Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/2411/15 Головуючий у суді І-ї інстанції Голосеніна Т. В.
Доповідач Франко В. А.
УХВАЛА

Іменем України

28.10.2015 колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі: Головуючої судді Франко В.А.,

суддів : Белінської І.М., Чельник О.І.

за участю секретаря Постоєнко А.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою фермерського господарства «Олександрівське» на рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 25 серпня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 від імені та в інтересах якого діє ОСОБА_3 до фермерського господарства «Олександрівське» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, -

В С Т А Н О В И Л А:

20 березня 2015 року ОСОБА_2 від імені та в інтересах якого діє ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ФГ «Олександрівське» про стягнення з рахунку фермерського господарства «Олександрівське» на користь позивача середній заробіток за весь період затримки розрахунку у розмірі 11 062 грн. 62 коп.

Свої вимоги мотивує тим, що рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 17 листопада 2014 року, частково зміненого рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 24 грудня 2014 року, стягнуто з відповідача на користь позивача 750 грн. 01 коп. компенсації за невикористані дні відпустки; 10 000 грн. 00 коп. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та 1 000 (одну тисячу) грн. у відшкодування витрат за надання правової допомоги.

Розмір середньоденного заробітку виходячи із середньомісячної заробітної плати за останні два календарні місяця роботи, визначений рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 17 листопада 2014 року, становить 134,91 грн.

Фактичний розрахунок здійснено 13 березня 2015 року під час виконання рішення Олександрійського міськрайонного суду ДВС Олександрійського міськрайонного управління юстиції.

Відповідно до ст..117 КЗпП України роботодавець зобов'язаний виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки виплати належних звільненому працівникові сум по день фактичного розрахунку. Розрахунок заробітку за час затримки розрахунку за період з 17 листопада 2014 року по 13 березня 2015 року (82 дні): 134,91 х 82 = 11 062,62 грн., які представник позивача просить стягнути на користь позивача з відповідача

Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 25 серпня 2015 року позов було задоволено частково. Стягнуто з фермерського господарства «Олександрівське» на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час затримки розрахунку в розмірі 9 038 грн. 97 коп. (сума вказана без вирахування утриманих податків та інших обов'язкових платежів).В іншій частині позовних вимог - відмовлено. Вирішено питання з судовими витратами.

За наявними в справі доказами про сплату відповідачем 20 лютого 2015 року платіжним дорученням №118 заборгованості по заробітній платі за час затримки розрахунку 11750,01 грн.(а.с.38)., суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку, що середній заробіток за затримку розрахунку підлягає стягненню за період з 17 листопада 2014 року до 19 лютого 2015 року включно в розмірі 9 038 грн. 97 коп. (сума вказана без вирахування утриманих податків та інших обов'язкових платежів).

В апеляційній скарзі ФГ «Олександрівське» ставиться питання про скасування рішення суду в повному обсязі . Зазначає, зокрема, що судом не правильно обраховано початкову дату, з якої необхідно обраховувати перебіг затримки розрахунків при звільненні. Суд не врахував, що рішення першої інстанції ухвалено 17 листопада 2014 року про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації за невикористану відпустку, середнього заробітку за час затримки розрахунку було змінено рішенням Апеляційного суду Кіровоградської області від 24 грудня 2014 року в частині визначення розміру відшкодування середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні І лише після набрання законної сили 25 грудня 2014 року рішення необхідно обраховувати перебіг затримки розрахунків при звільненні. Окрім Того, зазначає, що вини підприємства в затримці розрахунків немає, оскільки позивач сам не надав номер платіжної картки відповідачу незважаючи на направлений лист.

В судове засідання апеляційної інстанції відповідач та його представник не з'явилися. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином згідно зворотних повідомлень.

Відповідно до ч.2 ст. 305 неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши доповідача, пояснення позивача та його представника, які заперечували проти доводів апеляційної скарги, погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст..303 ЦПК України, , обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Встановлено, та підтверджується матеріалами справи, що з 19 лютого 2004 року по 09 липня 2012 року позивач працював на підприємстві відповідача. 03 січня 2012 року між сторонами було укладено безстроковий трудовий договір.

Відповідно до ст..60 ЦК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст..61 цього Кодексу

Згідно з ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 17 листопада 2014 року з фермерського господарства «Олександрівське» на користь ОСОБА_2 було стягнуто 750,01 грн. грошової компенсації за невикористані дні відпустки, 31730,83 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (сума вказана без вирахування утриманих податків та інших обов'язкових платежів) та 1000 грн. у відшкодування витрат за надання правової допомоги, а всього грошові кошти у сумі 33480,84 грн.(а.с.6-9).

Рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 24 грудня 2014 року,за апеляційною скаргою відповідача частково змінено рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 17 листопада 2014 року ,в частині визначення середнього заробітку та в частині розміру судового збору, та стягнуто з фермерського господарства «Олександрівське» на користь ОСОБА_2 10 000 грн. середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні та в дохід держави 243,60 грн. судового збору. В решті рішення суду залишено без змін.

Відповідно до частини першої ст..47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст..116 цього Кодексу .

Конституційний Суд України в рішенні від 22 лютого 2012 року № 4-рп/2012 щодо офіційного тлумачення положень статті 233КЗпП України у взаємозв'язку з положеннями статей 117,237-1 цього Кодексуроз'яснив, що за статтею 27 КЗпП України роботодавець зобов'язаний виплатити працівникові при звільненні всі суми, що належать йому від підприємства, установи, організації, у строки, зазначені в статті 116 Кодексу, а саме в день звільнення або не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про проведення розрахунку. Непроведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 Кодексу, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Згідно з висновку Постанови Верховного Суду України від 29 січня 2014 року у справі за №6-144ц13, яка має враховуватись судами загальної юрисдикції відповідно до ст..360-7 ЦПК України, що нездійснення роботодавцем виплати належних звільненому працівникові сум у день звільнення (стаття 116 КЗпП України) є підставою для стягнення середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку, що передбачено статтею 117 КЗпП України. Після ухвалення судового рішення, видачі судового наказу про стягнення заборгованості із заробітної плати роботодавець не звільняється від відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпП України.

Закон України "Про виконавче провадження" визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку. Цим Законом врегульовано лише правовідносини, що виникають у процесі виконання судових рішень.

Відповідно до частини 1 статті 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Згідно із частиною 1 статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

Таким чином, аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що передбачений частиною 1 статті 117 КЗпП України обов'язок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні настає за умови невиплати з його вини належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України, при цьому визначальними є такі юридично значимі обставини, як невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку.

Отже, непроведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 Кодексу, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Після ухвалення судового рішення про стягнення заборгованості із заробітної плати роботодавець не звільняється від відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпП України, а саме виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, тобто за весь період невиплати власником або уповноваженим ним органом належних працівникові при звільненні сум.

Судом першої інстанції повно і всебічно з'ясовані обставини справи, що мають для неї значення, висновки суду відповідають цим обставинам і набутим доказам, характер правовідносин між сторонами судом визначений правильно, норми матеріального і процесуального законів при розгляді справи судом не порушені і застосовані вірно.

Із апеляційної скарги вбачається, що доводи не мають належного обґрунтування у чому полягає порушення вимог матеріального і процесуального права, а тому не дають підстав для висновку щодо незаконності чи неправильності оскаржуваного судового рішення.

За таких обставин судова колегія вважає, що по справі постановлено законне і обгрунтоване рішення, тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст.303,307,308,313- 315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу фермерського господарства «Олександрівське» - відхилити.

Рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 25 серпня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуюча суддя:

Судді: