У х в а л а

іменем україни

08 жовтня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Мостової Г.І.,

суддів: Кузнєцова В.О.,

Наумчук М.І.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області, Комунального підприємства «Турбота» Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області про визнання протиправними та скасування рішення про звільнення з роботи, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, за касаційною скаргою Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 17 квітня 2015 року та рішення апеляційного суду Вінницької області від 11 червня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області, Комунального підприємства «Турбота» Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області (далі - КП «Турбота») про визнання протиправними та скасування рішення про звільнення з роботи, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

На обґрунтування вимог позивач посилався на те, що 02 вересня 2014 року на 57 сесії VI скликання Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області прийнято рішення про звільнення ОСОБА_2 з посади директора КП «Турбота» Стрижавської селищної ради та розірвано контракт з керівником КП «Турбота», що є у власності територіальної громади смт Стрижавка Вінницького району Вінницької області, на підставі п. 2 ст. 40 КЗпП України.

У зв'язку з цим, 03 жовтня 2014 року позивач у порядку адміністративного судочинства звернувся до суду з позовом до Стрижавської селищної ради про визнання протиправним і скасування рішення п <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_1346/ed_2015_04_15/pravo1/KD0001.html?pravo=1>ро звільнення з роботи, поновлення на роботі, зобов'язання вчинити дії, однак ухвалою суду від 14 жовтня 2014 року відмовлено у відкритті провадження, у зв'язку з тим, що відносини підлягають захисту в порядку цивільного судочинства. Дану ухвалу суду позивач отримав 20 жовтня 2014 року, тому вважав, що строк звернення до суду за вирішенням трудового спору пропущений ним з поважних причин та просить його поновити.

Оспорюване рішення позивач вважав неправомірним та таким, що підлягає скасуванню з наступних підстав: відповідно до табеля обліку використання робочого часу ОСОБА_2 виконував свої обов'язки та перебував на робочому місці до 09 вересня 2014 року та 10 вересня 2014 року під час вручення трудової книжки йому стало відомо про його звільнення від 02 вересня 2014 року.

10 вересня 2014 року ним було проведено передачу товарно-матеріальних цінностей та документації, про що був складений акт приймання-передачі.

Таким чином, позивач вважав, що останній його робочий день є 10 вересня 2014 року, а звільнення було здійснено заднім числом.

Крім того, ОСОБА_2 зазначав, що відповідачами не було створено атестаційної комісії та не було проведено його атестацію, що є необхідною умовою для звільнення за даною статтею. Також відповідачі не пропонували йому перевести за його згодою на іншу роботу.

У зв'язку з викладеним, позивач вважав, що він був звільнений із порушенням норм трудового законодавства, тому звернувся до суду з вказаним позовом та просив визнати протиправним та скасувати рішення 57 сесії VI скликання Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області від 02 вересня 2014 року № 1 в частині звільнення його з посади директора КП «Турбота» Стрижавської селищної ради та розірвання контракту з керівником КП «Турбота», що є у власності територіальної громади смт Стрижавка; поновити його на посаді директора КП «Турбота» Стрижавської селищної ради та зобов'язати нарахувати та виплатити середню заробітну плату за час вимушеного прогулу.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 17 квітня 2015 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Поновлено строк ОСОБА_2 на звернення з позовом до суду про оскарження рішення від 02 вересня 2014 року № 1 57 сесії VI скликання Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області про звільнення його з роботи та поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Визнано протиправним та скасовано рішення 57 сесії VI скликання Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області від 02 вересня 2014 року № 1 в частині звільнення з посади директора КП «Турбота» Стрижавської селищної ради ОСОБА_2 від 02 вересня 2014 року та в частині розірвання контракту з керівником КП «Турбота», що є у власності територіальної громади смт Стрижавка Вінницького району Вінницької області, ОСОБА_2

Поновлено ОСОБА_2 на посаді директора КП «Турбота» Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області з 02 вересня 2014 року.

Зобов'язано КП «Турбота» Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області нарахувати та виплатити ОСОБА_2 середню заробітну плату за час вимушеного прогулу у розмірі 24 722 грн 57 коп. Стягнуто солідарно із Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області та КП «Турбота» Стрижавської селищної ради 490 грн 83 коп. судового збору.

Рішенням апеляційного суду Вінницької області від 11 червня 2015 року рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 17 квітня 2015 року змінено.

Стягнуто з Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області в дохід держави судовий збір у розмірі 490 грн 83 коп. В іншій частині рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 17 квітня 2015 року залишено без змін.

У касаційній скарзі Стрижавська селищна рада Вінницького району Вінницької області порушує питання про скасування оскаржуваних рішень судів, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосування норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановленні в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами встановлено, що 04 лютого 2013 року між Стрижавською селищною радою Вінницького району Вінницької області та ОСОБА_2 укладений контракт строком на 5 років від 04 лютого 2013 року до 04 лютого 2018 року. (а. с. 109-115). <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/ed_1998_05_25/pravo1/VS92011.html?pravo=1> <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/ed_1998_05_25/pravo1/VS92011.html?pravo=1>

Згідно з рішенням 57 сесії VI скликання Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області від 02 вересня 2014 ро <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_213/ed_2015_04_15/pravo1/KD0001.html?pravo=1>ку № 1 (а. с. 8) та запису в трудовій книжці (а. с. 20-21) ОСОБА_2 звільнено з посади директора КП «Турбота» Стрижавської селищної ради від 02 вересня 2014 року, відповідно до п. 2 ст. 40 КЗпП України, та розірвано контракт з керівником КП «Турбота», що є у власності територіальної громади смт Стрижавка Вінницького району Вінницької області, ОСОБА_2 (а. с. 8).

