провадження № 2/760/5401/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 вересня 2015 року м. Київ
Солом`янський районний суд м. Києва у складі судді Шевченко Л. В.,
за участю секретаря судового засідання Бугайчука О. Р.,
за участю позивача ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, ухвалив таке рішення.
Позиції осіб, які беруть участь у справі:
30.06.2015 позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, у якому просила стягнути з відповідача на утримання дочки ОСОБА_3 аліменти у розмірі ? частини його доходу, починаючи з моменту досягнення нею повноліття та до закінчення нею навчання чи до досягнення двадцятитрьохрічного віку у залежності від того, яка з обставин настане першою.
Позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що шлюб між позивачем та відповідачем розірваний заочним рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 29.07.2011. Від шлюбу у сторін є донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
ОСОБА_3 є студенткою другого курсу Комунального вищого навчального закладу Київської обласної ради «Коледж культури і мистецтва». Навчання є платним і вартість його складає 8 500 грн. за рік.
Враховуючи те, що ОСОБА_3 продовжує навчання, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, власного доходу не має, тому позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів.
У судовому засіданні позивач позов підтримала та просила його задовольнити в повному обсязі.
Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча про дату, час і місце судового розгляду був повідомлений належним чином.
Відповідно до частини першої статті 224 ЦПК «у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи».
Враховуючи ці обставини та зважаючи на думку позивача, який не заперечував проти розгляду справи у відсутність відповідача, суд визнав можливим провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, з`ясувавши обставини справи, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, суд
Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірваний заочним рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 29.07.2011.
Від шлюбу у сторін є дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Цей факт встановлений на підставі свідоцтва про народження, серії НОМЕР_1 , виданого виконкомом Гвардійської селищної Ради Новомосковського району Дніпропетровської області 22.07.1997 (а.с. 7).
Відповідно до довідки Комунального вищого навчального закладу Київської області «Коледж культури і мистецтв» від 12.06.2015 № 95 ОСОБА_3 навчається за спеціалізацією «Музичне мистецтво. Естрада» за кошти фізичних та юридичних осіб з 01.09.2013, форма навчання денна (а.с. 8).
Згідно з довідкою Воєнно-дипломатичної академії ім. Євгенія Березняка від 22.06.2015 № 23/ФС доходи ОСОБА_1 за період з грудня 2014 року по травень 2015 року склали 30 614,71 грн. (а.с. 9).
Встановивши усі обставини справи та здійснивши загальну оцінку доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належить задовольнити частково з таких підстав.
Відповідно до частини першої статті 199 СК «якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу».
Суд встановив, що ОСОБА_3 потребує матеріальної допомоги, оскільки продовжує навчатися на контрактній основі без отримання стипендії.
Частина перша статті 200 СК передбачає, що «суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу».
Пленум Верховного Суду України у своїй постанові № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснив, що «обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу….» (пункт 20).
Відповідно до частини першої статті 182 СК при визначенні розміру аліментів суд враховує:
1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;
2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;
3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
4) інші обставини, що мають істотне значення.
Визначаючи розмір аліментів, суд виходить з того, що у відповідача немає інших дітей та непрацездатних осіб на утриманні.
Відповідно до статті 201 СК «до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189 - 192 і 194 - 197 цього Кодексу».
Позивач просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі ? частини усіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з моменту досягнення ОСОБА_3 повноліття, тобто з 27.06.2015.
Однак, частина перша статті 191 СК передбачає, що «аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову».
Таким чином, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача аліментів з дня пред`явлення позову, тобто з 30.06.2015, а не з дня досягнення ОСОБА_3 повноліття, тобто з 27.06.2015.
Зважаючи на обставини справи, досліджені у судовому засіданні докази та системний аналіз положень чинного законодавства України, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову.
Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір».
Розподіляючи судові витрати відповідно до статті 88 ЦПК, суд зазначає, що з відповідача належить стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 243,60 грн.
Керуючись статтями 191, 199, 200, 201 СК, статтями 1, 4-11, 18, 57-66, 79, 88, 157-196, 208, 209, 212-215, 218, 223, 224-226 ЦПК, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ), аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 30 червня 2015 року і до закінчення навчання, але не більше, ніж до 23 років.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь держави 243,60 грн. (двісті сорок три гривні 60 копійок) судового збору.
Допустити негайне виконання рішення суду у частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем у загальному порядку.
Рішення може бути оскаржене позивачем до Апеляційного суду міста Києва через Солом`янський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя Л. В. Шевченко