АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/593/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 20 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 19 січня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, треті особи Руськополянська сільська рада Черкаського району Черкаської області, нотаріус Черкаського районного нотаріального округу ОСОБА_8 Онуфрієвна про визнання договору купівлі продажу домоволодіння дійсним та визнання права власності на домоволодіння,-

Вивчивши матеріали справи, вислухавши представника ОСОБА_6, який підтримав доводи апеляційної скарги, та ОСОБА_7, який на них заперечував, судова палата, -

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2014 року ОСОБА_6 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_7, треті особи Руськополянська сільська рада Черкаського району Черкаської області, нотаріус Черкаського районного нотаріального округу ОСОБА_8 Онуфрієвна, - про визнання договору купівлі продажу домоволодіння дійсним та визнання права власності на домоволодіння.

Позивач посилався на те, що в серпні 1997 року він та ОСОБА_7 уклали угоду, відповідно до якої відповідач зобов'язався передати позивачу у власність домоволодіння по вул. Чапаєва, 68 в с. Руська Поляна, Черкаського району Черкаської області, а той, в свою чергу, зобов'язався прийняти домоволодіння та сплатити відповідачу 1400 доларів США, або суму, еквіваленту в національній валюті.

15 серпня 1997 року відповідач передав позивачу ключі від домоволодіння, а він, в свою чергу, сплатив відповідачу 1400 доларів США, що на той час становило 3709 грн., про що останній написав розписку.

Відповідач передав ключі від спірного будинку і сторони домовилися письмово оформити та посвідчити укладення договору купівлі-продажу у нотаріуса. Однак, в нотаріуса відповідач відмовився від сплати державного мита при укладенні угоди в зв'язку з відсутністю коштів та пообіцяв прийти до нотаріальної контори на наступний день і оформити договір, в підтвердження чого залишив правовстановлюючі документи на домоволодіння, а саме:

- договір дарування 1/2 частини домоволодіння від 12.03.1997 року;

- свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частину домоволодіння;

- технічний паспорт на домоволодіння на ім'я ОСОБА_9.

До даного часу відповідач не бажає з'явитися до нотаріальної контори, для оформлення договору купівлі-продажу вказаного домоволодіння.

На підставі наведеного, п.1 ч.2 ст.4, ч.1 ст.128, ст.ст. 151,161,224 ЦК УРСР від 18.07.1963 року, ч.2 ст. 220, ч.3 ст. 334, ч.1 ст. 626, 328, 392, 526, 629, 655 ЦК України, позивач просив суд визнати дійсним договір купівлі-продажу домоволодіння по вул. Чапаєва, 68 в с. Руська Поляна, Черкаського району Черкаської області, укладений 15 серпня 1997 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_7, та визнати за ОСОБА_6 право власності на домоволодіння по вул. Чапаєва, 68 в с. Руська Поляна, Черкаського району Черкаської області.

Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 19 січня 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_6 до ОСОБА_7, треті особи Руськополянська сільська рада Черкаського району Черкаської області, нотаріус Черкаського районного нотаріального округу ОСОБА_8 Онуфрієвна про визнання договору купівлі продажу домоволодіння дійсним та визнання права власності на домоволодіння, -відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, посилаючись на те, що дане рішення незаконне, не відповідає обставинам справи, прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким задоволити його позовні вимоги.

Обговоривши матеріали справи, судова палата вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що 15 серпня 1997 року між позивачем ОСОБА_6 та відповідачем ОСОБА_7 відбулася домовленість про те, що ОСОБА_7 передає ОСОБА_6 належний йому житловий будинок по вул. Чапаєва, 68 в с. Руська Поляна Черкаського району Черкаської області, а ОСОБА_6 сплачує йому 1400 доларів США (що дорівнює 3709 грн.) за вказаний будинок, який купляє. Про це свідчить копія розписки ОСОБА_7 від 15.08.1997 року на ар. спр. 88, згідно якої він отримав від ОСОБА_6 зазначену суму грошей.

Встановлено, що сторони домовилися посвідчити даний договір купівлі продажу у нотаріуса.

Після цього відповідач, який проживав в ІНФОРМАЦІЯ_1, передав ключі від будинку, в який ОСОБА_6 засилився і проживає до даного часу.

У вересні 1997 року, як вони домовилися, провести нотаріальне посвідчення договору не вдалося, оскільки у відповідача не виявилося з собою суми грошей для оплати нотаріальних послуг, які мали сторони сплатити порівну.

Потім, як вбачається із справи, між сторонами виникли суперечності щодо ціни будинку, який потребував ремонту, і до даного часу сторони не дійшли згоди по укладанні письмової угоди договору купівлі продажу спірного будинку і її нотаріального посвідчення. На це вказує постанова дільничного інспектора Черкаського РВ УМВС України в Черкаській області від 28 квітня 2011 року на ар. спр. 12; лист відповідь прокуратури Черкаського району від 08.11.2011 року на адресу ОСОБА_6 на звернення останнього на ар. спр.13.

В засіданні судової колегії ОСОБА_7 пояснив, що ОСОБА_6 вимагав у нього повернення грошей, оскільки ремонтував плиту, будинок, потім згоден був повернути позивачу гроші а той щоб повернув йому будинок, з чим позивач не погодився. І він просто відмовився від укладання і нотаріального посвідчення з ним договору купівлі продажу будинку. Нікуди не виїжджав, не ухилявся, постійно проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2.

Як правильно визначився суд, прийнятий 16 січня 2003 року діючий Цивільний Кодекс України набрав чинності з 01 січня 2004 року, згідно п. 1 Прикінцевих та перехідних положень до ЦК України і відповідно до п.4 останніх застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності.

В зв'язку з тим, що домовленість між сторонами про укладення договору купівлі - продажу будинку відбулась в серпні 1997 року і позивач ОСОБА_6 ставить питання про визнання дійсним цього договору купівлі-продажу будинку, ніби укладеного 15 серпня 1997 року між ним та ОСОБА_7 , враховуючи що дані правовідносини виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України 2003 року, при вирішенні даного спору, як правильно вказав суд, необхідно керуватись положеннями Цивільного кодексу УРСР від 18 липня 1963 року.

Відповідно до ст. 153 ЦК УРСР договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах.

Істотними умови є такі умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди.

Згідно з ч.1 ст.154 ЦК УРСР передбачено, що коли сторони домовились укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому обумовленої форми, хоч би за законом для даного виду договорів ця форма і не потребувалась, однак ці вимоги закону сторонами не були виконані.

Статтею 227 ЦК УРСР передбачалось, що договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору. Договір купівлі-продажу житлового будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів.

Згідно розяснень в п. 4 діючої на той час Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними» від 28 квітня 1978 року із змінами від 25 грудня 1992 року, - з підстав недодержання нотаріальної форми визнаються недійсними тільки угоди, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов'язковому нотаріальному посвідченню, зокрема, договори довічного утримання; застави, купівлі-продажу (в тому числі при придбанні на біржових торгах), міни або дарування жилого будинку (квартири) чи його (її) частини; дарування іншого майна на суму понад 500 крб. і валютних цінностей на суму понад 50 крб.

Якщо така угода виконана повністю або частково однією із сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального оформлення, суд на підставі ч.2 ст.47 ЦК за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників або прокурора вправі визнати угоду дійсною. Однак це правило не може бути застосовано, якщо сторонами не було досягнуто згоди з істотних умов угоди або для укладення її були в наявності передбачені законом обмеження (наприклад, статтями 105, 114, ЦК УРСР).

Щоб не допустити неправильного визнання дійсними угод на підставі ч.2 ст.47 ЦК, суд повинен перевірити, чи підлягала виконана угода нотаріальному посвідченню, чому вона не була нотаріально посвідчена і чи не містить вона протизаконних умов.

З матеріалів справи вбачається, що вчинення правочину купівлі продажу житлового будинку, що мали на увазі сторони під час домовленості 15 серпня 1997 року, підлягає обовязковому нотаріальному посвідченню та реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів.

Нотаріальне посвідчення договору купівлі продажу будинку не відбулося практично через суперечності між сторонами в звязку з затратами на ремонт будинку, повернення яких вимагав ОСОБА_6, як стверджує ОСОБА_7.

Останній виявляв бажання повернути позивачу грошові кошти, але той відмовлявся і відповідач відмовився від нотаріального посвідчення угоди.

За таких обставин, на думку колегії, не можна беззаперечно стверджувати, що під час укладення спірної угоди сторонами було досягнуто згоди з усіх істотних умов.

Не можна стверджувати і про те, що доведений факт ухилення відповідача від нотаріального оформлення договору.

З наданої ним довідки виконкому Свидівської сільської ради Черкаського району Черкаської області за №1066 від 21 липня 2015 року вбачається, що ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3 , дійсно, зареєстрований та постійно проживає в ІНФОРМАЦІЯ_4 з 2000 року по теперішній час.

Протягом вказаного періоду гр. ОСОБА_7 з території сільської ради не вибував.

Аналізуючи матеріали справи, судова палата вважає, що слід погодитись з висновком суду, що оскільки момент вчинення спірного правочину купівлі продажу будинку повязується з нотаріальним посвідченням та реєстрацією у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів, тому він не є укладеним і не створює прав та обовязків для сторін, а тому в задоволенні позову ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про визнання договору купівлі продажу будинку №68 по вул. Чапаєва, в с. Руська Поляна, Черкаського району дійсним та визнання права власності на нього,- необхідно відмовити.

Рішення суду відповідає матеріалам справи, вимогам закону і підстав для його скасування та задоволення апеляційної скарги, - не вбачається.

Керуючись ст.ст. 303,304,307,308,315,317,218 ЦПК України, судова палата, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 19 січня 2015 року по даній справі залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів.

Головуючий :

Судді :