Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/2401/15 Головуючий у суді І-ї інстанції Галаган О. В.
Доповідач Кривохижа В. І.
УХВАЛА

Іменем України

30.09.2015 колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

Головуючої: Кривохижі В.І.

Суддів: Бубличенко В.П. Мурашка С.І.

при секретарі Савченко Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за позовом управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді до ОСОБА_2 про стягнення коштів, за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України в м.Кіровограді на рішення Кіровського районного суду м.Кіровограда від 3 серпня 2015 року,

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2015 року управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді звернулось в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення коштів.

Позивач зазначав, що ним відповідачу 8 грудня 1999 року призначена пенсія за віком, яка до 1 травня 2012 року виплачувалась в розмірі 1 156,15 грн. У зв»язку з прийняттям Кабінетом Міністрів України постанови №327 «Про підвищення рівня соціального захисту населення» з 1 травня 2012 року органами Пенсійного фонду за допомогою програмного забезпечення в автоматичному режимі проведено перерахунки пенсій, призначених або перерахованих до 2008 року, шляхом осучаснення заробітної плати, з якої обчислено пенсії. Після цього розмір пенсії відповідача склав 1 411,09 грн., з урахуванням в даній сумі надбавки 20% згідно з ч.2 ст.42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», яка після проведення осучаснення пенсійної виплати з 1 травня 2012 року ОСОБА_2 автоматично мала бути знята, а розмір пенсійної виплати скласти 1 384,20 грн., а не 1 411,09 грн. У зв»язку з тим, що відбувся збій програмного забезпечення і надбавка продовжувала виплачуватись, з травня 2012 року по серпень 2014 року переплата склала 769,53 грн. Оскільки відповідач відмовилась від її утримання зі своєї пенсії, позивач і просив стягнути з неї ці кошти на його користь.

Рішенням Кіровського районного суду м.Кіровограда від 3 серпня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Суд дійшов висновку, що позивач не надав доказів того, що відповідач набула кошти внаслідок своєї недобросовісності, також не встановлено й наявності рахункової помилки.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду через порушення норм матеріального права. Зазначається, зокрема, що відповідно до постанови Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2011 року суми пенсії, виплачені надміру внаслідок рахункової помилки, у випадку відмови пенсіонера від добровільного повернення виплачених сум стягуються в судовому порядку. У даному випадку відбулася рахункова помилка.

Позивач належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, просить розглядати справу без участі представника, що відповідно до ч.2 ст.305 ЦПК України не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши доповідача, пояснення відповідача, яка заперечувала проти доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах, визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Положеннями ст.ст.1212, 1215 ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Тобто, обов'язковою ознакою, необхідною для стягнення надміру виплаченої пенсії, по-перше, є: якщо її виплата є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача, зловживання з його боку або усвідомлення набувачем подання ним в органи Пенсійного фонду недостовірних даних.

Судом встановлено і матеріалами справи підтверджується, що відповідачу 8 грудня 1999 року на підставі її заяви позивачем призначена пенсія за віком, яка виплачувалась в розмірі 1 156,15 грн. (а.с.5).

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №327 від 23 квітня 2012 pоку «Про підвищення рівня соціального захисту населення» управлінням з 1 травня 2012 року за допомогою програмного забезпечення в автоматичному режимі проведено перерахунки пенсій, в тому числі і відповідача, шляхом осучаснення заробітної плати, з якої обчислено пенсії, після чого розмір пенсії відповідача склав 1 411,09 грн.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилався на те, що в даній сумі надбавки 20%, яка після проведення осучаснення пенсійної виплати з 1 травня 2012 року ОСОБА_2 автоматично мала бути знята, однак відбулась рахункова помилка.

Згідно довідки розрахунку переплати ОСОБА_2 за період з 01 травня 2012 року по 31 серпня 2014 року переплата складає 769 грн. 53 коп., згоду на утримання якої з пенсії відповідач не надала (а.с. 4, 12).

У правовій позиції, яка висловлена Верховним Судом України у постанові від 2 липня 2014 року (справа № 6-91цс14), зазначено, що до правовідносин щодо набуття грошових коштів без достатньої правової підстави, якщо ці кошти є пенсійною виплатою, яка проведена іншою особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача, застосуванню підлягають положення статті 1215 ЦК України, за якою зазначені грошові кошти поверненню не підлягають.

При цьому правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, отже, зазначене у статті 1215 ЦК України майно підлягає поверненню у разі наявності цих фактів.

Аналогічна правова позиція висловлена і у постанові Верховного Суду України від 22 січня 2014 року (справа № 6-151цс13).

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», зокрема, роз»яснено, що до лічильних помилок належать неправильності в обчисленнях, дворазове нарахування заробітної плати за один і той самий період тощо. Не можуть вважатися ними не пов'язані з обчисленнями помилки в застосуванні закону та інших нормативно-правових актів.

А відтак правильним є висновок суду, що рахункова помилка - це результат невірного застосування правил арифметики, а доводи позивача про те, що збій програмного забезпечення є рахунковою помилкою, не грунтуються на законі.

Суд першої інстанції належним чином встановив обставини справи, дав правильну оцінку наданим доказам, в тому числі і письмовим, і відповідно до ст.ст.1212, 1215 ЦК України дійшов обґрунтованого висновку про те, що позивачем не надано доказів того, що відповідач набула кошти внаслідок своєї недобросовісності та не встановлено й наявності рахункової помилки.

Тому не грунтуються на законі та є безпідставними доводи скарги, які не є істотними та не містять посилань на докази, які б спростовували висновки суду першої інстанції, вони були предметом розгляду в судовому засіданні і їм дана належна оцінка. Надані сторонами докази оцінені судом відповідно до вимог ст.ст.10, 60, 212 ЦПК України.

Рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, вимоги матеріального і процесуального права при розгляді справи додержано. В межах доводів апеляційної скарги підстав для його скасування або зміни не встановлено (стаття 308 ЦПК).

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу відхилити, а рішення Кіровського районного суду м.Кіровограда від 3 серпня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуюча:

Судді: