АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22 - 796/258 /2015 р. Головуючий у 1 інстанції Кравець Д.І.
Доповідач Котула Л.Г.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2015 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого - судді Котули Л.Г.

Суддів : Волошиної В.М. , Слюсар Т.А.

За участю секретаря Круглика В.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 27 жовтня 2014 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів,-

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 27 жовтня 2014 року у задоволені заяви ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовлено.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів визнано неподаною та повернуто позивачу.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду скасувати, а питання прийняття позовної заяви передати на новий розгляд до суду першої інстанції, оскільки судом порушені вимоги процесуального права.

Сторони належним чином повідомлені про час та місце судового розгляду, у судове засідання не з'явилися, причини неявки суду не повідомили, а тому колегія суддів вважала можливим слухати справу у їх відсутності.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Відмовляючи в задоволенні заяви про звільнення від сплати судового збору та повертаючи позовну заяву, суд виходив з того, що позивачем не виконано вимоги ухвали, а саме: не додано доказів щодо підтвердження складного матеріального становища та не надано доказів щодо сплати судового збору.

Проте з такими висновками суду повністю погодитися не можна.

Відповідно до п.4 ч.2 та ч. 5 ст. 119 ЦПК України позовна заява, зокрема, повинна містити: ціну позову щодо вимог майнового характеру;до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Згідно з ч. 1 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Частиною 2 статті 79 ЦПК України встановлено, що розмір судового збору, порядок його сплати і звільнення від сплати встановлюються законом.

Статтею 8 Закону України " Про судовий збір " суду надано право з врахуванням майнового стану сторони, своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі; зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Таким чином, єдиною підставою для вчинення судом зазначених у цій нормі дій є врахування ним майнового стану сторони. Обгрунтування пов'язаних з цим обставин , які свідчать про неможливість або утруднення здійснення оплати судового збору у встановлених законом розмірах і в строки , згідно зі статтями 10,60 ЦПК України покладається на заінтересовану сторону.

Як вбачається з матеріалів справи, 23 вересня 2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 03 жовтня 2014 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів залишено без руху та надано строк для усунення недоліків , оскільки позивач не надала докази в підтвердження сплати судового збору.( а.с. 4).

21 жовтня 2014 року позивач подала до суду клопотанням про звільнення її від сплати судового збору, у зв'язку з важким матеріальним станом, оскільки є непрацездатною за станом здоров'я.

На підтвердження зазначеного надала копію пенсійного посвідчення , з якого випливає, що позивач є інвалідом 3 групи, а до позовної заяви вона додала копію рішення суду, яким стягнуто на її користь з відповідача аліменти на її утримання з 14 травня 2012 року.

Зазначеним рішенням встановлено , що позивач є непрацездатною і отримує пенсію у розмірі прожиткового мінімуму, для осіб , які втратили працездатність.

З довідки - розрахунку від 13 травня 2014 року вбачається , що з травня 2012 року відповідач не сплачує встановлені рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 03 серпня 2012 року кошти на утримання позивача.

Однак , суд відмовляючи у задоволені заяви ОСОБА_1 про звільнення її від сплати судового збору на зазначені обставини та вимоги закону не звернув увагу , а тому ухвала суду підлягає скасуванню , а питання прийняття позовної заяви - передачі на новий розгляд до суду першої інстанції.

Клопотання апеляційної скарги про визнання позовної заяви ОСОБА_1 про стягнення неустойки ( пені) у зв'язку з несплатою аліментів поданою в первісний день не можуть бути задоволені , оскільки вирішення цього питання належить до компетенції суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303,304,307,312,315 ЦПК України , колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 27 жовтня 2014 року скасувати, а питання прийняття позовної заяви передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді: