Справа № 136/2796/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"13" січня 2015 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

в складі: головуючого - судді Кривенка Д. Т.

за участю секретаря Марчук Н.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Липовець цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Брицької сільської ради Липовецького району Вінницької області про встановлення юридичних фактів, визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за заповітом, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулись до суду із вищевказаним позовом до відповідача, який обґрунтували тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3. Після її смерті відкрилась спадщина. Ще за життя, 31.07.2003 року ОСОБА_3 на випадок своєї смерті зробила особисте розпорядження, відповідно до якого заповіла їм, позивачам, усе належне їй майно. Спадщину, відповідно до встановленого порядку, вони, ОСОБА_1 та ОСОБА_2, прийняли шляхом подачі нотаріусу заяви про прийняття спадщини в межах шестимісячного строку. Однак реалізувати свої права на спадщину позивачі позбавлені можливості, оскільки правовстановлюючі документи на спадкове майно у виді Державних актів на право власності на земельні ділянки було втрачено ще при житті спадкодавця. Крім того, в Державних актах прізвище спадкодавця помилково зазначено як «ОСОБА_3» у той час як згідно свідоцтва про смерть воно правильно пишеться як «ОСОБА_3», а у заповіті неправильно зазначено прізвище спадкоємця «ОСОБА_1» як «ОСОБА_1». Ураховуючи те, що від встановлення фактів належності правовстановлюючих документів залежить право позивачів на спадкуваня майна ОСОБА_3, тому вони просили суд встановити вказані факти та визнати за ними право власності на спадкове майно у виді земельних ділянок, так як іншого порядку чинним законодавством не передбачено.

В судове засідання позивачі не з'явились, однак надали суду заяву, в якій позовні вимоги підтримали, просили суд їх задовольнити, а розгляд справи проводити за їх відсутності.

Відповідач - сільський голова Брицької сільської ради Липовецького району в судове засідання також не з'явився, в заяві, яку адресував суду вказав про визнання позову, а розгляд справи просив проводити за відсутності їх представника.

Ураховуючи те, що сторони скористались наданими їм правами ч.2 ст.158 ЦПК України, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, а тому здійснює розгляд справи в даному судовому засіданні на підставі зібраних у справі доказів.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно з'ясувавши обставини справи, оцінивши усі зібрані у справі докази дійшов висновку про таке.

В силу п.5 ч.2 ст. 234 ЦІТК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з п.6 ч.1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України N 5 від 31.03.95, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Позивачі звернулись до суду із позовом в якому просять суд встановити факти належності спадкодавцеві Державних актів про право власності на землю та належності позивачеві ОСОБА_1 заповіту від 31.07.2003 року.

В підтвердження зазначених фактів позивачі надали суду наступні докази: свідоцтво про смерть серія НОМЕР_1, відповідно до якого в с. Брицьке Липовецького району ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3; заповіт посвідчений 31.07.2003 року секретарем виконавчого комітету Брицької сільської ради та зареєстрований в реєстрі за №118, відповідно доякого ОСОБА_3 заповіла усе належне їй майно ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (даний заповіт не змінений та не скасований за відомостями сільської ради); Державні акти на право власності на земельні ділянки серія ЯА №501786, серія ЯА №502120 видані на ім'я ОСОБА_3; згідно відомостей наданих Відділом Держземагенства у Липовецькому районі Вінницької області від 06.11.2014 року, Державні акти на право власності на земельні ділянки серія ЯА №501786, серія ЯА №502120 дійсно видані на ім'я ОСОБА_3; відповідно до довідок виданих виконавчим комітетом Брицької сільської ради державні акти серія ЯА №501786, серія ЯА №502120 видані на ім'я ОСОБА_3 дійсно належать ОСОБА_3; згідно раніше зроблених спадкодавцем ОСОБА_3 заповітів від 03.04.2000 року та 10.07.2001 року спадкодавець заповідала майно на ім'я ОСОБА_1

Наведені докази підтверджують факт належності заповіту посвідченого 31.07.2003 року секретарем виконавчого комітету Брицької сільської ради та зареєстрований в реєстрі за №118, складеного ОСОБА_3 саме на ім'я ОСОБА_1.

Також в судовому засіданні проаналізовані докази підтвердили факт належності Державних актів на право приватної власності на землю серія ЯА №501786 та серія ЯА №502120 ОСОБА_3.

За таких обставин вимоги позивачів про встановлення юридичних фактів належності особі правовстановлюючих документів підлягають до задоволення.

Що ж стосується вимог позивачів про визнання права власності на майно у виді земельних ділянок в порядку спадкування за заповітом, то слід вказати на таке.

Як було судом встановлено ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Брицьке Липовецького району померла ОСОБА_3 Після її смерті відкрилась спадщина за заповітом, який був вчинений при житті спадкодавця 31.07.2003 року та посвідчений секретарем сідьської ради та зареєстрований в реєстрі за №118. Вказаний заповіт не змінювався та не скасовувався спадкодавцем за життя. Згідно вказаного заповіту ОСОБА_3 заповіла усе належне їй майно, як було вже встановлено вище, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 До складу спадкового майна увійшли земельні ділянки належність яких спадкодавцеві підтверджується копіями Державних актів серія ЯА №501786 та серія ЯА №502120 які були видані на ім'я ОСОБА_3, та як встановлено вище дійсно належали ОСОБА_3. Факт належності спадкової маси спадкодавцеві підтверджено і Витягами з технічної документації з нормативної грошової оцінки та листом Відділк Держкомзему у Липовецькому районі. Відповідно до оголошень, що містяться в газеті «Липовецькі вісті» від 26.09.2014 року та 19.12.2014 року, зазначені вище Державні акти на землю було втарчено.

На виконання положень п.24 постанови ПВСУ від 30.05.2008 року, судом витребовувались матеріали Спадової справи до майна померлої ОСОБА_3 Відповідно до яких встановлено, що своїм правом на спадщину скористались позивачі, будучи спадкоємцями за заповітом, подавши заяви про прийняття спадщини у визначений законодавцем шестимісячний строк. Інших спадкоємців які б мали право на обов'язкову частку у спадщині не встановлено.

Відповідно до постанов державного нотаріуса Липовецької державної нотаріальної контори від 10.10.2014 року позивачам було відмовлено у вчинені нотаріальних дій на їх ім'я та видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом від 31.07.2003 року на відповідні частки земельних ділянок, оскільки вони не представили нотаріусу правовстановлюючих докусментів.

Правовідносини, які виникли між сторонами спору регулюються Книгою 6 «Спадкове право» ЦК України, зокрема ст.1216-1223, 1233, 1241, 1268, 1269, 1270 ЦК України.

Крім цього, відповідно до ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

В постанові №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" Пленум Верховного Суду України, висловив наступну правову позицію, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Суд, оцінивши усі зібрані у справі докази дійшов висновку, що позивачами доведено належними та допустимими доказами обставини, що викладені ними у позовній заяві, які грунтуються на нормах чинного законодавства, а відтак вимоги є обгрунтованими та підлягають до задоволення.

Крім цього, відповідач позов визнав, не заперечує проти його задоволення.

Згідно ст. 174 ч. 4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності на те законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб, суд приймає визнання відповідачем позову та виносить рішення про його задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст.1216-1223, 1225, 1233, 1241, 1268, 1269, 1270 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року (із наступними змінами) «Про судову практику в справах по встановлення фактів, що мають юридичне значення», Постановою Пленуму Верховного Суду України № 8 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" та керуючись ст.ст. 10, 11, 58-60, 88, 158 ч.2, 208, 209, 213-215, 234 ч.2 п.5, 256-258 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, заповіту складеного ОСОБА_3 31.07.2003 року на ім'я ОСОБА_1 та посвідченого секретарем виконавчого комітету Брицької сільської ради Липовецького району 31.07.2003 року та зареєстрованого в реєстрі за №118.

Встановити факт належності ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Брицьке Липовецького району, Державних актів:

- серія ЯА №501786 виданого на підставі розпорядження №61 Липовецької райдержадміністрації від 07.04.2005 року на ім'я ОСОБА_3, площа земельної ділянки 4,7181 га, що розташована на території Брицької сільської ради Липовецького району, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю №11;

- серія ЯА №502120 виданого на підставі розпорядження №61 Липовецької райдержадміністрації від 07.04.2005 року на ім'я ОСОБА_3, площа земельної ділянки 4,6992 га, що розташована на території Брицької сільської ради Липовецького району, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю №23.

Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за заповітом вчиненим та посвідченим 31.07.2003 року секретарем виконавчого комітету Брицької сільської ради Липовецького району зареєстрованим у реєстрі за №118, на:

- по 1/2 частки за кожним земельної ділянки площею 4,7181 га, що розташована на території Брицької сільської ради Липовецького району, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий № :03:000:0397, що належала померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3, згідно державного акта на право приватної власності на земельну ділянку серія ЯА №501786;

- по 1/2 частки земельної ділянки за кожним, площею 4,6992 га, що розташована на території Брицької сільської ради Липовецького району, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий № :03:000:0273, що належала померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3, згідно державного акта на право приватної власності на земельну ділянку серія ЯА №502120.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Д. Т. Кривенко