Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.10.2015 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді Монич О.В.,

при секретарі Пассер М.І.,

з участю позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

та представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення та зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, мотивуючи його тим, що 02.03.2015 р. Ужгородським міськрайонним судом було винесений вирок по справі № 308/2132'0/13-к відносно ОСОБА_2, згідно якого ОСОБА_2 був визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, призначено покарання у виді штрафу в розмірі 75 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1275 грн. та звільнений від відбування покарання на підставі п. «д» ст. 1 ЗУ «Про амністію у 2014 р.». Цивільний позов ОСОБА_1 було залишено без розгляду.

Тому, ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом за захистом своїх прав та інтересів про відшкодування їй моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, яку вона оцінюю у розмірі 60.000,00 грн.

Згідно вироку від 02.03.2015 р. по даній кримінальній справі ОСОБА_2 19.09.2013 p., близько о 16 год. 30 хв., знаходячись на вулиці в дворі багатоквартирного житлового будинку по вул. Добрянського, буд.10 в м.Ужгороді на грунті особистих неприязних стосунків, що раптово виникли між ОСОБА_2Г та ОСОБА_1, діючи умисно з метою спричинення фізичного болю знаходячи у вертикальному положенні, обличчям до ОСОБА_1, наніс прямий удар рукою зжатою в кулак в область голови, в результаті чого Відповідач спричинив позивачу тілесні ушкодження у вигляді «синців на шкірних покривах обличчя в обох орбітальних та лівощічноі ділянки та набряку м' яких тканин в області носа».

Таким чином, відповідач своїми діями завдав позивачу тілесні ушкодження, що спричинило короткочасний розлад її здоров'я та як наслідок спричинив значну моральну шкоду.

Нанесення ОСОБА_2 ударів супроводжувалися образами в ОСОБА_1 та нецензурними словами на весь двір будинку.

Після отриманих вказаних травм, ОСОБА_1 почала відчувати погіршення- стану свого здоров'я, звернулася із заявою до міліції про факт вчинення її побиття відповідачем, про що було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003159 та відкрито кримінальне провадження.

У зв'язку із завданням тілесних ушкоджень відповідачем, позивач зазнала й значної моральної шкоди, яка полягає у фізичному болю, емоційних та душевних стражданнях і хвилюваннях, які вона зазнала у зв'язку з ушкодженням здоров'я в такому «немолодому» віці.

Побиття відповідачем нанесло позивачу й значну психологічну і душевну травму, що проявляється у втраті довіри до оточуючих людей та страху проживати тепер в одному будинку разом із відповідачем.

Просить суд стягнути з ОСОБА_2 на її ОСОБА_1 користь спричинену їй моральну шкоду в розмірі 60 000 грн.

В свою чергу ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічною позовною заявою до ОСОБА_1, мотивуючи її тим, що діями ОСОБА_1, які полягають у постійних погрозах морального характеру та довготриваючих образах, наслідком чого стало перенесення ним декількох інфарктів та неодноразова госпіталізація його до лікарні із ознаками гіпертонічного кризу, ОСОБА_2 завдано моральної шкоди, яку він оцінюю у 30 000,00 грн.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала повністю та просила суд їх задовольнити. Проти задоволення зустрічної позовної заяви заперечила та просила суд у її задоволенні відмовити.

Відповідач та його представник в судовому засіданні проти задоволення первісного позову заперечили. Просили суд вимоги зустрічної позовної заяви задовольнити.

Заслухавши пояснення позивача, відповідача та представника відповідача, перевіривши та дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вироку Ужгородського міськрайонного суду від 02.03.2015 р. ОСОБА_2 був визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, а саме за те, що 19.09.2013 p., близько о 16 год. 30 хв. ОСОБА_2, знаходячись на вулиці в дворі багатоквартирного житлового будинку по вул.Добрянського, буд.10 в м. Ужгороді на грунті особистих неприязних стосунків, що раптово виникли між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, діючи умисно з метою спричинення фізичного болю знаходячи у вертикальному положенні, обличчям до ОСОБА_1, наніс прямий удар рукою зжатою в кулак в область голови, в результаті чого ОСОБА_2 спричинив ОСОБА_1 тілесні ушкодження у вигляді «синців на шкірних покривах обличчя в обох орбітальних та лівощічноі ділянки та набряку м' яких тканин в області носа», які згідно Висновку судово-медичного експерта № 958 24.09.2013 p., кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, з короткочасним розладом здоров'я, які на момент їх отримання не були небезпечними для життя і здоров'я.

Таким чином, ОСОБА_2 своїми діями завдав ОСОБА_1 тілесні ушкодження, що спричинило короткочасний розлад її здоров'я та як наслідок спричинив їй значну моральну шкоду.

Відповідно до вищевказаного вироку ОСОБА_2 призначено покарання у виді штрафу в розмірі 75 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1275 грн. та на підставі п. «д» ст. 1 ЗУ «Про амністію у 2014 р.» ОСОБА_2 було звільнено від відбування покарання.

Цивільний позов ОСОБА_1 було залишено без розгляду у звязку з тим, що такий було подано всупереч ст. 128 КПК України, а саме не до початку судового розгляду.

Відповідно до ч.1 ст.128 КПК Українио особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред'явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння».

Відповідно до ч.1 ст.23 ЦК України, «Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав». Також згідно п.1 і 2 ч.2 цієї ж статті, «Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв 'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів ...».

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України, «Моральна шкода, завдана фїзичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті».

Відповідно до ч.1 ст.1177 ЦК України, «Шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону».

Відповідно до ст.З Постанови Пленуму ВС України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (далі - Постанови) № 5 від 25.05.2001 p., «Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб».

Відповідно до ч.І ст.9 Постанови, «Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров 'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості».

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого, або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Судом встановлено, що позивачу по справі, як потерпілій по кримінальній справі, було заподіяно моральну шкоду діями відповідача по справі, який вчинив злочин, яка полягає у фізичному болю, емоційних та душевних стражданнях і хвилюваннях.

Виходячи з встановлених по справі обставин та беручи до уваги глибину та ступінь моральних переживань позивача внаслідок заподіяння їй відповідачем тілесних ушкоджень, їх ступінь тяжкості, а також характер вчиненого злочину відповідачем, її ставлення до наслідків злочину, та беручи до уваги майновий стан, ОСОБА_2Г, який є ветераном війни, інвалідом 2-ї групи, ніде не працює та отримує пенсію, а також реальну можливість стягнення розміру моральної шкоди, та керуючись засадами розумності та справедливостісуд дійшов до висновку про необхідність часткового задоволення вимог позивачки щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральної шкоди в сумі 3000 грн.

Що стосується зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення моральної шкоди, то суду не надано доказів з боку позивача по зустрічній позовній заяві про відшкодування ОСОБА_1 заподіяної йому шкоду, до даного періоду часу.

Не погоджуючись з позовними вимогами про стягнення моральної шкоди в розмірі 30000 грн., суд виходить з наступного.

Моральна шкода має визначатись відповідно до ч.2 ст. 23 ЦК України.

Як випливає із ч.1 ст. 60 ЦПК України, обов'язок доказування наявності моральної шкоди покладається на особу, що вимагає її відшкодування.

Відповідно до ч.4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як роз'яснено у п.п. 3, 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Так, підставами для відшкодування моральної шкоди ОСОБА_2 визначає у позові його душевні страждання, хвилювання, внаслідок дій ОСОБА_1 Однак, ОСОБА_2 не було надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження у повній мірі заподіяння моральної шкоди в розмірі 30 000 грн.

Відповідно до положень ст.ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Оскільки, ОСОБА_2 та його захисником ОСОБА_3 в судовому засіданні не наведені та не надані суду докази спричинення ОСОБА_2 ОСОБА_1 моральної шкоди суд відмовляє у задоволенні зустрічної позовної заяви

Керуючись, 10, 11,60, 61 212-218 ЦПК України, ст.ст. 23, 1167, 1177, 1195 ЦПК України, суд,

Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3000 грн. моральної шкоди.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення моральної шкоди відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення рішення Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_4