Справа №642/1972/15-ц
Провадження №2/642/1552/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2015 р. Ленінський районний суд м. Харкова

у складі:

головуючого Лазарєва А.В.,

секретаря Клименко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ленінського районного суду м. Харкова справу за позовом комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення вартості спожитої теплової енергії, -

ВСТАНОВИВ:

17 березня 2015 р. до Ленінського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява КП «ХТМ» з проханням стягнути з ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 14101 гр. 48 коп., мотивуючи тим, що ОСОБА_1 не сплатив таку суму за бездоговірне споживання теплової енергії, а також 243 гр. 60 коп., сплачені при зверненні до суду у якості судового збору.

В обґрунтування заявлених вимог позивачем зазначено наступне.

Відповідачу ОСОБА_1 на праві власності належать нежитлові приміщення 1-го поверху №14-1, 14-5 в житловому будинку літ. «А-2», загальною площею 73,1 кв. м., за адресою: м. Харків, вул.. Бажанова Маршала, 4 з централізованою системою опалення, теплопостачання якого здійснює КП « ХТМ».

Відповідач, не уклавши договір на постачання теплової енергії, безпідставно отримує теплову енергію за рахунок позивача, яку позивач подає у централізовану систему опалення житлового будинку, де розташовані нежитлові приміщення відповідача.

За період без договірного користування, з 28.12.2012 р. по 14.04.2014 р., відповідачем безпідставно спожито теплової енергії на суму 14101 гр. 48 коп., які підлягають стягненню у відповідності до ст. ст. 1212, 1213 ЦК України.

У судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав і дав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві фактам.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечував та пояснив, що відповідно до змісту ст.1212 ЦК України зазначена норма застосовується лише у випадках, коли безпідставне збагачення однієї особи за рахунок іншої особи не може бути усунуто з допомогою інших , спеціальних способів захисту. Відсутність укладеного договору купівлі-продажу теплової енергії, обов»язковість укладання якого лежить як на споживачеві так і на теплопостачальній організації, не породжують у сторін цивільних прав та обов»язків, пов»язаних з виконанням такого договору та виключають можливість застосування до них положень ст. ст. 1212, 1213 ЦК України. Позивач не надав суду доказів отримання відповідачем від позивача будь-яких пропозицій щодо укладання договору.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні позову необхідно відмовити з наступних підстав.

Відповідачу ОСОБА_1 на праві приватної власності відповідно до договору купівлі-продажу від 28.12.2012 р. належать нежитлові приміщення першого поверху

№14-1, 14-5 в житловому будинку літ. «А-2» загальною площею 73,1 кв. м, що розташовані за адресою: м. Харків, вул.. Бажанова Маршала, 4 з централізованою системою опалення, теплопостачання якої здійснює КП «ХТМ» ( а. с. 4 5).

17 березня 2015 р. КП «ХТМ» звернулося до суду з позовом про стягнення з відповідача згідно ст. 1212, 1213 ЦК України за період з 28.12.2012 р. по 14.04.2014 р. грошових коштів в сумі 14101 гр. 48 коп., посилаючись на те, що відповідач не уклавши договір на постачання теплової енергії безпідставно отримав теплову енергію за рахунок позивача, яку позивач подавав у централізовану систему опалення житлового будинку, де розташоване приміщення відповідача. За кожен розрахунковий період (календарний місяць) відповідачу були направлені рахунки.

Судом встановлено, що договір купівлі-продажу теплової енергії між позивачем і відповідачем відсутній.

Згідно ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберігла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов»язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов»язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події

Положення цієї глави застосовуються до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2)витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов»язанні; 4) відшкодуванні шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберігала його у себе за рахунок іншої особи.

Відповідно до ст. 1213 ЦК України набувач зобов»язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

Згідно правових позицій, які зробив Верховний Суд України при розгляді справи №6-88цс13 та №6-122цс, предметом яких були спори про стягнення безпідставно набутих коштів, та які у відповідності до ст.360-7 ЦПК України є обов»язковими для всіх судів України, у разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них положень ч.1 ст.1212 ЦК України.

Таким чином, відсутність укладеного договору купівлі-продажу теплової енергії, обов»язковість укладання якого лежить як на споживачеві так і на теплопостачальній організації, не породжує у сторін цивільних прав та обов»язків, пов»язаних з виконанням такого договору та виключає можливість застосування до них положень ст. ст.1212, 1213 ЦК України.

Вказані вище обставини справи та вимоги норм матеріального права також свідчать про відсутність у виниклих між позивачем і відповідачем правовідносин, пов»язаних з купівлею-продажем теплової енергії, що виключає можливість стягнення з відповідача на користь позивача зазначених коштів з підстав безпідставно отримання ним теплової енергії, як продукту, пов»язаного з продажем його позивачем.

На підставі викладеного суд відмовляє у задоволенні позову.

Приймаючи до уваги, що у задоволенні позову відмовлено, суд на підставі ст.88 ЦПК України відмовляє у стягненні з відповідача на користь позивача грошових коштів в сумі 243 гр. 60 коп., сплачених позивачем у якості судового збору при зверненні до суду.

Керуючись ст. ст. 88, 212 215 ЦПК України, ст. ст. 207, 1212, 1213 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову комунального підприємства «Харківські теплові мережі» - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через Ленінський районний суд м. Харкова протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя А.В. Лазарєв