РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/5543/15-ц

пр. № 2/759/3346/15

30 вересня 2015 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

Головуючого судді Лопатюк Н.Г.,

при секретарі Фещук Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зміну (зменшення) розміру аліментів.

Свої позовні вимоги мотивував тим, що між ним та відповідачкою було розірвано шлюб.

Від шлюбу вони мають неповнолітню доньку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 06.03.2013 року стягнуто з нього на користь відповідачки аліменти на утримання доньки в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісяця, до досягнення дитиною повноліття.

Загальний його дохід за 2013-2014 роки (включно) склав 42 311 грн. 23 коп.

З 01.01.2013 року по 05.04.2015 року він сплатив відповідачці аліменти на загальну суму 8 550 грн. 00 коп.

Однак, у нього, як у платника аліментів, змінився сімейний стан та погіршилось матеріальне становище.

Так, на його утриманні перебувають дві непрацездатні особи - його батьки та малолітня дитина, 2011 року народження, яка останнім часом дуже часто хворіє та потребує особливого догляду.

Також, наявні боргові зобов'язання, набуті за період шлюбу з відповідачкою, які остання не сплачує.

На підставі наведеного, позивач звернувся до суду з даним позовом та просить суд ухвалити рішення, яким зменшити розмір аліментів до 1/5 частини від усіх видів заробітку, щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття.

В судове засідання позивач не з'явився, про час та місце слуханя справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі та зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідачка в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Вислухавши пояснення та доводи відповідачки, з'ясувавши фактичні обставини даної справи, дослідивши письмові докази у їх сукупності та співставленні, суд дійшов до висновку про наявність законних підстав для часткового задоволення позовних вимог, зважаючи на наступне.

Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Виходячи із змісту ч.1 ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини.

В ході судового розгляду встановлено, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано шлюб, від якого вони мають неповнолітню доньку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 06.03.2013 року, стягнуто ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 30.01.2013 року, до досягнення нею повноліття (а.с.15 - копія рішення суду).

Як зазначив позивач у своєму позові, загальний його дохід за 2013-2014 роки (включно) склав 42 311 грн. 23 коп. З 01.01.2013 року по 05.04.2015 року він сплатив відповідачці аліменти на загальну суму 8 550 грн. 00 коп., однак, у нього, як у платника аліментів, змінився сімейний стан та погіршилось матеріальне становище, оскільки на його утриманні перебувають дві непрацездатні особи - його батьки та малолітня дитна, 2011 року народження, яка останнім часом дуже часто хворіє та потребує особливого догляду.

Як встановлено в ході розгляду справи, у ОСОБА_1 дійсно в іншій сім'ї з ОСОБА_4 народилась донька - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, яка, згідно довідки Центру первинної медико-санітарної допомоги №1 Подільського району м. Києва є часто та тривало хворіючою дитиною (а.с.54 - копія свідоцтва про народження дитини; а.с.55 - копія довідки).

Між позивачем та відповідачкою було ряд спірних питань, які вирішувались в судовому порядку та вирішення яких відобразились у відповідних судових рішеннях, зокрема тих, які містяться в матеріалах даної цивільної справи (а.с.30-32 - копія рішення суду апеляційної інстанції, а.с.52 - копія рішення суду першої інстанції, а.с.57-62 - копія рішення постійно діючого Третейського суду, а.с.67-71 - копія рішення суду першої інстанції, а.с.73-78 - копія рішення суду апеляційної інстанції).

З довідки-розрахунку заборгованості по аліментам починаючи з 30.01.2013 по 01.02.2015 року вбачається, що загальна заборгованість ОСОБА_1 за виконавчим листом №2/759/2260/13 від 31.05.2013 року, виданого Святошинським районним судом м. Києва, станом на 01.02.2015 року становить 40 985 грн. 74 коп. (а.с.21-22 - копія довідки-розрахунку заборгованості).

Як пояснила відповідачка в судовому засіданні, на момент винесення вищевказаного рішення суду про стягнення з ОСОБА_1 аліментів, були враховані його матеріальний та сімейний стан, останній приховує свій реальний дохід, однак грошові кошти він використовує в інтересах іншої новоствореної сім'ї. Крім того, з моменту розірвання шлюбу вона одноособово виховує спільну з позивачем дитину, надає їй належне виховання та оздоровлення, що потребує значних коштів, в той час як позивач з моменту розлучення (грудень 2008 року) взагалі не приймає участі у житті дитини, не спілкується з нею. Донька часто хворіє респіраторними хворобами, перебуває на обліку у лікаря-кардіоревматолога, лікаря-офтальмолога та ін., що підтверджується відповідними довідками, копії яких містяться в матеріалах даної справи.

Як встановлено в ході розгляду справи, ОСОБА_2 попереджалась про майбутнє можливе вивільнення, а з 15 червня 2015 року була звільнена з посади головного спеціаліста відділу захисту профспілкових прав департаменту правового захисту апарату ФПУ, у зв'язку з реорганізацією структури апарату ФПУ та скороченням штатної чисельності його працівників, пункт 1 статті 40 КЗпП України (а.с.49 - копія листа, а.с.104 - копія розпорядження про звільнення відповідачки).

Крім того, в ході розгляду справи встановлено, що позивачем ОСОБА_1 проводились відповідні виплати грошових сум на утримання дитини, що підтверджуються відповідними фіскальними чеками, поданими позивачем через канцелярію суду.

Також, в матеріалах справи міститься ксерокопія довідки Київського міського центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги від 19 березня 2015 року, з якої вбачається, що позивач працював в Київському міському центрі з надання безоплатної вторинної правової допомоги на контрактній основі з 01.01.2013 року по 31.12.2014 року, за цей період йому нараховано та виплачено дохід в розмірі 42 311 грн. 23 коп. (а.с.53 - копія довідки).

Отже, частково задовольняючи позов, суд виходив з наступного.

Відповідно до вимог ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Виходячи зі змісту ч.1 ст.189 СК України, батьки мають право укласти договір про сплату аліментів на дитину, у якому визначити розмір та строки виплати. Умови договору не можуть порушувати права дитини, які свтановлені цим Кодексом. Договір укладається у письмовій формі і нотаріально посвідчується.

Згідно ч.1 ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до роз'яснень пункту 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч.3 ст.181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст.183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст.184 СК) і виплачуються щомісячно.

Крім того, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Отже, в ході судового розгляду судом встановлено, що шлюб між сторонами розірвано, від шлюбу сторони мають доньку, вищевказаним рішенням суду стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку на утримання доньки, в ході судового розгляду знайшли своє підтвердження обставини, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог, зокрема щодо зміни сімейного стану та погіршення матеріального становища, хворобливість (слабкий стан здоров'я) дитини позивача від іншого (другого) шлюбу, у зв'язку з чим суд дійшов до висновку про наявність законних підстав для часткового задоволення вимог позивача та, з урахуванням принципів розумності та справедливості, вважає за необхідне змінити раніше присуджений розмір аліментів та стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 в розмірі ? частини зі всіх видів заробітку (доходу), щомісяця, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліттям, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили.

На підставі наведеного, керуючись роз'ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», ст.ст. 180, 181, 182, 184, 189, 192 СК України, ст.ст.10, 11, 57-61, 208-209, 212-215, 223, 292-294 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, проживаючого в АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_2, проживаючої в АДРЕСА_2, аліменти на утримання доньки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі ? частини зі всіх видів заробітку (доходу), щомісяця, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили.

Раніше виданий Святошинським районним судом м. Києва виконавчий лист №2/759/2260/13 - відкликати.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Лопатюк Н.Г.