Справа № 183/5349/15
№ 2/183/2986/15
15 жовтня 2015 року м. Новомосковськ
Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Мельника О.М.,
за участю секретаря судового засідання Гончарової С.Є.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про захист прав власника шляхом зняття з реєстрації, -
Позивач звернулася до суду із вказаним позовом, в якому просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням будинком № 121 по вул. Поштовій в м. Новомосковськ Дніпропетровської області.
В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що на підставі договору купівлі-продажу від 31.07.2015 року вона придбала у власність вищезазначений будинок. Відповідач по справі ОСОБА_2 зареєстрований у вказаному будинку, але в ньому не проживає, жодних обовязкових платежів на утримання будинку не сплачує. Його особистих речей в будинку не має. Хто такий відповідач і яке він має відношення до спірного будинку позивачу не відомо. Тому, позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право користування вказаним житловим приміщенням.
В судове засідання представник позивача не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, одночасно позовні вимоги підтримала повністю, просила їх задовольнити, не заперечує проти проведення заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав.
Представник третьої особи в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності.
Згідно з ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З урахуванням зазначених положень закону та думки представника позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи.
У звязку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав.
Згідно положень ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Судом встановлено, що спірне домоволодіння належить позивачу на праві власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 31.07.2015 року приватним нотаріусом Новомосковського міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_3 за реєстровим №801 (а.с.6-8). Вказаний договір укладено позивачем з продавцями ОСОБА_4 та ОСОБА_5
Позивач ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується відповідною відміткою в паспорті (а.с.4 звор.) та записом в домовій книзі (а.с.12-14). Відповідач ОСОБА_2 зареєстрований за даною адресою з 14.11.1996 року, що підтверджується довідкою від 27.08.2015 року адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України в Дніпропетровській області (а.с.18).
Згідно положень ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно зі ст. 346 ЦК України, право власності припиняється, зокрема, у разі відчуження власником свого майна. Відповідно до положень ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла (жилого будинку, квартири), які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.
З огляду на зазначене, відчуження ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь позивача належного їм житлового будинку має наслідком припинення їх права власності і, відповідно, права користування на цей будинок. Право членів сімї власника будинку користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сімї якого вони є. Із припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сімї. Оскільки ОСОБА_2 на сьогоднішній день не є членом сімї власника спірного будинку, то він також повинен вважатися таким, що не має права користування цим житлом. Також, будь-яких відомостей про наявність у ОСОБА_2 права користування спірним житлом з інших підстав матеріали справи не містять.
Тому суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 391, 405 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 57, 60, 88, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд, -
ОСОБА_6 ОСОБА_7 до ОСОБА_2, третя особа Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про захист прав власника шляхом зняття з реєстрації, - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме будинком № 121 по вул. Поштовій в м. Новомосковськ Дніпропетровської області.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя О.М. Мельник