І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 жовтня 2015 року м. Рівне
Рівненський міський суд Рівненської області
в особі головуючого судді Рогозіна С.В.
при секретарі Кулик Т.М.
за участю позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівному цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття з моменту подачі позовної заяви. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 2005 по 2008 рік проживав з відповідачем у шлюбі. Від шлюбу мають доньку ОСОБА_3. Рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 29 липня 2010 року ОСОБА_2 позбавлена батьківських прав стосовно малолітньої доньки ОСОБА_3. Під час розгляду справи про позбавлення батьківських прав, з відповідача він аліменти на утримання доньки не стягував, оскільки міг сам забезпечувати дитину. З липня 2010 року перебуває у шлюбі з ОСОБА_4, з якою у них народилося двоє дітей і дружина перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною. Йому важко стало утримувати сім'ю, донька ОСОБА_3 стала дорослою, витрати на її утримання збільшилися. Місце роботи відповідача ОСОБА_1 та сфера її діяльності невідомі, жодного разу з 2010 року вона не цікавилася донькою.
Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні повністю підтримав позовні вимоги, просив їх задоволити, не заперечував щодо заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явилася, про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила, заперечень проти позову, заяви про розгляд справи за її відсутності до суду не надіслала.
Суд, зі згоди позивача, вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів з постановленням заочного рішення у справі, що відповідає положенню ст. 224 ЦПК України.
Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає що позовні вимоги підлягають до задоволення повністю.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі.
Від шлюбу мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що стверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_1 виданим 08.04.2005 р.
Рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 29 липня 2010 року ОСОБА_2, 1984 року народження позбавлено батьківських прав відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_3, 16 березня 2005 року та останню передано на утримання і виховання її батьку ОСОБА_1.

Статтею 141 СК України встановлено рівність батьків щодо прав та обов'язків по відношенню до дитини.

За положеннями ст. ст. 180 - 183 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно ст. 182 СК України, п. 17 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що сторони проживають окремо, дитина знаходиться на утриманні батька, а відповідач не бере участі в її матеріальному забезпеченні, хоча зобов'язана утримувати її до повноліття. Оскільки даних про працевлаштування відповідача не має, суд вважає можливим стягнення з останньої аліментів у твердій грошовій сумі.

Таким чином, на підставі встановлених судом фактів, з метою недопущення погіршення матеріального становища дитини та одночасно відповідача, суд із урахуванням, положень ст. ст. 141, 180, 184 СК України, приходить до висновку про доцільність стягнення аліментів у розмірі 500 грн. щомісячно.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментіву межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, підлягають до стягнення з відповідача на користь держави 487, 20 грн. судового збору.

На підставі викладеного, ст.ст. 111, 112, 180-183 СК України, керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 88, 174, 212-215, 215, 224-226, 367 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задоволити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, у розмірі 500 (п'ятсот) гривень щомісячно, починаючи з 02 вересня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 487,20 (чотириста вісімдесят сім) гривень 20 копійок.

Допустити негайне виконання рішення суду у частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Рівненської області через суд першої інстанції. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя С.В. Рогозін