Справа № 369/4735/15-ц Головуючий у І інстанції Пінкевич Н.С.
Провадження № 22-ц/780/4430/15 Доповідач у 2 інстанції Таргоній Д. О.
Категорія 1 28.10.2015
УХВАЛА

Іменем України

28 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого - судді Таргоній Д.О.,

суддів: Верланова С.М., Приходька К.П.,

за участю секретаря Петленко О.І.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Оратанія» про усунення перешкод в користуванні майном.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши матеріали справи та доводи учасників судового процесу, колегія суддів,

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2015 року позивачка звернулась до суду з даним позовом. Свої вимоги мотивувала тим, що їй на праві власності належить 3/5 частин нежитлових приміщень загальною площею 196,2 кв.м., які розташовані за адресою: АДРЕСА_1. Починаючи з моменту виникнення права власності на приміщення та на даний час відповідачем постійно чиняться перешкоди в користуванні майном, в приміщенні знаходяться їх речі. Вона неодноразово зверталась до правоохоронних органів щодо неправомірних дій відповідача, але вони надали рекомендацію звернутись до суду. Вона як власник позбавлена в повній мірі своїх правомочностей, тому вважає своє право порушеним.

Просила суд зобов'язати ТОВ «Оратанія» усунути перешкоди у здійсненні прав власності шляхом звільнення нежилих приміщень, що складаються із підсобного приміщення 15 пл. 7,6 кв.м., підсобного приміщення 16 пл.10,1 кв.м., кухні 17 пл. 8.2 кв.м., святкового залу 18 пл.156,9 кв.м., тамбура 19 пл. 5,4. кв.м., туалету 20 пл. 5,6 кв.м.. туалету 27 пл. 1,2 кв.м., туалету 28 пл.1,2 кв.м., в загальному 196,2 кв.м., які розташовані за адресою: АДРЕСА_1; судові витрати покласти на відповідача.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 червня 2015 року в задоволенні позову ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Оратанія» про усунення перешкод в користуванні майном відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду з підстав його невідповідності встановленим по справі обставинам, порушення норм матеріального та процесуального права, позивачка у своїй апеляційній скарзі просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити.

Апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Ухвалюючи рішення про відмову в позові, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не подано належних та допустимих доказів на підтвердження своїх вимог щодо здійснення відповідачем перешкод у користуванні майном, зокрема у доступі позивача до приміщення.Крім того, зважаючи на судові спори щодо права власності на спірне приміщення, позовні вимоги ОСОБА_2 суд першої інстанції вважав також і передчасними.

Колегія суддів погоджується із вказаними висновками, так як вони відповідають обставинам справи і вимогам закону.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Судом першої інстанції встановлено, що 17 червня 2010 року між ТОВ «Оратанія» (Позичальник) і ОСОБА_2 (Позикодавець) було укладено договір позики, за умовами якого ТОВ «Оратанія» позичило у ОСОБА_2 грошові кошти у сумі 961 223 грн., що за офіційним курсом НБУ становить 121 520 доларів США на строк 6 (шість місяців), а саме до 18 грудня 2010 року.

17 червня 2010 року ОСОБА_2 та ТОВ «Оратанія» уклали договір іпотеки, відповідно до умов п. 1 якого цей договір забезпечує виконання ТОВ «Оратанія» зобов'язання, що випливають із укладеного між іпотекодавцем та іпотекодержателем договору позики, за умовами якого іпотекодавець зобов'язаний повернути іпотекодержателю позичені кошти в сумі 961 223 грн., що за офіційним курсом НБУ станом на день підписання цього договору становить 121 520 доларів США, з кінцевим терміном повернення до 18 грудня 2010 року без нарахування відсотків за користування позиченими коштами, а також інші витрати на здійснення забезпеченої заставою вимогами.

