Справа № 569/9209/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2015 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області:

в особі судді Гордійчук І.О.,

при секретарі Григорчук В.М.,

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТзОВ «Кредитні ініціативи» про визнання зобовязання за договором іпотеки припиненим та за зустрічним позовом ТзОВ «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1, третя особа ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом, у якому просить визнати зобовязання за договором іпотеки №1701/0807/88-045-Z-1 від 09 серпня 2007 року, укладеним між Акціонерним комерційним банком „ТАС-Комерцбанк" та ОСОБА_5 посвідчений приватним нотаріусом Рівненського міського округу ОСОБА_6, зареєстрованого в реєстрі за № 6901, припиненим.

Звернувшись до суду із зустрічним позовом, відповідач-позивач просить в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №1701/0807/88-045, укладеним 09 серпня 2007 року між Акціонерним комерційним банком «ТАС-Комерцбанк» та ОСОБА_4, яка станом на 01.07.2015 року складає 953656,26 грн. та складається з заборгованості: за кредитом 374502,02 грн., по відсотках 320283,80 грн., пеня за останній рік 258870,41 грн. Звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме на двокімнатну квартиру АДРЕСА_1. Предмет іпотеки має загальну площу 45,0 кв.м., житлову площу 27,3 кв.м. і складається з двох кімнат в придатному для проживання стані шляхом проведення прилюдних торгів згідно Закону України «Про виконавче провадження», за початковою ціною встановленою на рівні, не вижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб»єктом оціночної діяльності /незалежним експертом/ на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «Кредитні ініціативи» судові витрати в справі, у т.ч. 3654,00 грн. судового збору.

В судовому засіданні представник позивача вимоги свого довірителя підтримав та з мотивів, наведених у позовній заяві (а.с.1-3), а також у письмовому поясненні від 31.10.2012 р. (а.с.38 - 41) просить позов ОСОБА_1 задовольнити, а у задоволенні зустрічного позову ТзОВ «Кредитні ініціативи» відмовити, - за безпідставністю та недоведеністю позовних вимог.

Представник відповідача в судовому засіданні первинний позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні за безпідставністю та недоведеністю позовних вимог, натомість зустрічний позов підтримав й просить суд задовольнити вимоги ТзОВ «Кредитні ініціативи» у повному обсязі, з мотивів, наведених як у письмовому запереченні на первинну позовну заяву (а.с.25-31), так і в зустрічному позові (а.с.76-83).

Третя особа ОСОБА_4 в судове засідання не з»явилася, причини неявки суду не повідомила, до суду подала заяву, в якій просить в задоволенні зустрічного позову відмовити за безпідставністю.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, показання свідків, дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 09.08.2007 року між Акціонерним комерційним банком „ТАС-Комерцбанк" та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір №1701/0807/88-045, за умовами якого банк зобовязується надати Позичальнику грошові кошти у вигляді кредиту у розмірі 20000 доларів США (двадцять тисяч доларів 00 центів), на строк з 09 серпня 2007 року по 08 серпня 2017 року та на умовах, передбачених у цьому Договорі, а Позичальник зобовязується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати зобовязання у повному обсязі у строки, передбачені цим договором. Кредит надається лише після підписанням іпотечного договору, що забезпечує повернення кредиту, процентів за користування ним, пені за несвоєчасну сплату процентів та несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом, а також відшкодування збитків у звязку із порушенням умов цього договору та інших витрат Банку, повязаних з одержанням виконання /п.1.1. Договору/

Забезпеченням виконання зобовязання по погашенню заборгованості за кредитом, сплаті процентів за користування кредитом, пені за несвоєчасну сплату процентів і несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом, відшкодування збитків у звязку з порушенням умов даного договору та інших витрат Банку, повязаних з одержанням виконання, виступає іпотека: двокімнатна квартира №14, в будинку №24, що знаходиться за адресою: Рівненська область м.Рівне, вул. Ст.Бандери що належить ОСОБА_5 на праві приватної власності на підставі Свідоцтва про право власності /розпорядження №239АБ/13.05.1993 та свідоцтва про право на спадщину ААВ №676497 р №2-2991 від 19.02.1996 р./ /п.2.1. Договору/

