Справа № 495/7101/15-ц
рішення
ІМЕНЕМ УКрАЇНи

08 жовтня 2015 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області

в складі головуючого - судді Шевчук Ю.В.

при секретарі Мамончик К.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білгород-Дністровському справу за позовною заявою виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради Одеської області як органу опіки та піклування в інтересах неповнолітньої особи ОСОБА_1 до головного державного виконавця Відділу Державної виконавчої служби Білгород-Дністровського міськарйонного управління юстиції ОДесьокї області Моц Вадима Віталійовича, третя особа - ОСОБА_2 про скасування постанови державного виконавця від 14 серпня 2015 року,

ВСТАНОВИВ:

Виконавчий комітет Білгород-Дністровської міської ради Одеської області, як органу опіки та піклування звернувся до суду з позовом в інтересах неповнолітньої особи ОСОБА_1 до головного державного виконавця Відділу Державної виконавчої служби Білгород-Дністровського міськарйонного управління юстиції Одесьокї області Моц Вадима Віталійовича, третя особа - ОСОБА_2 про скасування постанови державного виконавця від 14 серпня 2015 року.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.

Представник відділу Державної виконавчої служби Білгород-Дністровського міськарйонного управління юстиції Одесьокї області в судове засідання не з`явився, згідно заяви заперечень проти позову немають, просили справу розглядати за їх відсутністю.

Третя особа ОСОБА_3 у судовому засіданні з позовом погодився та просив задовольнити.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши представника заявника, зацікавлену особу, свідків, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

В судовому засіданні встановлено, що постановою головного державного виконавця від 14.08.2015 року накладено арешт на ? частину квартири АДРЕСА_1 , що порушує права неповнолітнього ОСОБА_1 .

Неповнолітній ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на первинному обліку дітей, які залишилися без батьківського піклування, дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, в службі у справах дітей Білгород-Дністровської райдержадміністрації згідно розпорядження Білгород- Дністровської райдержадміністрації від 29.07.2015 року № 304/А-2015.

Відповідно до довідки служби у справах дітей Білгород-Дністровської райдержадміністрації від 31.08.2015 року № 275 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходиться в Центрі соціально-психологічної реабілітації для дітей з 21.11.2014 року по теперішній час.

ОСОБА_4 значиться власником 1/2 частки квартири АДРЕСА_1 на підставі рішення Білгород- Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 13.12.2012 року, справа № 1505/8420/2012, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо об`єкта нерухомого майна від 10.08.2015 року.

Мати дитини, ОСОБА_5 значиться власником 1/4 частки квартири АДРЕСА_2 ло АДРЕСА_3 на підставі свідоцтва від 30.05.2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу, реєстр № 3105, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо об`єкта нерухомого майна від 10.08.2015 року.

Відповідно до ст. 29 Цивільного кодексу України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років (на момент прийняття рішення суду тупозбавлення матері батьківських прав дитині було 7 років), є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Фізична особа може мати кілька місць проживання. Тобто на момент позбавлення ОСОБА_5 батьківських прав малолітній ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мав право користування належними матері частками квартир.

Згідно пункту 3 частини 3 статті 71 Житлового кодексу Української PCP жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім`ї понад шість місяців у випадку влаштування дитини (дітей) на виховання до родичів, опікуна чи піклувальника, у прийомну сім`ю, дитячий будинок сімейного типу, заклад для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування. - протягом усього часу їх перебування у родичів, опікуна чи піклувальника, прийомній сім`ї, дитячому будинку сімейного типу, закладі для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 248 Сімейного кодексу України, дитина-сирота і дитина, позбавлена батьківського піклування, яка проживає у закладі охорони здоров`я, навчальному або іншому дитячому закладі, прийомній сім`ї має право на збереження права користування житлом, у якому вона раніше проживала.

Відповідно до вимог частини 3 статті 25 Закон України «Про охорону дитинства» та статті 32 Закону України «Про забезпечення організаційно- правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» у разі передачі дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, під опіку чи піклування, влаштування в будинки дитини, дитячі будинки, школи-інтернати. дитячі будинки сімейного типу та прийомні сім`ї жиле приміщення, в якому вони проживали, зберігається за дітьми протягом усього часу перебування їх в цих закладах, у опікунів чи піклувальників, дитячому будинку сімейного типу, прийомній сім`ї незалежно від того, чи проживають у жилому приміщенні, з якого вибули діти, інші члени сім`ї.

Відповідно до частини 4 статті 17 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що суд у разі позбавлення батьків батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав одночасно накладає заборону на відчуження майна та житла дітей, про що повідомляє нотаріуса за місцем знаходження майна та житла.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про забезпечення організаційно- правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», основними засадами державної політики щодо соціального захисту дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування, а також осіб із їх числа є зокрема захист майнових, житлових та інших прав та інтересів таких дітей.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про забезпечення організаційно- правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування", органи державної влади та органи місцевого самоврядування відповідно до їх компетенції, визначеної законом, забезпечують вирішення питань щодо встановлення опіки і піклування, створення інших передбачених законодавством умов для виховання дітей, які внаслідок смерті батьків, позбавлення батьків батьківських прав, хвороби батьків чи з інших причин залишилися без батьківського піклування, а також для захисту особистих, житлових і майнових прав та інтересів дітей та осіб із числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування.

Відповідно до п. 57 постанови Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 року № 866 "Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини", районна, районна у м. Києві та Севастополі держадміністрація, виконавчий орган міської, районної у місті ради за місцем знаходження майна забезпечує збереження майна дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування.

Частиною 1 статті 20 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 року та ратифікованої постановою Верховної Ради Української PCP від 27.12.1991 року № 789-ХІІ, проголошено, що дитина, яка тимчасово або постійно позбавлена сімейного оточення або яка в її власних якнайкращих інтересах не може залишитися в такому оточення, має право на особливий захист і допомогу, що надаються державою.

Статті 51 та 55 Конституції України проголошують, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою, а права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Відповідно до ч. 2 ст. З Закону України "Про судовий збір", судовий збір не справляється за подання: зокрема заяви про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб у разі, якщо представництво їх інтересів у суді відповідно до міжнародного договору, згоду на обов`язковість якого надано Верховною Радою України, здійснюють Міністерство юстиції України та/або орган опіки та піклування або служби у справах дітей.

Таким чином, приймаючи до уваги вищевикладене, суд вважає за необхідне позовну заяву виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради Одеської області як органу опіки та піклування в інтересах неповнолітньої особи ОСОБА_1 до головного державного виконавця Відділу Державної виконавчої служби Білгород- Дністровського міськарйонного управління юстиції Одеської області Моц Вадима Віталійовича, третя особа - ОСОБА_2 про скасування постанови державного виконавця від 14 серпня 2015 року - задовольнити.

Керуючись ст.ст. 3,4,27,31,45-46,118-120 ЦПК України, ст.. 29 ЦК України, ст.. 71 ЖК України, ст.. 248 СК України, ст.. 17,25 Закону України «Про охорону дитинства», суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради Одеської області як органу опіки та піклування в інтересах неповнолітньої особи ОСОБА_1 до головного державного виконавця Відділу Державної виконавчої служби Білгород- Дністровського міськарйонного управління юстиції Одеської області Моц Вадима Віталійовича, третя особа - ОСОБА_2 про скасування постанови державного виконавця від 14 серпня 2015 року - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення арешту на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , винесену головним державним виконавцем Відділу Державної виконавчої служби Білгород-Дністровського міськарйонного управління юстиції Одеської області Моц Вадимом Віталійовичем.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя :