Ухвала

іменем україни

22 жовтня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Євтушенко О.І., Євграфової Є.П., Іваненко Ю.Г.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про усунення перешкод в користуванні майном,

за касаційною скаргою ОСОБА_5, подану представником ОСОБА_6, на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 03 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 15 липня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5 про усунення перешкод в користуванні майном.

Посилався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року помер її батько ОСОБА_7 Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з квартири, за адресою: АДРЕСА_1. ОСОБА_7 не лишив заповіту, а отже відповідно до ст. 1258 ЦК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_844364/ed_2015_07_01/pravo1/T030435.html?pravo=1> спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 23 травня 2014 року за нею визнано право власності на однокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом.

Відповідачка ОСОБА_5, яка після смерті ОСОБА_7 проживає у даній квартирі, не виходить на зв'язок та не відповідає на листи, та всіляко унеможливлює процедуру спадкування й реалізації права власності спадкоємця. 07 жовтня 2014 року після отримання рішення до квартири потрапити не можливо, скільки відповідачкою був поміняний замок на вхідних дверях.

За таких обставин позивачка не може користуватися спадковим майном. Просила заборонити та зобов'язати відповідачку не чинити їй перешкоди в користуванні, володінні та розпорядженні спірною квартирою шляхом передачі ключів від помешкання та вселити її в спірне житлове приміщення.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 03 червня 2015 року позовні вимоги задоволено. Зобов'язано ОСОБА_5 не чинити ОСОБА_4 перешкод в користуванні, володінні та розпорядженні належним майном, а саме квартирою АДРЕСА_1 шляхом передачі ключів від даної квартири. Вселити ОСОБА_4 в квартиру АДРЕСА_1.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 15 липня 2015 року рішення Оболонського районного суду м. Києва від 03 червня 2015 року залишено без змін.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_5 - ОСОБА_6 просить скасувати оскаржувані судові рішення попередніх інстанцій та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, мотивуючи свої вимоги неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, законність судового рішення в межах касаційного оскарження, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України <nau://ukr/1618-15|st324> підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України <nau://ukr/1618-15|st335> під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції з яким погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що позивачці чиняться відповідачкою перешкоди у володінні, користуванні та розпорядженні квартирою.

Судом встановлено, що рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 23 травня 2014 року, яке набрало законної сили та є чинним, визнано за ОСОБА_4 право власності на однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7 ( а. с. 8-10).

Відповідно до довідки за формою 3, видної ЖЕК-509, у спірній квартирі зареєстровані та проживають відповідачка ОСОБА_5 та неповнолітні її діти ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2 ( а. с. 11).

З матеріалів справи вбачається, що позивачка зверталася із заявами до начальника ЖЕК-509, Оболонського РУ ГУ МВС України в м. Києві та до самої відповідачки, яку просила передати їй ключі від квартири (а. с. 14-16).

Відповідно до вимог ч.1 ст. 321 ЦК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_843366/ed_2015_07_01/pravo1/T030435.html?pravo=1> право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавленій цього права чи обмежений у його здійсненні.

На підставі ст. 391 ЦК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_843442/ed_2015_07_01/pravo1/T030435.html?pravo=1> власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Суди попередніх інстанцій на підставі належним чином оцінених доказів (ст. 212 ЦПК України) встановили, що рішенням суду за позивачкою визнано право власності на спірну квартиру в порядку спадкування, однак відповідачкою чиняться перешкоди у володінні, користуванні та розпорядженні квартирою, а тому суди першої та апеляційної інстанцій дійшли правильного висновку про задоволення позовних вимог, захистивши порушені права позивачки.

Перевіривши доводи касаційної скарги, письмових заперечень, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відхилення касаційної скарги та залишення без змін рішення Оболонського районного суду м. Києва від 03 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 15 липня 2015 року, оскільки судові рішення законні та обґрунтовані.

Доводи касаційної скарги не дають підставі для висновку про неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 <nau://ukr/1618-15|st332> ЦПК України <nau://ukr/1618-15|st337>, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5, подану представником ОСОБА_6, відхилити.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 03 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 15 липня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про усунення перешкод в користуванні майном залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.І. Євтушенко

Є.П. Євграфова

Ю.Г. Іваненко