АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2015 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Лисака І. Н.,

суддів: Владичана А.І., Литвинюк І.М.,

секретар Шерівська Ю.А.

за участю: відповідача ОСОБА_1, позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до відділу державної виконавчої служби Сторожинецького районного управління юстиції Чернівецької області, державного виконавця відділу державної виконавчої служби Сторожинецького районного управління юстиції Чернівецької області ОСОБА_1 про визнання права власності на майно та звільнення майна з-під арешту, за апеляційною скаргою старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Сторожинецького районного управління юстиції Чернівецької області ОСОБА_1 на рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 28 вересня 2015 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2015 року ОСОБА_2 звернулася в суд з позовною заявою до ВДВС Сторожинецького РУЮ Чернівецької області, державного виконавця ВДВС Сторожинецького РУЮ Чернівецької області Кривка В.В. про визнання права власності на майно та звільнення майна з-під арешту. Зазначала, що в червні 2015 року їй стало відомо, що в провадженні державного виконавця ВДВС Сторожинецького РУЮ Чернівецької області Кривка В.В. перебувають три виконавчі провадження, боржником яких є її чоловік - ОСОБА_3, а саме: ВП № 23800144, ВП № 27033354, ВП № 35118564. 12.06.2015 року державним виконавцем ВДВС Сторожинецького РУЮ Чернівецької області Кривком В.В. разом з іншою невідомою їй особою складено акт опису й арешту майна, а саме мобільного телефону Lenovo для забезпечення виконання виконавчих документів її чоловіком ОСОБА_3 В обґрунтування своїх вимог посилалась на норми ст.ст. 19, 41 Конституції України, ст.ст. 15, 387, 392 ЦК України, ст.ст. 6, 11, 15, 55, 60 ЗУ «Про виконавче провадження». Зазначала, що державний

_______________________________________________________________

справа № 22-ц/794/1541/15 р. Головуючий у І інстанції Дячук О.О.

категорія: 2 Доповідач Лисак І.Н.

виконавець ВДВССторожинецького РУЮ Чернівецької області ОСОБА_1 під час вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні, в якому ОСОБА_2 не є боржником, грубо порушив вимоги ЗУ «Про виконавче провадження», оскільки вилучений телефон належить їй на праві власності, а не її чоловікові, який є боржником у цих виконавчих провадженнях. Просила визнати за нею право власності на мобільний телефон Lenovo, вилучений 12.06.2015 року державним виконавцем під час вчинення виконавчих дій у ВП № 23800144, ВП № 27033354, ВП № 35118564; звільнити вищезазначений мобільний телефон з-під арешту; зобов'язати державного виконавця ВДВС Сторожинецького РУЮ Чернівецької області Кривка В.В. повернути ОСОБА_2 цей мобільний телефон.

Рішенням Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 28 вересня 2015 року позов задоволено частково. Визнано за ОСОБА_2 право власності на мобільний телефон Lenovo, який було у неї вилучено 12.06.2015 року державним виконавцем ВДВС Сторожинецького РУЮ Чернівецької області Кривком В.В. під час вчинення виконавчих дій у ВП № 23800144, ВП № 27033354, ВП № 35118564. В іншій частині позовних вимог відмовлено із-за відсутності спору.

В апеляційній скарзі старший державний виконавець ВДВС Сторожинецького РУЮ Чернівецької області Кривко В.В. просить скасувати вищезазначене рішення у частині визнання права власності на майно та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_2 до ВДВС Сторожинецького РУЮ Чернівецької області, державного виконавця ВДВС Сторожинецького РУЮ Чернівецької області Кривка В.В. про визнання права власності на майно. Вважає, що рішення суду в частині визнання права власності на майно є незаконним і таким, що підлягає скасуванню у зв'язку з невідповідністю обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, порушення норм матеріального і процесуального права. Зазначає, що позивачка добровільно віддала мобільний телефон і сказала, що він є майном боржника, та під час опису і арешту якого ніяких заяв і зауважень не було. Доказування ОСОБА_2 належності їй мобільного телефону ґрунтується на припущеннях, ніяких підтверджуючих документів щодо права власності на це майно надано не було. Покази свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не можуть братися судом до уваги, оскільки вони є зацікавленими особами у вирішенні спору на користь позивача. Вважає, що телефон не може бути індивідуальною річчю, тому що індивідуальні речі - це речі, якими не можуть користуватись інші особи, та які не можуть обслуговувати всю сім'ю. В свою чергу, телефон може бути використаний для спільних потреб сім'ї та може обслуговувати всю сім'ю, а тому він не може визнаватися як особиста річ. Посилається на ст.ст. 1, 3, 5. 10, 60, 212, 213 ЦПК України, ст. 317 ЦК України, постанову Пленуму Верховного суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06.11.2009 року № 9.

У запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просить рішення суду першої інстанції залишити без змін як таке, що ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а апеляційну скаргу відхилити як безпідставну.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, осіб, які беруть участь у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи в межах заявлених в суді першої інстанції вимог, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що ОСОБА_2 є дружиною ОСОБА_3 (а.с. 12), який був боржником у трьох виконавчих провадженнях, що перебували у провадженні державного виконавця ВДВС Сторожинецького РУЮ Чернівецької області Кривка В.В., та закінченні згідно постанови про закінчення виконавчого провадження від 20.07.2015 року (а.с. 29).

З дотриманням процедури накладання арешту та передачею його на зберігання відповідно до вимог п. 4 ч. 2 та ч. 5 ст. 57, ч. 1 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» 12.06.2015 року відбулося вилучення майна, що належить боржнику, а саме мобільного телефону Lenovo для забезпечення виконання виконавчих документів, що підтверджується актом опису й арешту майна під час якого були присутні поняті: ОСОБА_6, ОСОБА_7 та дружина боржника ОСОБА_2, яка є позивачем по цій справі (а.с. 27-28). На виконання вимог ст.ст. 57 - 60 ЦПК України позивач порушення цих норм не довела.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Отже, ОСОБА_2 скористалася наданим їй законом правом і 18.08.2015 року звернулася з таким позовом до суду.

Судом першої інстанції вірно зроблено висновок про відмову у задоволенні вимог ОСОБА_2 про зняття з-під арешту спірного майна.

Так, з матеріалів справи (а.с. 29) вбачається, що 20.07.2015 року виконавче провадження, по якому 12.06.2015 року був накладений арешт, було закінчено та на виконання вимог ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадження» була припинена чинність арешту на спірне майно, про що було повідомлено боржника ОСОБА_3

Таким чином, на час звернення із позовом про визнання права власності та звільнення майна з-під арешту до ВДВС Сторожинецького РУЮ Чернівецької області та державного виконавця ВДВС Сторожинецького РУЮ Чернівецької області Кривка В.В. майно під арештом не перебувало, через що вирішення спору на підставі ч. 1 ст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження» є безпідставним.

Проте, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо визнання за ОСОБА_2 права власності на спірне майно на підставі ст. 392 ЦК України.

Так, майно вилучене як таке, що належить боржнику ОСОБА_3, то й вирішення питання щодо його повернення здійснюється в силу ст. 8 ЗУ «Про виконавче провадження» виключно між боржником, державним виконавцем і зберігачем.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» від 27.08.1976 року № 6 за правилами, установленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядають вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним. Відповідачами в таких справах суд притягує боржника, особу, в інтересах якої накладено арешт на майно, і в необхідних випадках - особу, якій передано майно, якщо воно було реалізовано. У тих випадках, коли опис проводився для забезпечення конфіскації чи стягнення майна на користь держави, як відповідач притягується відповідна державна податкова інспекція.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у абз. 4 п. 24 постанови № 6 від 07 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи держаної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільній справах» зазначив, що вимоги інших осіб щодо належності їм, а не боржникові майна, на яке накладено арешт, вирішуються шляхом пред'явлення ними відповідно до правил судової юрисдикції позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на це майно і зняття з нього арешту. У такому ж порядку розглядаються вимоги осіб, які не є власниками майна, але володіють ним на законних підставах. Орган державної виконавчої служби у відповідних випадках може бути залученим судом до участі у справі як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

Таким чином, після припинення чинності арешту на вказане майно відносини щодо права власності на нього з ВДВС Сторожинецького РУЮ Чернівецької області та державним виконавцем ВДВС Сторожинецького РУЮ Чернівецької області Кривком В.В. припиняються, тому без визначення та залучення відповідної особи, яка заперечує право власності, заявлені вимоги ОСОБА_2 на підставі ст. 392 ЦК України захисту не підлягають.

Отже, позивачем в порушення ст.ст. 11, 30, п.2 ч.2 ст. 119 ЦПК України не був визначений належний відповідач, а суд в порушення ст.ст. 33, 214 ЦПК України належним чином не з'ясував між ким виник спір, який підлягав захисту в порядку ст. 392 ЦК України.

Відповідно до ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права, а також розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні рішення судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, що викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглядав справу. Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Враховуючи наведене, рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 28 вересня 2015 року підлягає скасуванню в частині визнання за ОСОБА_2 права власності на мобільний телефон Lenovo.

Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 88, 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛ А:

Апеляційну скаргу старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Сторожинецького районного управління юстиції Чернівецької області ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 28 вересня 2015 року в частині визнання за ОСОБА_2 права власності на мобільний телефон Lenovo скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову у цій частині.

В решті рішення суду залишити без змін.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Сторожинецького районного управління юстиції Чернівецької області ОСОБА_1 267,96 грн. понесених судових витрат.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий

Судді: