АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого - Єлізаренко І.А.

суддів - Гайдук В.І., Калиновського А.Б.

за участі секретаря - Видюкової Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 та апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» на рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 04 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна», третя особа Публічне акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк» про стягнення суми страхового відшкодування,-

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2014 року ОСОБА_2 звернувся з позовом до ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна», третя особа ПАТ «Перший український міжнародний банк» про стягнення суми страхового відшкодування.

В обґрунтування позовних вимог, які в ході судового розгляду справи уточнювалися, позивач посилався на те, що 06 березня 2014 року автомобіль Volkswagen Touareg, д.н. НОМЕР_2, під його керуванням, цивільно-правова відповідальність якого застрахована ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна», потрапив в дорожньо-транспортну пригоду. На підставі ст. 247 КУпАП його було звільнено від відповідальності за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Проте відповідачем було відмолено йому у виплаті страхового відшкодування за даним випадком, тому просив стягнути з відповідача на його користь страхове відшкодування у розмірі 189 991 грн. 87 коп., 944 грн. 64 коп. витрати на проведення експертного транспортно-трасологічного дослідження.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 04 червня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто з ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» на користь ОСОБА_2 страхове відшкодування у розмірі 86 049 грн. 51 коп. В іншій частині позову відмовлено. Вирішено питання щодо судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 04 червня 2015 року скасувати, ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

В апеляційній скарзі ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» просить рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 04 червня 2015 року скасувати, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу ОСОБА_2 та апеляційну скаргу ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи 10 вересня 2008 року між ПАТ «ПУМБ» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №6785077 відповідно до умов якого останній отримав кредитні кошти.

У якості забезпечення виконання зобов'язань за вищезазначеним кредитним договором між ПАТ «ПУМБ» та позивачем 10 вересня 2008 року було укладено договір застави транспортного засобу №6886417. Відповідно до умов договору застави банк прийняв в заставу на умовах, визначених договором застави, автомобіль Тип: Легковий - Універсал-В, марка: Volkswagen, модель: Touareg, рік випуску 2008, реєстраційний номер НОМЕР_2, який належить на праві власності ОСОБА_2 (т.1 а.с.152).

06 березня 2014 року о 18 годині 15 хвилин на а/ш Дніпропетровськ - Хутірське, Дніпропетровського району, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Volkswagen Touareg, д.н. НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди тілесних ушкоджень ніхто не отримав, а автомобілю Volkswagen Touareg, д.н. НОМЕР_2 були спричинені механічні пошкодження. Власником автомобіля Volkswagen Touareg, д.н. НОМЕР_2 є позивач ОСОБА_2 (т.1 а.с.12, 24).

На підставі ст. 247 КУпАП ОСОБА_2 було звільнено від відповідальності за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення(т.1 а. с. 22, 23, 24).

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 застрахована ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» на підставі договору добровільного страхування наземних транспортних засобів серії АМ № 057477 від 27 березня 2013 року, з якого вбачається, що ПАТ «ПУМБ» є єдиним вигодонабувачем у випадку настання страхового відшкодування (т.1 а. с. 7-11, 109-113).

Відповідно до вказаного договору страхування страхова сума становить 322 723 грн., франшиза за ризиком ДТП становить 1% страхової суми - 3 227 грн. 23 коп., амортизований знос не враховується (т.1 а.с.7)

З матеріалів справи вбачається, 07 березня 2014 року ОСОБА_2 звернувся до ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна», як страховика з повідомленнями про страховий випадок по договору страхування Авто КАСКО, однак, листом від 15 квітня 2014 року ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» відмовлено ОСОБА_2 у виплаті страхового відшкодування на підставі експертного дослідження, проведеного ДП «Центр Експертних Досліджень», що було проведено на підставі фотокарток, в якому зазначено, що технічні пошкодження автомобіля Volkswagen Touareg, д.н. НОМЕР_2 не могли бути отримані внаслідок обставин, викладених в заяві ОСОБА_2 (т.1 а. с. 26, 27-29, 100,105-107).

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_3 суд посилався на те, що позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими, однак, погодитися з такими висновками суду неможливо, оскільки суд дійшов них через порушення норм матеріального права, що у відповідності до ст.309 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення.

Згідно ч.ч. 1,2 ст. 985 ЦК України, страхувальник має право укласти із страховиком договір на користь третьої особи, якій страховик зобов'язаний здійснити страхову виплату

у разі досягнення нею певного віку або настання іншого страхового випадку; страхувальник має право при укладенні договору страхування призначити фізичну або юридичну особу для одержання страхової виплати (вигодонабувача), а також замінювати її до настання страхового випадку, якщо інше не встановлено договором страхування.

Відповідно до ч. 2 ст. 636 ЦК України виконання договору на користь третьої особи може вимагати як особа, яка уклала договір, так і третя особа, на користь якої передбачено виконання, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із суті договору.

Відповідно до ч.4 ст.636 ЦК України, якщо третя особа відмовилася від права, наданого їй на підставі договору, сторона, яка уклала договір на користь третьої особи, може сама скористатися цим правом, якщо інше не випливає із суті договору

Стаття 3 Закону України «Про страхування» у страховому зобов"язанні виділяє два види третіх осіб, один з них - вигодонабувачі. Із зазначеного випливає, що договір страхування надає третій особі право вимагати від страховика здійснити страхову виплату на свою користь, тобто наділяє вигодонабувача правами страхувальника, але не покладає на нього обов"язків останнього. При спричиненні шкоди вигодонабувач має право на її відшкодування від заподіювача, а також обирати, до кого цю вимогу пред"являти - до заподіювача чи до страховика.

