УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" січня 2015 р. Київський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді Сенаторова В.М.

при секретарі Сергєєвої Н.С.

представників - ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» на дії/бездіяльність державного виконавця і начальника Київського ВДВС Харківського МУЮ, визнання цих дій/бездіяльності незаконними, визнання незаконними постанови про закінчення виконавчого провадження і рішення начальника Київського ВДВС Харківського МУЮ про відмову в задоволенні скарги АТ «УкрСиббанк», зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ :

10 жовтня .2013 року представник АТ « УкрСиббанк» звернувся до суду із скаргою на дії/бездіяльність державного виконавця і начальника Київського ВДВС Харківського МУЮ, визнання цих дій/бездіяльності незаконними, визнання незаконними постанови про закінчення виконавчого провадження № 19927361 від 24.12.2012 року і рішення начальника Київського ВДВС Харківського МУЮ про відмову в задоволенні скарги АТ «УкрСиббанк», зобовязання вчинити певні дії; просив поновити пропущений для подання даної скарги строк.

В обґрунтування своїх доводів представник Банку посилається на те, що згідно рішення суду від 15.06.2009 року по цивільній справі № 2-2153/09/05 за позовом АТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитом позовні вимоги задоволені в повному обсязі, стягнуто заборгованість, видано виконавчі листи.

14.06.2010 року відкрито виконавче провадження № 19927361 за виконавчим листом № 2-2153/09/05 від 31.05.2010 року по стягненню з ОСОБА_3 на користь АТ «УкрСиббанк» суми боргу у сумі 732928 грн.39 коп. Після ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження 13.06.2013 року АТ «УкрСиббанк» стало відомо про те, що ще 24.12.2012 року державним виконавцем ВДВС ОСОБА_5 прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження № 19927361 з підстав, встановлених п.7 ч.1 ст.49 ЗУ «Про виконавче провадження». АТ «УкрСиббанк» копію даної постанови ВДВС не получало.

Вважаючи дану постанову такою, що порушує права та інтереси сторони виконавчого провадження АТ «УкрСиббанк» та такою, що прийнято державним виконавцем Шевченко Н.М. з порушенням норм Закону України «Про виконавче провадження», заявник 25.06.2013 року звернувся до начальника Київського ВДВС ХМУЮ зі скаргою на дії державного виконавця. Про розгляд скарги начальник Київського ВДВС ХМУЮ ОСОБА_6 повідомив заявника лише 01.10.2013 року у вигляді письмової відповіді на запит АТ «УкрСиббанк» від 26.09.2013 року

Заявник вважає дії державного виконавця Київського ВДВС ХМУЮ ОСОБА_5 з постановлення ним постанови про закінчення виконавчого провадження від 24.12.2012 року незаконними; рішення начальника Київського ВДВС ХМУЮ ОСОБА_6 прийняте за результатами розгляду скарги заявника, також незаконним, прийнятим без дотримання вимог Закону України «Про виконавче провадження». При цьому представник Банку вказує, що постанову про закінчення виконавчого провадження від 24.12.2012 року прийнято державним виконавцем Шевченко Н.М. з порушенням ч. ч. 3, 4 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження», а рішення начальника Київського ВДВС ХМУЮ про відмову в задоволенні скарги заявника прийнято з порушенням вимог ч.8 ст. 82, ч.1 ст.83 Закону України «Про виконавче провадження».

В судовому засіданні представник заявника за довіреністю ОСОБА_1І підтримала доводи скарги у повному обсязі та просила її задовольнити.

Представник Київського відділу ДВС ХМУЮ ОСОБА_2 в судовому засіданні проти скарги заперечував, просив відмовити у задоволенні поданої скарги.

Суд, вислухав думку сторін, перевірив матеріали справи приходить до наступного. З матеріалів справи вбачається, що рішенням Київського районного суду м. Харкова

від 15.06.2009 року по цивільній справі № 2-2153/09/05 за позовом АТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитом позовні вимоги задоволені в повному обсязі, стягнуто заборгованість, видано виконавчі листи, які було пред`явлено до виконання до Київського ВДВС ХМУЮ.

14.06.2010 року відкрито виконавче провадження № 19927361 за виконавчим листом № 2-2153/09/05 від 31.05.2010 року по стягненню з ОСОБА_3 на користь АТ «УкрСиббанк» суми боргу у сумі 732 928 грн. 39 коп.

