РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2015 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Шалагінової А.В.,

при секретарі Гончаренко М.А.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 51, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, мотивуючи свої вимоги наступним.

7 лютого 2015 року померла його дружина ОСОБА_2, після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді її пенсії. Позивач звернувся до відповідача із заявою про отримання вказаної пенсії, однак йому було відмовлено, оскільки він не надав свідоцтва про право на спадщину. У звязку з тим, що позивач не був обізнаний про необхідність звернення до нотаріальної контори у шестимісячний строк після смерті дружини, що є для нього трагедією, він пропустив строк на подання заяви про прийняття спадщини. Вважає, що пропустив строк з поважних причин, тому посилаючись на вказані обставини та на вимоги ст. ст. 1262, 1272 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), просив суд визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини.

Позивач та представник позивача у судове засідання не зявились, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлялись належним чином, надали заяву про розгляд справи за їх відсутності.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. У заяві вказав, що просить прийняти рішення на розсуд суду.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності позивача, представників позивача та відповідача, третьої особи на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, суд встановив наступне.

7 лютого 2015 року померла ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖС № 315965, виданим Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції 9 лютого 2015 року, актовий запис № 1047.

Після смерті ОСОБА_2 залишилися спадщина у вигляді належної їй суми пенсії за січень-лютий 2015 р.

Відповідно до статті 52 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у звязку з його смертю, вплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті. Члени сім`ї повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у звязку з його смертю, входить до складу спадщини.

Спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_2 є позивач ОСОБА_1, який доводиться чоловіком померлій, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим повторно Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції від 20 жовтня 2015 р., актовий запис № 84 від 16 лютого 1996 р.

20 серпня 2015 р. позивач з метою отримання належної померлій суми пенсії звернувся із заявою до Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя, на яку 1 вересня 2015 р. за № 174/к-9 отримав відповідь про відмову у задоволенні його заяви у звязку з відсутністю свідоцтва про право на спадщину.

З матеріалів справи випливає, що позивач до нотаріальної контори з метою отримання свідоцтва про право на спадщину не звертався.

Положеннями ст.ст. 1217, ч.ч. 1-2 ст. 1220 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Відповідно до ч. 2 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

За правилами ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Частиною 3 ст. 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

У судовому засіданні встановлено, що до нотаріальної контори протягом шести місяців із заявою про прийняття спадщини позивач не звертався, документи про те, що на час смерті дружини позивач разом з нею проживав в матеріалах справи відсутні.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 24 Постанови від 30.05.2008 року №7 "Про судову практику в справах про спадкування", вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Верховний Суд України в Постанові від 26.09.2012 року №6-85цс12 висловив правову позицію, згідно з якою право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Судом встановлено, що позивачем було пропущено строк на подання заяви про прийняття спадщини, оскільки він вважав, що до нотаріуса слід звертатись після спливу шестимісячного строку з моменту відкриття спадщини; після спливу строку на подання заяви про прийняття спадщини до моменту звернення позивача до УПФУ в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя та, у подальшому, до суду пройшов невеликий проміжок часу. Також суд звертає увагу на ту обставину, що інших спадкоємців після смерті спадкодавця немає, а спадкове майно складається лише з недоотриманої суми пенсії спадкодавця, яка, в разі не прийняття її у спадщину позивачем, взагалі залишиться неоформленою.

З урахуванням викладеного, суд, виходячи з засад розумності та справедливості, вважає за можливе задовольнити позов у повному обсязі.

На підставі вищевикладеного, ст.ст. 1268, 1270, 1278 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2, яка померла 7 лютого 2015 року, 2 (два) місяці з дня набрання рішенням суду законної сили.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення рішення до Апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя А.В. Шалагінова