Провадження № 2/263/2368/2015
Справа № 263/7293/15-ц

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 вересня 2015 року Жовтневий районний суд м. Маріуполя у складі головуючого судді Степанової С.В., при секретарі Соколової С.Б., за відсутністю сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Маріуполі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягненням заборгованості за договором позики, матеріальної та моральної шкоди, -
Позивач та його представник ОСОБА_3 у судове засідання не зявилися, від представника позивача надана заява з клопотанням про розгляд справи у відсутність позивача та його представника та погодився з ухваленням заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявилася, з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку неодноразово. Так у судове засідання, призначене на 16.07.2015 року відповідачка не зявилася, хоча в матеріалах справи є її розписка про те, що вона повідомлена про час та місце розгляду справи та отримала позовну заяву. Після чого поштові повідомлення, які направлені на адресу реєстрації відповідачки про необхідність її явки у судові за сідання, призначені на 21.08.2015 року, 08.09.2015 року та 30.09.2015 року, були повернуті на адресу суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Таким чином суд вважає, що відповідачка, не отримуючи повідомлення суду, які направлені на адресу її реєстрації, навмисно перешкоджає розгляду справи та затягує ухвалення рішення.
Враховуючи те, що по справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, відповідно до поданої заяви представника позивача на згоду на заочний розгляд справи, суд розглянув справу у відсутності сторін заочно та без фіксації судового процесу технічними засобами відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України.
Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.
Судом встановлено, що 21.05.2013 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений безпроцентний договір позики грошей б/н, посвідчений приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області ОСОБА_4 за реєстровим № 1798, згідно якого остання отримала у власність грошові кошти в сумі 249607 грн. 60 коп., строком повернення суми до 21.05.2014 року. Згідно п. 4 вказаного договору сторони передбачили, що позика повертається частинами, починаючи з червня 2013 року, кожного місяця до 29 числа включно, у сумі не менше як 6153 грн. на один календарний місяць та сплачується на картковий рахунок позикодавця, або готівкою, що підтверджуватиметься відповідною розпискою позикодавця. (а.с.8).
Станом на 22.06.2015 року у відповідача виникла заборгованість перед позивачем за основним боргом 292910 грн. 84 коп.
Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики вважається укладеним в момент передачі грошей.
Згідно п. 2 вищевказаного договору позики, передачу грошей було здійснено до підписання цього договору, що підтверджується розпискою ОСОБА_2 про отримання від ОСОБА_1 грошових коштів в сумі 249607,60 грн. та така розписка наявна в матеріалах справи. (а.с. 9).
Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (в т.ч. грошові кошти у такій самій сумі) в строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Згідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимоги кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Індекс інфляції згідно даних газети «Урядовий курєр» за травень 2014 року складає 103,8%, за червень 2014 року 101%, липень 2014 року 100,4%, серпень 2014 року 100,8%, за вересень 2014 року 102,9%, за жовтень 2014 року 102,4%, за листопад 2014 року 101,9;, за грудень 2014 року 103%, за січень 2015 року 103,1%, за лютий 2015 року 105,3%, за березень 2015 року 110,8%, за квітень 2015 року 114%, за травень 2015 року 102,2%.
Таким чином відповідач повинен повернути позивачу суму боргу з урахуванням індексу інфляції за період з 21.05.2014 року (строк повернення боргу) до 22.06.2015 року (як просив позивач) в розмірі 108603,55 грн. (168377,60 грн. * (164,5% - 100%) : 100), оскільки індекс інфляції за травень-грудень 2014 рік по січень-травень 2015 року складає 164,5%, який розрахований шляхом множення місячних індексів згідно Наказу Держкомстату «Про затвердження Методики розрахунку базового індексу споживчих цін» від 27.07.2007 року № 265.
Крім того, повинен сплатити три відсотка річних за період з 21.05.2014 року до 22.06.2015 року за 397 днів, що складає 5494,19 грн. (168377,6 грн. * 3% : 100 * 397 днів / 365).
Таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума основного боргу в розмірі 168377,60 грн., сума інфляційних в розмірі 108603,55 грн. та 3% річних в розмірі 5494,19 грн., а всього 282475,34 грн.
Що стосується стягнення матеріальної шкоди в сумі 5000 грн., яка складається з витрат на правову допомогу, то суд відмовляє у такій вимозі, оскільки згідно ст. 79 ЦПК України це судові витрати та позовними вимогами бути відповідно до ст. 16 ЦК України бути не можуть. Крім того, суду не надано підтвердження таких витрат та їх розрахунок.
У звязку з частковим задоволенням позову суд відповідно до ст. 88 ЦПК України стягує з відповідача понесені позивачем судові витрати у сумі 2824,65 грн. (282475,34 грн. * 100% / 317910,84 грн. = 88,85% задоволених вимог; 88,85% * 3179,12 грн. / 100 % = 2824,65 грн.).
На підставі ст.ст. 16, 625, 628, 640, 1046-1050 ЦК України, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 79, 88, 213, 215, 224 - 226 ЦПК України,
В И Р І Ш И В :
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягненням заборгованості за договором позики, матеріальної та моральної шкоди, задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики б/н від 21.05.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області ОСОБА_4 за реєстровим № 1798, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 станом на 22.06.2015 року в сумі 282475,34 грн. (двісті вісімдесят дві тисячі чотириста сімдесят пять грн.. 23 коп.), із яких: сума основного боргу 168377,60 грн., інфляційні в розмірі 108603,55 грн. та 3% річних в розмірі 5494,19 грн.
В решті позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 2824,65 грн.
Відповідач може подати до Жовтневого районного суду м. Маріуполя заяву про перегляд рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії.
На рішення позивачем може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Донецької області через Жовтневий районний суд м. Маріуполя протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.
Суддя С.В.Степанова