Справа № 203/4991/15-ц
Провадження № 2-з/0203/110/2015
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.09.2015 року суддя Кіровського районного суду м. Дніпропетровська Єдаменко С.В. ознайомившись із заявою позивача ОСОБА_1, про забезпечення позову,

встановив:

До Кіровського районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Одночасно з позовною заявою від позивача надійшла заява про забезпечення позову, в якій він просить суд накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1, яка належить відповідачці.

Заява мотивована тим, що за наявною інформацією відповідачка має намір здійснити продаж цієї квартири. В той же час саме на цю квартиру можливо звернути стягнення у разі задоволення позовних вимог.

Заява підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Положеннями ст. 152 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується: накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; забороною вчиняти певні дії. У разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що за змістом ч. 1 ст. 151 ЦПК України підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч. 4 ст. 151 ЦПК), якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Ухвалою від 14 вересня 2015 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі № 203/4991/15-ц. Подана позивачем заява відповідає вимогам ЦПК України, за її подання сплачено судовій збір в розмірі, визначеному законом.

Предметом позову є стягнення заборгованості в сумі 880 000 грн. за договором позики від 05 жовтня 2013 року № 1-05/10.

Як вбачається з копії договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2, посвідченого 19 січня 2007 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 (за реєстром № 448), вказана квартира належить по праву власності ОСОБА_2

У разі задоволення позовних вимог звернення стягнення може бути звернуте на майно відповідачки, у тому числі, належну їй квартири. При цьому, відповідач має можливість розпорядитись належним їй майном, здійснити його відчуження, що утруднить або зробить неможливим виконання рішення суду.

Зважаючи на розмір позовних вимог, слід заборонити відчуження належної відповідачці квартири АДРЕСА_1.

В той же час, оскільки позовні вимоги не стосуються права власності на квартиру, накладення арешту може спричинити позбавлення відповідачки можливості користуватись належним їй житлом, що не має відповідного обґрунтування, не вбачається підстав для вжиття заходів забезпечення позову у вигляді арешту.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 151 153, ЦПК України, суддя

ухвалив:

Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позовних вимог у цивільній справі № 203/4991/15-ц задовольнити частково.

Заборонити відчуження квартири АДРЕСА_1, належної ОСОБА_2.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Направити копію ухвали на адресу Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції для виконання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя С.В. Єдаменко