Після ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження 13.06.2013 року стягувачу стало відомо про те, що державним виконавцем ВДВС ОСОБА_5 24.12.2012 року прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження № 19927361 з підстав, встановлених п.7 ч.1 ст.49 ЗУ «Про виконавче провадження», а саме визнання боржника банкрутом. До АТ «УкрСиббанк», копія даної постанови ВДВС надіслана не була.

Відповідно до ч.3 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» про закінчення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову зобов'язковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у триденний строк надсилається сторонам і може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Державним виконавцем Київського ВДВС ХМУЮ ОСОБА_5 в адресу сторони виконавчого провадження заявника постанову про закінчення виконавчого провадження не надіслано; мотивування прийняття зазначеного рішення постанова про закінчення виконавчого провадження від 24.12.2012 року не містить.

Згідно з ч. 4 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження» в разі закінчення виконавчого провадження у зв`язку з банкрутством боржника, виконавчий документ надсилається до господарського суду, який прийняв постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

Копія постанови про закінчення виконавчого провадження від 24.12.2012 року і супровідного листа від 24.12.2012 року, які містяться в матеріалах виконавчого провадження і додані заявником до скарги, свідчать про те, що оригінал виконавчого документа направлено державним виконавцем Шевченко Н.М. арбітражному керуючому ОСОБА_7, а не господарському суду Харківської області, як це вимагає ч.4 ст.49 Закону.

З урахування наведеного, суд приходить до висновку про незаконність постанови від 24.12.2012 року про закінчення виконавчого провадження № 19927361 з огляду на наступне.

Боржником згідно рішення Київського районного суду від 15.06.2009 року по справі № 2-2153/09/05 та виданого на підставі цього рішення виконавчого листа є фізична особа ОСОБА_3 (ІдН НОМЕР_1).

Згідно ч.1 ст.8 Закону «Про виконавче провадження» сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник.

Відповідно до ч.2 зазначеної статті Закону боржником може бути фізична або юридична особа, визначена виконавчим документом, тож, боржником за виконавчим провадженням № 19927361 є фізична особа ОСОБА_3

Статтею 49 Закону України «Про виконавче провадження» передбачений вичерпний перелік підстав для закінчення виконавчого провадження, зокрема, згідно з п. 7 ч.1 даної статті Закону виконавче провадження підлягає закінченню у випадку визнання боржника банкрутом.

Частиною 1 ст. 1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» визначено: не є суб`єктом банкрутства фізична особа - підприємець за грошовими зобов'язаннями, що виникли безпосередньо у неї на підставах, не пов'язаних із здійсненням такою особою підприємницької діяльності.

В судовому засіданні встановлено, що заборгованість ОСОБА_3 перед заявником не пов`язана зі здійсненням нею підприємницької діяльності, оскільки кредит нею було отримано на задоволення власних споживчих потреб, а саме на придбання квартири.

Оскільки боржником за виконавчим листом є фізична особа ОСОБА_3 а не фізична особа-підприємець ОСОБА_3, суд приходить до висновку про те, що постанова про закінчення виконавчого провадження №2-2153/09/05 від 24.12.2012 року не відповідає вимогам Закону України «Про виконавче провадження», а саме ч.1 ст.8, п.7 ч.1 ст.49, ч.1 ст.1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Відповідно до ч.8 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» скарга, подана у виконавчому провадженні начальнику відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, розглядається у десятиденний строк з дня її надходження.

За результатами розгляду скарги начальник відділу виносить постанову про її задоволення чи відмову.

Судом встановлено те, що заявник, не отримавши постанови начальника Київського ВДВС ХМУЮ про розгляд скарги на дії державного виконавця ВДВС ХМУЮ ОСОБА_5, звернувся до зазначеного відділу ДВС 26.09.2013 року з запитом, про що свідчить долучена до матеріалах справи його копія зі штампом Київського ВДВС ХМУЮ, після чого отримав відповідь від 01.10.2013 року, підписану начальником Київського ВДВС ХМУЮ ОСОБА_6, де зазначено, що поста нова про закінчення виконавчого провадження № 19927361 від 24.12.2012 року відповідає вимогам ЗУ «Про виконавче провадження», підстав для скасування постанови не вбачається. Будь-яке мотивування прийняття такого рішення за результатом розгляду скарги в листі ВДВС відсутнє. Про прийняття начальником ВДВС відповідної постанови як це передбачено ч.8 ст.82 Закону України «Про виконавче провадження» стягувачу не повідомлено.