В п. 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» роз'яснено, якщо за договором страхування визначений вигодонабувач, він повинен бути залучений до участі у справі (стаття 985 ЦК, стаття 3 Закону України «Про страхування»).

Відповідно до наведених положень закону договір страхування надає право третій особі (вигодонабувачу) вимагати від страховика здійснити страхову виплату на свою користь, тобто наділяє вигодонабувача правами страхувальника, хоча і не покладає на нього обов'язків останнього.

При розгляді таких справ суди повинні враховувати положення статей 636, 985 ЦК, статтю 3 Закону України «Про страхування», і у разі якщо буде встановлено, що вигодонабувач відмовився від пред'явлення позову до страховика або сума страхової виплати більша, ніж має отримати вигодонабувач, страхувальник/потерпілий не позбавлений права на пред'явлення позову про виплату страхового відшкодування на свою користь на загальних підставах.

Як зазначалося вище 10 вересня 2008 року між ПАТ «ПУМБ» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №6785077 відповідно до умов якого останній отримав кредитні кошти.

У якості забезпечення виконання зобов'язань за вищезазначеним кредитним договором між ПАТ «ПУМБ» та позивачем 10 вересня 2008 року було укладено договір застави транспортного засобу №6886417. Відповідно до умов договору застави банк прийняв в заставу на умовах, визначених договором застави, автомобіль Тип: Легковий - Універсал-В, марка: Volkswagen, модель: Touareg, рік випуску 2008, реєстраційний номер НОМЕР_2, який належить на праві власності ОСОБА_2 (т.1 а.с.152).

06 березня 2014 року о 18 годині 15 хвилин на а/ш Дніпропетровськ - Хутірське, Дніпропетровського району, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Volkswagen Touareg, д.н. НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди тілесних ушкоджень ніхто не отримав, а автомобілю Volkswagen Touareg, д.н. НОМЕР_2 були спричинені механічні пошкодження. Власником автомобіля Volkswagen Touareg, д.н. НОМЕР_2 є позивач ОСОБА_2 (т.1 а.с.12, 24).

На підставі ст. 247 КУпАП ОСОБА_2 було звільнено від відповідальності за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення(т.1 а. с. 22, 23, 24).

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 застрахована ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» на підставі договору добровільного страхування наземних транспортних засобів серії АМ № 057477 від 27 березня 2013 року, з якого вбачається, що ПАТ «ПУМБ» є єдиним вигодонабувачем у випадку настання страхового відшкодування (т.1 а. с. 7-11, 109-113).

Відповідно до вказаного договору страхування страхова сума становить 322 723 грн., франшиза за ризиком ДТП становить 1% страхової суми - 3 227 грн. 23 коп., амортизований знос не враховується (т.1 а.с.7).

07 березня 2014 року ОСОБА_2 звернувся до ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна», як страховика з повідомленнями про страховий випадок по договору страхування Авто КАСКО, однак, листом від 15 квітня 2014 року ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» відмовлено ОСОБА_2 у виплаті страхового відшкодування на підставі експертного дослідження, проведеного ДП «Центр Експертних Досліджень», що було проведено на підставі фотокарток, в якому зазначено, що технічні пошкодження автомобіля Volkswagen Touareg, д.н. НОМЕР_2 не могли бути отримані внаслідок обставин, викладених в заяві ОСОБА_2 (т.1 а. с. 26, 27-29, 100,105-107).

Згідно висновку судового експрерта-товарознавця №318/14 про оцінку вартості матеріальної шкоди, спричиненої власнику колісного транспортного засобу від 04 квітня 2014 року вартість відновлювального ремонту автомобіля становить 209 316 грн. 26 коп., розмір матеріальної шкоди, спричиненої власнику автомобіля в результаті ДТП становить 105 373 грн. 90 коп. (т.1 а.с.36-51).

З матеріалів справи вбачається ПАТ «ПУМБ» в своїх поясненнях зазначали, що банк є єдиним вигодо набувачем у випадку настання страхового відшкодування, а тому сума страхового відшкодування повинна бути сплачена на користь банку та позивач має звертатися до страховика з вимогою виконати умови договору на користь вигодонабувача (т.1 а.с.60, 61, 152, 153).

Однак, позивач ОСОБА_2, звернувшись до суду зі вказаними позовними вимогами, просив стягнути з відповідача суму страхового відшкодування саме на свою користь (т.1 а.с. 2-5, 137-140).

Доказів щодо повної сплати кредитних коштів позивачем ОСОБА_2 за кредитним договором та відсутності будь-якої заборгованості позивача перед банком матеріали справи не містять.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, банк із самостійними позовними вимогами до суду не звертався.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене апеляційна скарга ОСОБА_2 та апеляційна скарга ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» підлягає частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про стягнення суми страхового відшкодування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 04 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна», третя особа Публічне акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк» про стягнення суми страхового відшкодування скасувати.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна», третя особа Публічне акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк» про стягнення суми страхового відшкодування відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя

Судді