На забезпечення виконання вказаного договору між Акціонерним комерційним банком „ТАС-Комерцбанк" та ОСОБА_5 було укладено іпотечний договір № 1701/0807/88-045-Z-1 від 09.08.2007 року, за умовами якого ОСОБА_5 передала в іпотеку іпотекодержателю двокімнатну квартиру №14, що знаходиться за адресою: м.Рівне, віл.ОСОБА_7,24. /а.с.93/

Відповідно до статті 1 Закону України "Про іпотеку" іпотекою визнається вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Підстави припинення іпотеки передбачено ст. 17 Закону України "Про іпотеку" згідно якої, іпотека припиняється у разі:

- припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору;

- реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону;

- набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки;

- визнання іпотечного договору недійсним;

- знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється;

- з інших підстав, передбачених цим Законом.

Відповідно до вимог ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст.33 ЗУ «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання, іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Згідно з наданим позивачем розрахунком загальна сума заборгованості станом на 01.07.2015 р. становить 67365,89 доларів США та складається: з 17829,00 доларів США- заборгованості за кредитом, 15247,82 долари США - заборгованість за відсотками, 34289,07 пені /а.с. 85/.

22 лютого 2011 року ОСОБА_5 померла, /а.с. 4/. і після її смерті відкрилась спадщина, до якої в силу ст. 1216 ЦК України включаються всі права та обов"язки, що належали спадкодавцю.

Згідно з нормою статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов"язків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/.До складу спадщини входять усі права та обов"язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов"язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України /ст.ст.1218,1231 ЦК України/.

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її /ч.1 ст.1268 ЦК України/.

Дії, які свідчать про прийняття спадщини спадкоємцем спадщини визначені у ч.ч.3,4 ст.1268, ст.1269 ЦК України.

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Судом встановлено, що Рішенням Рівненського міського суду від 20 квітня 2015 року за ОСОБА_1 визнано право власності на житлову квартиру №14, що знаходиться за адресою: м.Рівне вул.Ст.Бандери, буд.24./а.с.6,7./

Відповідно до ч.3 ст.1296 ЦК України передбачено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Отже, спадкові права є майновим об"єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно /прийняти спадщину/, але право розпоряджатися нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку.

Відповідно до частини першої, другої статті 23 Закону України "Про іпотеку" у разі переходу права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою.

Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов'язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.

Частиною третьою статті 23 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що якщо право власності на предмет іпотеки переходить до спадкоємця фізичної особи - іпотекодавця, такий спадкоємець не несе відповідальність перед іпотекодержателем за виконання основного зобов'язання, але в разі його порушення боржником він відповідає за задоволення вимоги іпотекодержателя в межах вартості предмета іпотеки.

Таким чином, за змістом статті 23 Закону України "Про іпотеку" у разі переходу права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до третьої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статусу іпотекодавця, має всі його права і несе всі його обов'язки за іпотечним договором у тому обсязі й на тих самих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.

Проте, якщо право власності на предмет іпотеки переходить до спадкоємця фізичної особи - іпотекодавця, який є відмінним від боржника, такий спадкоємець не несе відповідальності перед іпотекодержателем за виконання основного зобов'язання, але в разі його порушення боржником він відповідає за задоволення вимог іпотекодержателя в межах вартості предмета іпотеки.

Підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки передбачені у статтях 12, 33 Закону України "Про іпотеку".

Відповідно до цих норм такими підставами є порушення іпотекодавцем умов іпотечного договору, невиконання або неналежне виконання боржником основного зобов'язання.

Отже, аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що хоча отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину відповідно до статті 1296 ЦК України є правом, а не обов'язком спадкоємця, однак відсутність у спадкоємця свідоцтва про право на спадщину не може бути підставою для відмови у задоволенні вимог кредитора.

Якщо спадкоємець прийняв спадщину стосовно нерухомого майна, але зволікає з виконанням обов'язку, передбаченого статтею 1297 ЦК України, зокрема, з метою ухилення від погашення боргів спадкодавця, кредитор має право звернутися до нього з вимогою про погашення заборгованості спадкодавця. Такі висновки викладені в Постанові ВСУ від 08.04.2015 року у справі № 6-525ц15, які відповідно до ст.360-7 ЦПК України є обов"язковими для всіх суб"єктів владних повноважень та для всіх судів України.

Як роз"яснив у п.7 постанови "Про судову практику у справах про спадкування" № 7 від 30.05.2008 року Пленум Верховного Суду України якщо спадкоємець прийняв спадщину стосовно нерухомого майна, але зволікає з виконанням обов"язку, передбаченогост.1297 ЦК, зокрема з метою ухилення від погашення боргів спадкодавця, кредитор має право звернутися з вимогою про погашення заборгованості спадкодавця, розмір якої може бути визначений за правилами ст.625 цього Кодексу.

За ст.1282 ЦК України спадкоємці мають зобов"язання задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного в спадщину.

Відповідно до ч.4 ст. 1281 ЦК України кредитор спадкодавця, який не пред"явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені ч.2 і ч.3 цієї статті, позбавляється права вимоги.

Судом встановлено, що 21.03.2011 року ОСОБА_8 звернувся до ПАТ "Сведбанк" з письмовою заявою - повідомленням про смерть ОСОБА_5 та надав копію свідоцтва про смерть останньої./а.с. 158/.

З показань допитаних судом свідків ОСОБА_1, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 слідує, що ПАТ «Сведбанк» було повідомлено про смерть ОСОБА_5 в 2011 році.

04.08.2015 року на адресу ОСОБА_4 та ОСОБА_1 банком було направлено повідомлення про наявність кредиторської заборгованості та з вимогою сплатити її./а.с.152/

Відомості про дату отримання вказаного повідомлення в суду відсутні.

Згідно зі ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі.

Разом з тим, положення зазначеної норми застосовуються у випадку дотримання кредитором норм статті 1281 ЦК України щодо строків пред'явлення ним вимог до спадкоємців. Недотримання цих строків, які є присічними (преклюзивними), позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців.

Отже, встановлені статтею 1281 ЦК України строки - це строки, у межах яких кредитор здійснюючи власні активні дії, може реалізувати своє суб'єктивне право.

З позовною вимогою до спадкоємця ОСОБА_1 кредитор звернувся 20.08.2015 року /а.с.76/, тобто зі спливом шестимісячного строку, передбаченого ч.2 ст.1281 ЦК України, що на думку суду, позбавляє його права вимоги до спадкоємця, оскільки відповідальність спадкоємців за боргами спадкодавця настає лише за умови додержання кредитором вимог ст.ст.1281,1282 ЦК України, які ним не дотримані, а отже зустрічні позовні вимоги ТзОВ «Кредитні ініціативи» задоволенню не підлягають.

Окрім того, відповідно до ст.10,60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, та доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір.

З огляду на зібрані по справі докази, заявлені позовні вимоги ОСОБА_1, з підстав для припинення договору іпотеки, на які посилається позивач, - підлягають до задоволення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.3, 10, 11, 60, 209, 212, 214, 215, 218, 223, 292, 294 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_11 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» про визнання зобовязання за договором іпотеки припиненим -задовольнити.

Визнати Іпотечний договір від 09.08.2007 року, укладений між Акціонерним комерційним банком «ТАС-Комерцбанк», правонаступником якого є ТзОВ «Кредитні ініціативи» та ОСОБА_5, посвідчений приватним нотаріусом Рівненського міського округу ОСОБА_6, зареєстрованого в реєстрі за № 6901, припиненим.

В задоволенні зустрічних позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1, третя особа ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляцiйного суду Рівненської області через Рiвненський мiський суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повне рішення складено 12 листопада 2015 року.

Суддя Рівненського міського суду: Гордійчук І.О.