У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Закропивного О.В., Хопти С.Ф.,

Черненко В.А., Штелик С.П.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Банк Форум» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк Форум» на рішення апеляційного суду Донецької області від 7 травня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2015 року публічне акціонерне товариство «Банк Форум» (далі - ПАТ «Банк Форум») звернулося до суду з указаним вище позовом, посилаючись на те, що між банком та ОСОБА_3 укладені 19 червня 2007 року кредитний договір, 04 грудня 2009 року додаткова угода № 1 та 18 жовтня 2010 року додатковий договір, за умовами яких банк відкрив відповідачу кредитну лінію на споживчі цілі з лімітом кредитування у сумі 80 тис. грн строком по 19 червня 2017 року. Також 19 червня 2007 року між банком та ОСОБА_4 укладений іпотечний договір, предметом якого є житловий будинок АДРЕСА_1. Банк свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Проте відповідачем ОСОБА_3 зобов'язання за кредитним договором не виконані належним чином, внаслідок чого станом на 19 листопада 2014 року утворилась заборгованість у розмірі 44 360 грн 13 коп. Також банк зазначає, що він має право задовольнити свої вимоги за рахунок предмета іпотеки шляхом його реалізації у спосіб, визначений договором і чинним законодавством України, тобто звернути стягнення на предмет іпотеки достроково. Просив позов задовольнити.

Рішенням Першотравневого районного суду Донецької області від 10 лютого 2015 року частково задоволені позовні вимоги ПАТ «Банк Форум». Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Банк Форум» заборгованість за кредитним договором від 19 червня 2007 року в розмірі 44 369 грн 13 коп., яка складається з: 39 668 грн - сума заборгованості за кредитом; 3 242 грн - сума заборгованості за процентами; 1 459 грн 41 коп. - сума пені. У решті вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Донецької області від 7 травня 2015 року рішення районного суду в частині відмови у задоволенні позову про дострокове звернення стягнення на предмет іпотеки скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позову з інших правових підстав.

У касаційній скарзі уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Форум», посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить змінити рішення апеляційного суду та задовольнити позов повністю.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що відповідачем ОСОБА_3 кредитні зобов'язання належним чином не виконуються, станом на 19 листопада 2014 року існує заборгованість у розмірі 44 360 грн 13 коп. Відмовляючи у задоволенні позову про дострокове звернення стягнення на предмет іпотеки - житловий будинок, суд першої інстанції виходив із того, що банком не дотримані вимоги іпотечного договору щодо письмового повідомлення відповідачів про дострокове звернення стягнення на предмет іпотеки.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення районного суду в частині відмови у задоволенні позову про дострокове звернення стягнення на предмет іпотеки та ухвалюючи в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позову з інших правових підстав, виходив із того, що розмір кредитної заборгованості не є співмірним з вартістю предмета іпотеки, що не завдає збитків іпотекодержателю та не змінює обсягу його прав. Відповідачем ОСОБА_3 у добровільному порядку вживалися заходи щодо погашення кредитної заборгованості та було сплачено у січні та лютому 2015 року на користь банку 1 500 грн.

Проте повністю з такими висновками апеляційного суду погодитись не можна.

Статтею 213 ЦПК України передбачено, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону рішення апеляційного суду не відповідає.

Судами установлено, що 19 червня 2007 року між ПАТ «Форум» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір, за умовами якого боржник отримав у кредит кошти у розмірі 80 тис. грн строком користування до 19 червня 2017 року та зі сплатою 17 % річних. На забезпечення кредитних зобов'язань 19 червня 2007 року між банком та ОСОБА_4 було укладено договір іпотеки, предметом якого є житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1

Взяті на себе кредитні зобов'язання ОСОБА_3 належним чином не виконує, станом на 19 листопада 2014 року за ним утворилася кредитна заборгованість у розмірі 44 306 грн 13 коп.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ч. 1 ст. 575 ЦК України та ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека як різновид застави, предметом якої є нерухоме майно, - це вид забезпечення виконання зобов'язання, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, передбаченому цим Законом.

Загальне правило про звернення стягнення на предмет застави (іпотеки) закріплене у статті 590 ЦК України й передбачає можливість такого звернення на підставі рішення суду в примусовому порядку, якщо інше не встановлено договором або законом.

Станом на день пред'явлення даного позову заборгованість не погашена.

Разом з тим апеляційний суд відмовив у задоволенні позову в частині дострокового звернення стягнення на предмет іпотеки, оскільки дійшов висновку про неспівмірність вартості предмета іпотеки та наявною заборгованістю.

Відповідно до результатів незалежної оцінки предмета іпотеки - житлового будинку, проведеної суб'єктом оціночної діяльності, станом на 1 квітня 2015 року оціночна вартість предмета іпотеки складає без ПДВ 320 тис. грн, а заявлена позивачем сума заборгованості - 44 369 грн 13 коп.

За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку про те, що заборгованість не є співмірною та не завдає збитків іпотекодержателю і не змінює обсяг його прав, та враховуючи загальні засади цивільного судочинства - справедливість, добросовісність та розумність, відмовив у задоволенні позову про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Водночас, апеляційний суд не звернув уваги на доводи представника банку про те, що ОСОБА_3 мав прострочені чергові платежі, а саме: за період з червня 2014 року по лютий 2015 року не сплачував кредитної заборгованості, з 22 жовтня 2013 року по 21 травня 2015 року - заборгованість за тілом кредиту, з 21 листопада 2013 року по 21 травня 2014 року - заборгованість за процентами. Таким чином, передчасним є висновок про те, що ОСОБА_3 у добровільному порядку вживав заходів щодо погашення заборгованості за кредитним договором.

Крім того, ст. 38 Закону України «Про іпотеку» надає безумовне право іпотекодержателю на продаж предмета іпотеки, а залишок коштів від реалізації предмета іпотеки повертається іпотекодавцю.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Отже, за змістом рішення апеляційного суду повинно відповідати вимогам ст. 316 ЦПК України.

Оскільки апеляційним судом допущено порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору, рішення апеляційного суду підлягає скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції з підстав, передбачених ч. 3 ст. 338 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк Форум» задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Донецької області від 7 травня 2015 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: О.В. Закропивний

С.Ф. Хопта

В.А. Черненко

С.П. Штелик