АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
провадження № 22ц/790/4045/15 Головуючий 1 інст. - Срокіна І.І.
Категорія: право власності
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - Шаповал Н.М.,

суддів: Кірсанової Л.І.,

Крилової Т.Г.,

за участю секретаря - Макаренко Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції на рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 07 квітня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, про припинення права власності шляхом виплати грошової компенсації та визнання права власності,-

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2012 року ОСОБА_2 звернулась до суду з вказаним позовом, в якому, з урахуванням уточнень, просила припинити право власності ОСОБА_3 на 6/72 частин житлового будинку АДРЕСА_1 шляхом виплати останньому грошової компенсації, припинити право власності ОСОБА_4 на 6/72 частин спірного житлового будинку шляхом виплати їй грошової компенсації, визнати за позивачкою право власності на 12/72 частин вказаного будинку, та стягнути з відповідачів усі понесені нею судові витрати.

В обґрунтування позову посилалася на те, що вона з 08.07.1997 року зареєстрована та проживає у АДРЕСА_1. Цей будинок приватизований у рівних частинах її батьком - ОСОБА_5, матір»ю - ОСОБА_6 та братом - ОСОБА_7 на підставі розпорядження від 21.05.1993 року №2. Вказаний будинок побудований у 1929 році та становить загальну площу 47 кв.м.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року її брат ОСОБА_7 помер.

Після його смерті частину будинку, яка належала йому на праві власності, успадкували його батько - ОСОБА_5, мати - ОСОБА_6, та його діти - ОСОБА_3 та ОСОБА_4- відповідачі по справі.

25.09.1996 року мати та батько позивачки склали заповіти, відповідно до яких заповіли їй належну їм частину житлового будинку.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла мати - ОСОБА_6, а ІНФОРМАЦІЯ_3 року - батько, ОСОБА_5

18.08.2009 року ОСОБА_2 отримала свідоцтва про право на спадщину за заповітом, відповідно до яких вона успадкувала майно матері ОСОБА_6 та майно батька ОСОБА_5, яке складається з 60/72 частин спірного будинку. ( 25/72 + 35/72)

Станом на теперішній час, їй на праві власності належить 60/72 частин будинку.

Діти її брата - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 успадкували частину будинку шляхом подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, і їм належить по 6/72 частин зазначеного житлового будинку. Свідоцтва про право на спадщину після смерті батька вони не оформили, однак, є належними власниками 12/72 частин спірного будинку.

ОСОБА_2 постійно мешкає у зазначеному будинку користується з 08.07.1997 року по теперішній час, іншого житла не має, самостійно сплачує комунальні послуги, регулярно здійснює поточний ремонт будинку.

Враховуючи, що частка відповідачів є незначною, та не може бути виділена в натурі, адже поділ спірного будинку на три частини є технічно неможливим, єдиним варіантом поділу є виплата нею вартості належної відповідачам частини будинку.

Крім того, вона з відповідачами є членами різних сімей, останні забезпечені іншим житлом і припинення права власності на частку у спірному майні не завдасть їм істотної шкоди.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 07 квітня 2015 року ОСОБА_2 - задоволено. Припинено право власності ОСОБА_3 на 6/72 частин будинку АДРЕСА_1. Припинено право власності ОСОБА_4. на 6/72 частин будинку АДРЕСА_1. Визнано за ОСОБА_2 право власності на 12/72 зазначеного житлового будинку, вирішено питання про судові витрати.

Додатковим рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 14 квітня 2015 року доповнено резолютивну частину рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 07 квітня 2015 року, вказавши виплатити ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з депозитного рахунку Жовтневого районного суду м. Харкова суму грошової компенсації по 19 739 грн. кожному, внесену ОСОБА_2 на розрахунковий рахунок ТУ ДСА у Харківській області.

В апеляційній скарзі Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції ставиться питання про скасування вказаного рішення суду першої інстанції та ухвалення новог, яким відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 в повному обсязі. Посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, зокрема, що суд не звернув уваги на те, що відповідачі не набули право власності на спірну частину житлового будинку після смерті їх батька, ОСОБА_7, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року і не зареєстрували право власності на зазначену частку.

Перевіряючи законність і обґрунтованість судового рішення відповідно до вимог ч. 1 ст. 303 ЦПК України - у межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції слід залишити без змін з підстав, передбачених ст. 308 ЦПК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 на праві власності належить 60/72 частин житлового будинку АДРЕСА_1 з яких 25/72 частин та 35/ 72 частин належить їй на підставі свідоцтв про право на спадщину від 18.08.2009 р (а.с. 16-19 т. 1).

Право власності на вказане нерухоме майна зареєстровані у КП «ХМБТІ», згідно витягам відповідно № 23723322 та № 23723091 від 01.09.2009 р. ( а.с.17, 19).

Із довідки П»ятої Харківської державної нотаріальної контори від 07 листопада 2013 року вбачається, що відповідачі прийняли спадщину шляхом подачі їх матір»ю, ОСОБА_8 яка діяла в інтересах неповнолітніх дітей до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року. (а.с. 210 т. 1)

На підставі ч. 5 ст. 1268 ЦК України, спадщина належить спадкоємцю незалежно від часу її прийняття з часу відкриття спадщини.

Верховний Суд України у своїй постанові №6-164 цс 12 від 23 січня 2013 року, ухваленої з підстав, передбачених ч. 1 ст. 355 ЦПК України, зазначив, що прийнявши у встановленому порядку спадщину, спадкоємець, з часу її відкриття, набуває речові права на успадковану квартиру - право володіння та право користування нею і, відповідно, право на захист цих прав. Право розпорядження нерухомим спадковим майном виникає у спадкоємця з часу державної реєстрації такого майна. (ч. 2 ст. 1299 ЦК України)

Відповідно до ч. 1 ст. 365 ЦК України, право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо:

1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі;

2) річ є неподільною;

3) спільне володіння і користування майном є неможливим;

4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім»ї.

Згідно з ч. 2 зазначеної статті, суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Відповідно до п.1 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ України від 07.02.2014 р. № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» оскільки згідно з чинним законодавством суд вирішуєспори співвласників щодо розпорядження чи користування майном, то не слід розглядати як неправомірне позбавлення права власності присудження грошової компенсації за частку у спільній власності за наявності умов, передбачених пунктами 1- 4 ч.1 та ч.2 ст. 365 ЦК України, якщо її неможливо виділити або поділити майно в натурі чи спільно користуватися ним.

Як встановлено судом, зазначена 12/72 частка житлового будинку, яка належить відповідачам, є незначною і не може бути виділена в натурі, без втрати цільового призначення житлового будинку, а спільне володіння і користування майном є неможливим.

Позивачем внесені кошти у вигляді грошової компенсації за належну відповідачам частку у спільному майні на депозитний рахунок суду, які підлягають виплаті відповідачам.

Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи, яка проведена Харківським науково-дослідним інститутом судових експертиз від 10.09.2014 р.:

ринкова вартість спірного житлового будинку складає 23 6866 грн.;

ринкова вартість 6/72 частин спірного житлового будинку складає 19 739 грн.;

ринкова вартість 12/72 частин житлового будинку складає 39 478 грн.;

з технічної точки зору виділити в натурі двом співвласникам житлового будинку АДРЕСА_1 по 6/72 частини житлового будинку не надається можливим

з технічної точки зору виділити в натурі двом співвласникам житлового будинку по об'єднані частки у розмірі 12/72 частин житлового будинку також не надається можливим.

Згідно з висновком експерта на 6/72 частин припадає лише 3,9 кв.м., а на 12/72 частин лише 7,8 кв.м., що менше ніж покладено у відповідності до державних будівельних норм. ( т.2 а.с.10-16).

З урахуванням наведеного, позовні вимоги обґрунтовано задоволені районним судом.

Суд повно та всебічно з»ясував обставини по справі, наданим доказам дав належну оцінку і постановив законне рішення.

Доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 308, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції - відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 07 квітня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді: