Ухвала

іменем україни

08 жовтня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Леванчука А.О., Нагорняка В.А., Писаної Т.О.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4, що діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5, до ОСОБА_6, треті особи: Олександрійська міська рада, Орган опіки та піклування Олександрійської міської ради, Інспекція архітектурно-будівельного контролю в Кіровоградській області, про усунення перешкод у здійсненні права користування житловим будинком шляхом знесення самочинно збудованої будівлі бані-сауни, за касаційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Апеляційного суду Кіровоградської області від 21 липня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2010 року ОСОБА_5, інтереси якої представляв ОСОБА_4, звернулась до суду з позовом про захист прав власності у порядку ст. 391, ст.376 ЦК України.

В обґрунтування позову зазначено, що на підставі договору дарування від 12 серпня 2004 року позивач є власником житлового будинку АДРЕСА_1. Земельна ділянка належного їй будинку має спільну межу із земельною ділянкою, на якій розташований будинок НОМЕР_1, що належить відповідачу.

Відповідач на своїй садибі без дозволу та узгодження з органами архітектурного нагляду, самовільно побудував баню-сауну у безпосередній близькості від будинку позивача. Недотримання при будівництві будівельних та протипожежних норм порушує право позивача на безпечне користування житловим будинком. У 2010 році мав місце факт загорання будівлі сауни. Двоповерхова будівля бані-сауни унаслідок недотримання відстані між будинками перешкоджає доступу світла у будинок позивача, перешкоджає обслуговуванню будинку з боку домоволодіння НОМЕР_1, а крім того, стікання води з даху бані-сауни призводить до підтоплення та послаблення фундаменту будинку позивача.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просив зобов'язати відповідача усунути перешкоди у користуванні житловим будинком

АДРЕСА_1, шляхом зносу самочинно збудованої будівлі бані-сауни, позначеної на плані земельної ділянки літерою «З», стягнути з відповідача судові витрати.

Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 10 квітня 2014 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Кіровоградської області від 21 липня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано, ухвалено нове рішення, яким позов задоволено. Усунено перешкоди у користуванні ОСОБА_5 житловим будинком АДРЕСА_1 Зобов'язано ОСОБА_6 знести самочинно збудовану будівлю баню-сауну, позначену на плані земельної ділянки літерою «З», розташованою за адресою: будинок АДРЕСА_2. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_6, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції, залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для його скасування.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу необхідно відхилити, а оскаржуване судове рішення залишити без змін.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6

є власниками суміжних земельних ділянок АДРЕСА_1.

Ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 02 листопада 2012 року встановлено, що забудова, зокрема бан-сауна, є самочинним будівництвом, яке збудовано з порушенням державних будівельних норм і перешкоджає безпечній експлуатації належного позивачу будинку, створює ризик загибелі майна.

Проведеною у межах даної справи судовою будівельно-технічною експертизою № 3414,3415 від 21 березня 2013 року підтверджено існування пожежної небезпеки для будинку позивача у разі виникнення пожежі, а також існує обмеження в інсоляції та освітленні житлового будинку позивача на рівні першого поверху.

Крім того, згідно довідки Олександрійського міського відділу Управління ДСНС України в Кіровоградській області 05 лютого 2010 року та 18 січня 2013 року сталися пожежі надвірної споруди (лазні) у домоволодінні ОСОБА_6

Оскільки відповідно до статей 386, 391 ЦК України власник має право на захист свого права власності від можливих порушень шляхом усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, позивачем пред'явлено позов про знесення самочинного будівництва.

Апеляційний суд дійшов правильного висновку про обґрунтованість та доведеність порушення права позивача на вільне та безпечне володіння, користування і розпорядження власним будинком, що підтверджено наявними у справі доказами.

Наведені у касаційній скарзі доводи висновків суду не спростовують.

Отже, підстав для скасування оскаржуваного судового рішення немає, а тому його необхідно залишити без змін, а касаційну скаргу - відхилити.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Апеляційного суду Кіровоградської області від 21 липня

2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:А.О. Леванчук В.А. Нагорняк Т.О. Писана