Справа №333/7835/15-ц
Провадження №2/333/3444/15
Ухвала

Іменем України

30 жовтня 2015 року м.Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду м.Запоріжжя Тучков С.С., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Держави України в особі Кабінету Міністрів України про стягнення трьох процентів річних та інфляційних витрат у звязку з порушенням зобовязання, зацікавлена сторона Державна казначейська служба України,

в с т а н о в и в:

До Комунарського районного суду м.Запоріжжя надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Держави України в особі Кабінету Міністрів України про стягнення трьох процентів річних та інфляційних витрат у звязку з порушенням зобовязання, зацікавлена сторона Державна казначейська служба України, в якій позивач просить суд стягнути з Державного бюджету України на його користь інфляційні витрати у звязку з порушенням зобовязання у розмірі 15744,85 гривень та три проценти річних у розмірі 7133,69 гривень, а також моральну шкоду у розмірі 49651,00 гривень.

Конституцією України закріплено право кожного на судовий захист та передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

Згідно з п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов'язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов'язків(зокрема, п.36 рішення Європейський суд з прав людинивід 21.02.1975 року у справі «Голден проти Сполученого королівства»). Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Отже, ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №3 від 01.03.2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні перевірити належність справ до їх юрисдикції та підсудності.

За загальним правилом відповідно до ч.2 ст.109 Цивільного процесуального кодексу України позови до юридичних осіб пред'являються у суд за їх місцезнаходженням.

Згідно з п.36 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №3 від 01.03.2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» правила статті 109 ЦПК України (загальної підсудності) застосовуються у випадках, коли відповідачем у справі є держава, ОСОБА_2 Крим, відповідна територіальна громада. Відповідно до статей 170-172 ЦК України держава, ОСОБА_2 Крим та територіальні громади набувають і здійснюють цивільні права та обов'язки через відповідні органи державної влади, органи влади Автономної ОСОБА_2 Крим та органи місцевого самоврядування в межах їх компетенції, встановленої законом. Отже, підсудність таких справ визначається за місцезнаходженням органу державної влади, органу влади Автономної ОСОБА_2 Крим або відповідного органу місцевого самоврядування, до компетенції яких належить здійснення від імені держави, Автономної ОСОБА_2 Крим чи відповідної територіальної громади певних цивільних прав та обов'язків. Місцезнаходження таких органів встановлюється на підставі відповідних правових актів, наприклад, місцезнаходження юридичної особи це адреса органу або особи, які відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступають від її імені (стаття 1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців»), а відомості про її місцезнаходження містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців (стаття 16 зазначеного Закону).

Як вбачається з позовної заяви, позич звертається з позовом до Держави України в особі Кабінету Міністрів України, адреса місцезнаходження якого: м.Київ, вул.Грушевського, 12/2.

Згідно зі ст.115 Цивільного процесуального кодексу України, якщо суддя, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, встановить, що справа не підсудна цьому суду, заява повертається позивачеві для подання до належного суду, про що постановляється ухвала, яка разом із заявою та всіма додатками до неї надсилається позивачеві.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи, провадження по даній справі не відкрито.

Відповідно до п.4 ч.3 ст.121 Цивільного процесуального кодексу України позовна заява повертається судом у випадку, коли справа не підсудна цьому суду.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що дана справа не підсудна Комунарському районному суду м.Запоріжжя, тому позовна заява підлягає поверненню позивачу разом з доданими до неї документами для подання до належного суду за місцезнаходженням органу державної влади, до компетенції якого належить здійснення від імені держави певних цивільних прав та обов'язків, у даному випадку Кабінету Міністрів України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.109, 115, п.4 ч.3 ст.121 ЦПК України, суддя, -

У х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Держави України в особі Кабінету Міністрів України про стягнення трьох процентів річних та інфляційних витрат у звязку з порушенням зобовязання, зацікавлена сторона Державна казначейська служба України повернути позивачу для подання до належного суду.

Розяснити позивачу, що він має право на пред'явлення позову до належного суду за місцезнаходженням органу державної влади, до компетенції якого належить здійснення від імені держави певних цивільних прав та обов'язків, у даному випадку Кабінету Міністрів України.

Копію ухвали направити позивачу.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м.Запоріжжя протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Комунарського районного суду

м.Запоріжжя С.С. Тучков