Відповідно до умов п. 2 договору іпотеки предметом іпотеки є нерухоме майно: 3/5 частини нежитлових приміщень, що складаються із підсобного приміщення 15 пл. 7,6 кв.м., підсобного приміщення 16 пл.10,1 кв.м., кухні 17 пл. 8.2 кв.м., святкового залу 18 пл.156,9 кв.м., тамбура 19 пл. 5,4. кв.м., туалету 20 пл. 5,6 кв.м. туалету 27 пл. 1,2 кв.м., туалету 28 пл.1,2 кв.м., в загальному 196,2 кв.м., які розташовані за адресою: АДРЕСА_1, що належить позичальнику на підставі свідоцтва про право власності від 23 серпня 2001 року.

Відповідно до п.10.4 Договору іпотеки звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на вибір Іпотекодержателя на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або відповідно до застереження про задоволення вимог Іпотекодержателя. 21 березня 2013 року ОСОБА_2 направила ТОВ «Оратанія» письмову вимогу про виконання порушеного зобов'язання, а саме повернення позики у не менше ніж 30-денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання такої вимоги.

Дане повідомлення отримано ТОВ «Оратанія» 02 квітня 2013 року, що підтверджується відповідним зворотнім повідомленням.

У строк, зазначений у письмовій вимозі, ТОВ «Оратанія» позику в розмірі, еквівалентному 121 520 доларів США, ОСОБА_2 не повернуло.

5 червня 2013 року ОСОБА_2 звернулась в Державну реєстраційну службу України із заявою про державну реєстрацію права власності на предмет іпотеки.

Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області від 05 липня 2013 року за № 3582467 зупинено розгляд заяви про державну реєстрацію, прийнятої 05 липня 2013 року за реєстраційним номером 433592, з підстав відсутності у повному обсязі документів, визначених Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженої постановою КМУ від 22 червня 2011 року. А саме звіту про оцінку майна.

Після подачі ОСОБА_2 звіту про оцінку майна було відновлено розгляд заяви.

Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області від 13 липня 2013 року за № НОМЕР_1 прийнято рішення про проведення державної реєстрації права власності на предмет іпотеки: 3/5 частини нежитлових приміщень, що складаються із підсобного приміщення 15 пл. 7,6 кв.м., підсобного приміщення 16 пл.10,1 кв.м., кухні 17 пл. 8.2 кв.м., святкового залу 18 пл.156,9 кв.м., тамбура 19 пл. 5,4. кв.м., туалету 20 пл. 5,6 кв.м.. туалету 27 пл. 1,2 кв.м., туалету 28 пл.1,2 кв.м., в загальному 196,2 кв.м., які розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

Стаття 391 ЦК України передбачає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

12 лютого 2015 року ОСОБА_2 направила письмову вимогу ТОВ «Оратанія» про звільнення нежилих приміщень та передачі засобів доступу до приміщень, яка була отримана, відповідно до повідомлення про вручення поштового відправлення, 18.02.2015р. Дворачок.

З матеріалів справи колегія суддів апеляційного суду вбачає, що спірним приміщенням, 3/5 частин якого належать на підставі державного реєстра речових прав на нерухоме майно ОСОБА_2, є приміщення кафе «Шинок», розташоване у АДРЕСА_1 і належить ТОВ «Оратанія».

Належних та допустимих доказів щодо створення ТОВ «Оратанія» перешкод позивачці у доступі до приіщення чи користування належною їй частиною вищезазначеного приміщення, ОСОБА_2 суду надано не було.

Крім того, колегією суддів Апеляційного суду Київської області під час розгляду справи встановлено з поданих представником відповідача документів, що постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 17.06.2015 року визнано протиправним та скасовано рішення Державного реєстратора прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України ОСОБА_3 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер НОМЕР_1 від 13.07.2013 року щодо реєстрації права власності ОСОБА_2 на 3/5 частин нежилих приміщень, розташованих за адресою: АДРЕСА_1.

08.10.2015 року ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду вказану постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 17.06.2015 року залишено без змін.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Отже, на даний момент скасовано рішення Державного реєстратора прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України щодо реєстрації права власності ОСОБА_2 на спірні приміщення, а тому відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог.

З огляду на вказане, необгрунтованими є доводи апеляційної скарги щодо невідповідності рішення суду встановленим по справі обставинам та порушення норм матеріального права.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 червня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: