ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОСОБА_1 ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/2920/15-ц
Провадження № 2/210/1503/15
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"12" жовтня 2015 р. Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу в складі:

головуючого - судді Літвіненко Н.А.

при секретарі Рябченко І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Євролізинг Україна» про захист прав споживачів,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернувся з позовом до відповідача ТОВ «Євролізинг Україна» про захист прав споживачів, посилаючись на те, що 12.06. 2015 року між ним та ТОВ «Євролізинг Україна» було укладено договір фінансового лізингу № Д01338 відповідно до умов якого, лізингодавець зобовязався придбати предмет лізингу у власність та передати його у користування лізингоодержувачу на строк та на умовах, визначених договором. Предметом лізингу за вказаним договором є автомобіль ЗАЗ Lanos.

На виконання умов вказаного договору позивачем було внесено на рахунок відповідача авансовий платіж у розмірі 22 000,00 грн.

Але через декілька днів позивач змінив свою думку та вирішив розірвати вказаний договір фінансового лізингу, у звязку з чим 23 червня 2015 року звернувся з письмовою заявою до відповідача, в якій повідомив про розірвання зазначеного договору та просив повернути сплачений ним авансовий внесок, посилаючись на відповідні положення Закону України «Про захист прав споживачів».

Відповідач на даний лист жодним чином не відреагував, підтвердження розірвання договору не надав, як і не повернув грошові кошти.

Позивач вважає, що в нього є всі підстави для розірвання договору лізингу та стягнення сплачених за договором грошових коштів.

На підставі викладеного, позивач просить розірвати договір фінансового лізингу № Д01338 від 12.06.2015 року, укладений між ним та ТОВ «Євролізинг Україна» і стягнути з останнього на користь позивача сплачену суму авансового платежу у розмірі 22 000,00 грн.

Представник позивача в судове засідання не з»явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Суд, взявши до уваги заяву представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає необхідним позовні вимоги позивача задовольнити в повному обсязі з наступних підстав.

12.06. 2015 року між ОСОБА_2 та ТОВ «Євролізинг Україна» було укладено договір фінансового лізингу № Д01338, відповідно до умов якого, лізингодавець зобовязався придбати предмет лізингу у власність та передати у користування лізингоодержувачу на строк та на умовах, визначених договором. Предметом лізингу за вказаним договором є автомобіль ЗАЗ Lanos. На виконання умов вказаного договору позивачем було внесено на рахунок відповідача авансовий платіж у розмірі 22 000,00 грн., що підтверджується письмовими доказами, що містяться у матеріалах справи.

23.06.2015 року позивач звернувся з письмовою заявою до відповідача у якій повідомив про розірвання договору лізингу і просив повернути сплачені ним грошові кошти, посилаючись на відповідні положення Закону України «Про захист прав споживачів», однак відповідач на даний лист жодним чином не відреагував, підтвердження розірвання договору не надав і грошові кошти не повернув.

Відповідно до преамбули Закону України «Про захист прав споживачів», цей закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Відповідно до Судової практики про розгляд цивільних справ про захист прав споживачів (2009-2012 роки) наданої Верховним судом України від 01 лютого 2013 року, до правовідносин між фізичними особами споживачами і лізинговими компаніями застосовуються положення Закону України «Про захист прав споживачів».

Ст. 9 Закону України «Про захист прав споживачів» визначає, що споживач має право обміняти непродовольчий товар належної якості на аналогічний у продавця, в якого він був придбаний, якщо товар не задовольнив його за формою, габаритами, фасоном, кольором, розміром або з інших причин не може бути ним використаний за призначенням. Споживач має право на обмін товару належної якості протягом чотирнадцяти днів, не рахуючи дня купівлі, якщо триваліший строк не оголошений продавцем. Обмін товару належної якості провадиться, якщо він не використовувався і якщо збережено його товарний вигляд, споживчі властивості, пломби, ярлики, а також розрахунковий документ, виданий споживачеві разом з проданим товаром. Якщо на момент обміну аналогічного товару немає у продажу, споживач має право або придбати будь-які інші товари з наявного асортименту з відповідним перерахуванням вартості, або розірвати договір та одержати назад гроші у розмірі вартості повернутого товару, або здійснити обмін товару на аналогічний при першому ж надходженні відповідного товару в продаж.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про фінансовий лізинг», предметом договору лізингу (предмет лізингу) може бути неспоживна річ, визначена індивідуальними ознаками та віднесена відповідно до законодавства до основних фондів.

Відповідно до ст. 15 Цивільного Кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно із ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Стаття 3 ЦПК України передбачає право кожної особи в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалене рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки, згідно із ч. 3 ст. 22 Закону України "Про захист прав споживачів" позивач звільнений від сплати судового збору, то такий збір слід стягнути з відповідача.

Виходячи з наведеного, суд вважає необхідним розірвати договір фінансового лізингу № Д01338, від 12 червня 2015 року укладений між ОСОБА_2 та ТОВ «Євролізинг Україна».

Стягнути з ТОВ «Євролізинг Україна» () на користь ОСОБА_2 сплачену ним суму грошових коштів у розмірі 22 000,00 гривень.

Стягнути з ТОВ «Євролізинг Україна» () на користь держави судовий збір 487, 20 грн.

Керуючись ст.ст. 1, 9, 22 Закону України «Про захист прав споживачів», ст.ст. 3, 6, Закону України «Про фінансовий лізинг», ст..88, 208-210, 212-215, 218 ЦПК УКраїни

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Євролізинг Україна» задовольнити в повному обсязі.

Розірвати договір фінансового лізингу № Д01338, від 12 червня 2015 року укладений між ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Євролізинг Україна».

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Євролізинг Україна» () на користь ОСОБА_2 сплачену ним суму грошових коштів у розмірі 22 000,00 гривень.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Євролізинг Україна» () на користь держави суму судового збору у розмірі 487, 20 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 - денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: Н. А. Літвіненко