Згідно з табелем обліку використання робочого часу КП «Турбота» Стрижавської селищної ради ОСОБА_2 з 01 вересня 2014 року по 09 вересня 2014 року включно відмічено робочі дні (а. с. 22-23), хоча рішенням 57 сесії VI скликання Стрижавської селищної ради івід 02 вересня 2014 року № 1 останнього було звільнено з посади директора та контракт з ним розірвано. Отже позивач від 01 вересня 2014 року до 09 вересня 2014 року включно перебував на робочому місці, оскільки йому не було відомо про його звільнення.

Відповідно до наказу від 10 вересня 2014 року № 11-ос директора КП «Турбота» ОСОБА_2, у зв'язку із звільненням з займаної посади, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, він зняв із себе обов'язки директора КП «Турбота» та тимчасово поклав їх на нижчого за посадою, згідно штатного розпису (а. с. 124). Крім того, позивачем 10 вересня 2014 року проведено передачу матеріальних цінностей, що підтверджується актом прийому-передачі від 10 вересня 2014 року (а. с. 125).

Згідно з довідкою Вінницького навчально-наукового інституту економіки Тернопільського національного економічного університету № 0369 від 25 вересня 2014 року, ОСОБА_2 є студентом ІV курсу заочного навчання за спеціальністю «Ек <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_213/ed_2015_04_15/pravo1/KD0001.html?pravo=1>ономіка підприємства» (а. с. 19).

Відповідно до п. 2 ст. 40 КЗпП України <nau://ukr/322-08|st40> трудовий договір укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку виявлення невідповідності працівника займаній посаді або виконуваній роботі внаслідок недостатньої кваліфікації.

У пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 06 листопада 1992 року № 9 <nau://ukr92> роз'яснено, що при розгляді справ про звільнення за п. 2 ст. 40 КЗпП <nau://ukr/322-08|st40> України суд може визнати правильним припинення трудового договору в тому разі, якщо встановить, що воно проведено на підставі фактичних даних, які підтверджують, що внаслідок недостатньої кваліфікації або стану здоров'я (стійкого зниження працездатності) працівник не може належно виконувати покладених на нього трудових обов'язків чи їх виконання протипоказано за станом здоров'я або небезпечне для членів трудового колективу чи громадян, яких він обслуговує, і неможливо перевести, за його згодою, на іншу роботу. Висновки атестаційної комісії щодо кваліфікації працівника підлягають оцінці у сукупності з іншими доказами по справі.

Згідно з ст. 235 КЗпП у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновком якого у незмінній частині погодився суд апеляційної інстанції, правильно виходив з того, що відсутні докази, які б свідчили про те, що внаслідок недостатньої кваліфікації або стану здоров'я позивач ОСОБА_2 не може належно виконувати покладені на нього трудові обов'язки чи їх виконання протипоказано за станом здоров'я або небезпечне для членів трудового колективу чи громадян, яких він обслуговує, і не можливо перевести за його згодою на іншу роботу, при цьому відповідачем не було створено атестаційну комісію для визначення кваліфікаційного рівня працівника, тому обґрунтовано вважав таке звільнення незаконним.

Разом з тим колегію суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ не приймаються доводи касаційної скарги про те, що позовні вимоги підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки діяльність особи, призначеної у державному секторі економіки через систему організаційно-господарських повноважень відповідних органів управління на посаду керівника юридичної особи - суб'єкта господарської діяльності (наприклад, керівник комунального підприємства, призначений на цю посаду відповідним органом місцевого самоврядування), що функціонує на основі права господарського відання або права оперативного управління, або за рішенням органу місцевого самоврядування, не є публічною службою, передбаченою пунктом 15 статті <nau://ukr/2747-15|st3/> КАС <nau://ukr/2747-15/>. Трудові правовідносини таких осіб регулюються законодавством про працю, а спори із цих питань розглядаються у порядку цивільного судочинства.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані рішення в частині вирішення трудового спору ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для їх зміни або скасування не встановлено.

Доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують та зводяться до переоцінки доказів, що не відповідає вимогам ст. 335 ЦПК України <nau://ukr/1618-15|st335>, оскільки суд касаційної інстанції позбавлений можливості встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України <nau://ukr/1618-15|st332> суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України <nau://ukr/1618-15|st332>, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області відхилити.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 17 квітня 2015 року в незмінній частині та рішення апеляційного суду Вінницької області від 11 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Г.І. Мостова

Судді: В.О. Кузнєцов

М.І. Наумчук