Справа № 645/2832/15-ц
Провадження № 2/645/1304/15
16 вересня 2015 року Фрунзенський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого судді Шевченко Г.С.,
за участю секретаря судового засідання - Деревенець О.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів,
У квітні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним позовом, в якому просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь грошові кошти в сумі 38 179,29 гривень, яка включає у себе суму основного боргу 17 000 гривень та суму процентів за користування коштами 21 179,29 гривень, а також судові витрати в розмірі 381,79 гривень.
В обґрунтування своїх вимог зазначила, що 13.11.2001 року між ними був укладений договір позики у формі розписки, відповідно до якого вона передала ОСОБА_2 грошову позику в розмірі 17 000 гривень для здійснення ремонту квартири. Про отримання коштів відповідач склала розписку від 13.11.2001 року. Зазначена розписка не містить кінцевої дати повернення боргу і є безстроковою, але вказані кошти відповідач зобовязалася повернути на першу вимогу позивача.
Протягом 2014 року вона безпосередньо та за телефоном неодноразово зверталася до ОСОБА_2 з вимогою повернення боргу, однак остання ігнорує її звернення та ухиляється від повернення навіть частини позики, чим порушує взяті на себе зобовязання. 11.02.2015 року позивач надіслала відповідачеві письмову вимогу про повернення боргу, яку відповідач отримала 12.02.2015 року, але гроші до цього часу не повернула.
Крім того, відповідачем не сплачуються й проценти за користування позикою, підраховані позивачем за вимогами закону проценти за період з 14.11.2001 року по 15.03.2015 року складають 21 179,29 гривень.
Позивач та її представник ОСОБА_3 у судове засідання не з'явилися, від представника позивача надійшла заява з проханням розглянути справу за їх відсутності, в якій він зазначив, що підтримує позовні вимоги у повному обсязі та надає згоду на ухвалення заочного рішення у справі.
Відповідач про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, однак до суду не з'явилася, про причини неявки не повідомила, заяви про розгляд справи за своєї відсутності не надала.
Згідно вимог ст. 224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення з урахуванням того, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.
13.11.2001 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений договір позики, відповідно до умов якого позикодавець надала позичальнику позику у сумі 17 000 гривень.
На підтвердження укладення договору позики та його умов позичальником, тобто відповідачем, 13.11.2001 року була написана розписка, відповідно до якої відповідач зобовязалася сплатити позивачу суму 17 000 гривень найближчим часом без конкретного визначення такого часу.
ОСОБА_1 свої зобов'язання за договором виконала та надала ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 17 000 гривень.
В той самий час, відповідач не виконала зобов'язання, передбачені договором, та суму позики не повернула.
Згідно ст.ст. 525, 526, 611, 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами, не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язання, крім випадків, передбачених законом або договором, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором.
Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики).
Згідно ч. 2 ст. 1047 ЦК України на укладення договору позики або його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Частина 2 ст. 1049 ЦК України визначає, що якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.
Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідач ОСОБА_2 на виклики суду не з'явилася, доказів на підтвердження виконання вищезазначеного боргового зобов'язання перед позивачем суду не надала.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги щодо стягнення суми боргу є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Крім того, позивач наполягає на стягненні з відповідача процентів за користування грошовими коштами в сумі 21 179,29 гривень за період з 14.11.2001 року по 15.03.2015 року.
Згідно ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Договором між сторонами розмір процентів визначений не був.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
За положеннями ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, то він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу, тобто суму боргу, а також проценти.
З огляду на рівень облікової ставки за період невиконання ОСОБА_2 зобовязань за договором позики, розмір процентів за користування грошовими коштами в сумі 17 000 гривень обліковується наступним чином за даними офіційного сайту Національного банку України:
-З 14.11.2001 року по 09.12.2001 року 26 днів 15% річних (17 000*15/100%*26/365) = 181,64 грн.
-З 10.12.2001 року по 10.03.2002 року 91 день 12,5% річних = 529,79 грн.
-З 11.03.2002 року по 03.04.2002 року 24 дні 11,5% річних = 128,54 грн.
-З 04.04.2002 року по 04.07.2002 року 92 дні 10% річних = 428,49 грн.
-З 05.07.2002 року по 04.12.2002 року 153 дні 8% річних = 570,08 грн.
-З 05.12.2002 року по 08.06.2004 року 552 дні 7% річних = 1 799,67 грн.
-З 09.06.2004 року по 06.10.2004 120 днів 7,5% річних = 419,17 грн.
-З 07.10.2004 року по 08.11.2004 року 32 дні 8% річних = 119,23 грн.
-З 09.11.2004 року по 09.08.2005 року 274 дні 9% річних = 1 148,54 грн.
-З 10.08.2005 року по 09.06.2006 року 304 дні 9,5% річних = 1 345,09 грн.
-З 10.06.2006 року по 31.05.2007 року 356 днів 8,5% річних = 1 409,36 грн.
-З 01.06.2007 року по 31.12.2007 року 214 днів 8% річних = 797,36 грн.
-З 01.01.2008 року по 29.04.2008 року 120 днів 10% річних = 558,90 грн.
-З 30.04.2008 року по 14.06.2009 року 46 днів 12% річних = 257,09 грн.
-З 15.06.2009 року по 11.08.2009 року 58 днів 11% річних = 297,15 грн.
-З 12.08.2009 року по 07.06.2010 року 300 днів 10,25% річних = 1 432,19 грн.
-З 08.06.2010 року по 07.07.2010 року 30 днів 9,5% річних = 132,73 грн.
-З 08.07.2010 року по 09.08.2010 року 32 дні 8,5% річних = 126,68 грн.
-З 10.08.2010 року по 22.03.2012 року 591 день 7,75% річних = 2 133,26 грн.
-З 23.03.2012 року по 09.06.2013 року 442 дні 7,5% річних = 1 543,97 грн.
-З 10.06.2013 року по 12.08.2013 року 64 дні 7% річних = 208,65 грн.
-З 13.08.2013 року по 14.04.2014 року 265 днів 6,5% річних = 802,26 грн.
-З 15.04.2014 року по 16.07.2014 року 93 дні 9,5% річних = 411,49 грн.
-З 17.07.2014 року по 12.11.2014 року 119 днів 12,5% річних = 692,80 грн.
-З 13.11.2014 року по 15.03.2015 року 123 дні 14% річних = 802,02 грн.,
а всього 21 179,29 гривень.
Таким чином, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню сума основного боргу 17 000 гривень та сума процентів за користування позикою 21 179,29 гривень, а всього 38 179,29 гривень.
Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 197, 209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 525, 526, 536, 611, 629, 1046-1050 ЦК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, на користь ОСОБА_4 суму боргу за договором позики від 13.11.2001 року в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок, проценти за користування грошовими коштами в розмірі 21 179 (двадцять одна тисяча сто сімдесят девять) гривень 29 копійок, а всього 38 179 (тридцять вісім тисяч сто сімдесят девять) гривень 29 копійок.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, на користь ОСОБА_4 судовий збір в розмірі 381 гривня 79 копійок.
Заочне рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 232 ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Харківської області через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Г. С. Шевченко