н/п 4-с/490/101/2015
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2015 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді Подзігун Г.В.

при секретарі - Кошевій О. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві скаргу Обласного комунального підприємства «Миколаївоблтеплоенерго» на дії державного виконавця Гвоздь І. О. щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження від 19.06.2015 року, -

ВСТАНОВИВ:

ОКП «Миколаївоблтеплоенерго» звернулося до суду зі скаргою, в якій просило скасувати постанову державного виконавця Центрального ВДВС ММУЮ ОСОБА_1 від 19.06.2015 року № ВП 47048772 про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-7-9795/09; зобовязати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

В обґрунтування своїх вимог заявник вказував, що на виконанні у Центральному відділі ДВС ММУЮ знаходиться виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-7-9795/09, виданого Центральним районним судом м. Миколаєва 27.01.2010 р. про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОКП «Миколаївоблтеплоенерго» заборгованості в розмірі 3 666 грн. 68 коп.

Постановою державного виконавця Гвоздь І. О. від 19.06.2015 року виконавче провадження закінчено на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49, ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадження».

Посилаючись на те, що дане рішення державного виконавця Центрального відділу ДВС ММУЮ ОСОБА_1 щодо винесення вищезазначеної постанови є незаконним, скаржник просив її скасувати та зобов'язати державного виконавця продовжити виконавче провадження у справі в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження»

Представник скаржника та державний виконавець в судове засідання не зявилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися судом належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомили, що не перешкоджає розгляду скарги за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою суду скарга розглянута за відсутності учасників виконавчого провадження.

Вивчивши доводи скарги, дослідивши матеріали скарги, судом встановлено наступне.

Відповідно до ст. 124 Конституції України та ст. 14 ЦПК України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Згідно із ч. 2 ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України «Про державну виконавчу службу».

Державний виконавець, відповідно до вимог ч. 1 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб; вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (ч. 1 ст. 11 цього Закону).

За правилами ст.383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Така ж можливість оскарження дій чи бездіяльності державного виконавця передбачена Законом України «Про виконавче провадження», зокрема, у ст. 82 вказаного Закону зазначено, що рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, - до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Згідно п. З ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі смерті боржника або оголошення померлим стягувана чи боржника, визнання безвісно відсутнім боржника або стягувача, ліквідації юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання їх обов'язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва; виконавче провадження підлягає закінченню.

Зі змісту п. п. 2.13, 2.14 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року за № 512/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02 квітня 2012 року за № 489/20802, вбачається, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження (у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, а також в інших випадках заміни сторони у виконавчому провадженні), якщо правовідносини допускають правонаступництво, державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником. На підставі постановленої судом ухвали державний виконавець своєю постановою, яка затверджується начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, замінює назву сторони виконавчого провадження. Ухвала суду та постанова державного виконавця долучаються до виконавчого документа при його направленні за належністю або поверненні його стягувачу чи до суду.

Правонаступництво можливе на всіх стадіях виконавчого провадження - з моменту відкриття виконавчого провадження до його закінчення. Після заміни вибулої сторони виконавчого провадження її правонаступником державний виконавець продовжує виконання виконавчого провадження в порядку, встановленому Законом.

З матеріалів справи вбачається, що на виконанні у Центральному відділі ДВС ММУЮ знаходилось виконавче провадження з примусового виконання з примусового виконання виконавчого листа № 2-7-9795/09, виданого Центральним районним судом м. Миколаєва 27.01.2010 р. про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОКП «Миколаївоблтеплоенерго» заборгованості в розмірі 3 666 грн. 68 коп.

Згідно з листом Міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану від 10.06.2015 року за вх. № 5340/01.05/45 державному виконавцю було повідомлено, що в архіві відділу зберігається актовий запис про смерть від 28.05.2011 року на ОСОБА_2, 28.09.1963 р. н.; місце та дата смерті м. Миколаїв, 20.05.2011 року.

Внаслідок цього державним виконавцем було винесено оскаржувану постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п .З ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», у зв'язку зі смертю боржника.

Разом з тим, постановляючи постанову про закінчення виконавчого провадження саме з вищевказаних підстав, державний виконавець не врахував положень п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» щодо обов'язкового зупинення виконавчого провадження у разі смерті божника, якщо встановлені судом правовідносини допускають правонаступництво. В даному випадку, права та обов'язки спадкодавця безпосередньо не пов'язані з особою спадкодавця, не мають суто особистого характеру, а тому ст. 1219 ЦК України не поширюється на спірні правовідносини і вони допускають правонаступництво.

За такого, слід скасувати постанову державного виконавця Центрального ВДВС ММУЮ ОСОБА_1 від 19.06.2015 року № ВП 47048772 про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-7-9795/09 та зобовязати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку, що вимоги скарги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 208-210 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу задовольнити.

Скасувати постанову державного виконавця Центрального ВДВС ММУЮ ОСОБА_1 від 19.06.2015 року № ВП 47048772 про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-7-9795/09, виданого Центральним районним судом м. Миколаєва 27.01.2010 року, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОКП «Миколаївоблтеплоенерго» заборгованості в розмірі 3 666 грн. 68 коп.

Зобовязати державного виконавця Гвоздь І. О. провести виконавчі дії у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа № 2-7-9795/09, виданого Центральним районним судом м. Миколаєва 27.01.2010 року, у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Ухвала може бути оскаржена через суд першої інстанції до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

СУДДЯ Г. В. ПОДЗІГУН