Згідно з ч.1 ст.83 Закону контроль за своєчасністю, правильністю і повнотою виконання рішень державним виконавцем здійснює начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Враховуючи те, що начальником Київського ВДВС ХМУЮ при розгляді скарги АТ «УкрСиббанк» на постанову № 19927361 від 24.12.2012 року правової оцінки доводам стягувача, викладеним в скарзі не надано; в задоволенні скарги відмовлено без будь-якого вмотивування і без прийняття відповідної постанови в порушення вимог ст.ст.82, 83 Закону України «Про виконавче провадження», суд приходить до висновку про незаконність дій начальника Київського ВДВС ХМУЮ ОСОБА_6 по прийняттю рішення за результатом розгляду скарги заявника на дії державного виконавця цього відділу ДВС ОСОБА_5

Статтею 383 Цивільного процесуального Кодексу України встановлено право сторони виконавчого провадження на звернення до суду зі скаргою в разі, якщо рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення порушено їх права чи свободи.

Прийняттям постанови про закінчення виконавчого провадження від 24.12.2012 року державним виконавцем Шевченко Н.М., а також діями начальника ВДВС ОСОБА_6 по прийняттю рішенню за результатом розгляду скарг заявника позбавлено стягувача права на задоволення своїх вимог до ОСОБА_3 в процедурі виконавчого провадження, а, відтак, своїми діями вказані державний виконавець і начальник ВДВС сприяли невиконанню судового рішення Київського районного суду м. Харкова від 15.06.2009 року по справі № 2-2153/09/05, чим порушено права та інтереси АТ «УкрСиббанк».

Скаргу відповідно до ст.385 ЦПК України може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод; пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Враховуючи те, що заявником доведено поважність пропущення строку на подання скарги до суду, оскільки про рішення начальника Київського ВДВС ХМУЮ про відмову в задоволенні скарги на дії державного виконавця цього ж ВДВС заявнику стало відомо 01.10.2013 року, суд приходить до висновку про поважність причин пропущення строку на подання скарги і його поновлення.

Крім цього, в судовому засіданні встановлено, що згідно ухвали Господарського суду Харківської області матеріали, повязані з ліквідаційною процедурою передані арбітражним керуючим ОСОБА_7 до арбітражного керуючого ОСОБА_8М, на підставі акту прийому передачі документації від 11.10.2013 року / а. с. 49 Т.2 /

Крім цього, суд вважає, що в частині вимог про зобовязання Київського ВДВС ХМУЮ відкрити виконавче провадження по виконанню виконавчого листа № 2-2153/09/05, виданого Київським районним судом м. Харкова від 31.05.2010 року необхідно відмовити. При цьому суд виходить з того, що при задоволенні поданої скарги та скасуванні оскаржених постанов, вищевказане провадження є відкритим і додаткового відкриття не потребує.

На підставі викладеного, керуючись ст.387 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» на дії/бездіяльність державного виконавця і начальника Київського ВДВС Харківського МУЮ, визнання цих дій/бездіяльності незаконними, визнання незаконними постанови про закінчення виконавчого провадження і рішення начальника Київського ВДВС Харківського МУЮ про відмову в задоволенні скарги АТ «УкрСиббанк», зобовязання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати незаконними дії/бездіяльність державного виконавця Київського ВДВС ХМУЮ ОСОБА_5 з прийняття постанови про закінчення виконавчого провадження № 19927361 від 24.12.2012 року, надіслання виконавчого листа арбітражному керуючому ОСОБА_8

Визнати незаконними дії начальника Київського ВДВС ХМУЮ ОСОБА_6 по прийняттю рішення за результатом скарги АТ «УкрСиббанк» від 25.06.2013 року.

Скасувати постанову державного виконавця Київського ВДВС ХМУЮ про закінчення виконавчого провадження № 19927361 від 24.12.2012 року по виконанню виконавчого листа № 2-2453/09/05, виданого Київським районним судом м. Харкова від 31.05.2010 року.

Визнати незаконним рішення начальника Київського ВДВС ХМУЮ ОСОБА_6 за результатом розгляду скарги АТ «УкрСиббанк» від 25.06.2013 року.

Зобов`язати Київський ВДВС ХМУЮ витребувати виконавчий лист по стягненню з ОСОБА_3 заборгованості за рішенням Київського районного суду м. Харкова від 15.06.2009 року у арбітражного керуючого ОСОБА_8

У задоволенні вимог про зобовязання Київського ВДВС ХМУЮ відкрити виконавче провадження по виконанню виконавчого листа № 2-2153/09/05, виданого Київським районним судом м. Харкова від 31.05.2010 року відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області через Київський районний суду м. Харкова протягом 5 днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя -