,08 дол. США зі сплатою 10,00 %. ( п.2 договору) Виплата процентів, нарахованих на вклад, здійснюється банком у день закінчення строку, т ермін закінчення 26.02. 2015 р.
Як зазначається у п. 3 договору-заяви № 300131/163029/1-15, виплата процентів, нарахованих на вклад, здійснюється банком у день закінчення строку, визначеного п. 1 цього договору - заяви, у порядку та на умовах, викладених у п.п. 4.2, 4.3.1 Основних умов, одночасно з поверненням суми вкладу.
У березні 2015 року позивач звернувся до відповідача з заявою про повернення йому банківського вкладу по вказаним договорам у зв'язку з закінченням строку вкладу та здійснити виплату коштів, яка була залишена без задоволення.
Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Відповідно до ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність», вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.
Ст. ст. 509 та 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок цього Кодексу, умов договору та інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких вказівок - відповідно до вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається.
Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.
Стаття 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» передбачає, що вклад (депозит) - це кошти в готівковій або безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.
Згідно вимог ст. 1058 ч.1; ст.1060 ч. 1, ст. 1061 ч. 1 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.
Договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення.
Банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Оскільки на вимогу позивача банк кошти не повернув, то вони підлягають стягненню у примусовому порядку, а саме:грошові кошти в сумі 2396 (дві тисячі триста дев'яносто шість ) доларів США, та проценти у розмірі 179,71 дол. США
У відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. 3% річних від суми, що підлягає поверненню з урахуванням 246 днів,. Становить 1041,49 грн.
Посилання банку, що вклад знаходиться на окремому рахунку, де нараховується 0,0001%, а тому немає підстав виплачувати ОСОБА_2 проценти, що ОСОБА_2 може розпоряджатися вкладом -безпідставне.
Постановою Верховного Суду України №6-140цс12 від 25 грудня 2013 року визначено, що зобов'язання банку з повернення вкладу за договором банківського вкладу (депозиту) вважається виконаним з моменту повернення вкладу вкладнику готівкою або надання іншої реальної можливості отримати вклад та розпорядитися ним на свій розсуд (наприклад, перерахування на поточний банківський рахунок вкладника в цьому ж банку, з якого вкладник може зняти кошти и проводити ними розрахунки з допомогою платіжної банківської картки). У випадку перерахування коштів на поточний банківський рахунок вкладника в цьому ж банку, однак, неподання вкладнику можливості використання цих коштів зобов'язання банку з повернення вкладу не є виконаним і до банку слід застосувати відповідальність за порушення грошового зобов'язання, передбачену ч. 2 статті 625 ЦК України.
ОСОБА_2 не може фактично користуватися цим вкладом, а тому банк відповідає за порушення ним своїх зобов'язань .
Що стосується вимог про стягнення пені в розмірі 3% від суми заборгованості відповідно до ч.5 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів» то вони не підлягають задоволенню.
Положення ч.5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», на яку посилається позивач, встановлює відповідальність виконавця робіт (послуг) за її невиконання в обумовлений договором строк у вигляді сплати пені.
Але як вбачається зі змісту зазначеної норми пеня стягується лише тоді, коли не передбачено укладеним сторонами договором чи відповідним нормативним актом.
Надані позивачем договори банківських рахунків не передбачають відповідальності банку у вигляді сплати пені, така відповідальність не передбачена і главою 72 ЦК України, яка регулює відносини між банком та вкладником, які склалися на підставі договору банківського рахунку.
Таким чином, положення ч.5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» до правовідносин, які виникли між сторонами на підставі договору № 300131/163029/1-15 від 26 січня 2015 року не застосовуються.
Отже, відповідач ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» своєю відмовою у поверненні банківського вкладу порушив вимоги ст. ст. 1058, 1061, 1074 ЦК України, які не допускають обмеження прав клієнта розпорядження грошовими коштами, які знаходяться на його рахунку, крім випадків обмеження права розпорядженням рахунку за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
За подання позовів, ціна яких визначається в іноземній валюті, судовий збір сплачується у гривнях з урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України на день сплати (ч. 1 ст. 6 ЗУ «Про судовий збір»).
З відповідача підлягає стягненню судовий збір в дохід держави у розмірі 563,66 грн.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 10, 11, 57-60, 74, 88, 158, 169,208, 209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, ст. 41 Конституції України, ст. ст. 177, 316, 321, 509, 526, 1058, 1060, 1074 ЦК України, суд, -
Позов ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» про захист прав споживачів та повернення банківського вкладу задовольнити частково.
Стягнути з ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» на користь ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 2396 (дві тисячі триста дев'яносто шість ) доларів США, проценти у розмірі 179,71 (сто сімдесят дев'ять ) дол. США; 3 процентів річних - 1041, 49 грн. ( одна тисяча сорок одна грн..)
В решті вимог відмовити.
Стягнути з ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» на користь держави судовій збір у розмірі 563,66 грн.
Рішення може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги. Особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії, відповідно до вимог ст. 229 ЦПК України.

Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про перегляд заочного рішення відповідачем, який не приймав участі у розгляді справи, якщо заяву про перегляд заочного рішення не було подано

Головуючий - суддя: