У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2015 року Хортицький районний суд м.Запоріжжя в складі:

головуючого судді Сидорової М.В.

при секретарі Стафорової О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжя подання Відділу державної виконавчої служби Запорізького районного управління юстиції Запорізької області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1,-

В С Т А Н О В И В :

В.о. начальника ВДВС Запорізького РУЮ Запорізької області ОСОБА_2 звернувся до суду із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1, в якому зазначає, що 31.05.2013р. до ВДВС Запорізького РУЮ Запорізької області надійшов на виконання виконавчий лист №0810/7317/2012 виданий 30.05.2013р. Запорізьким районним судом Запорізької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 позики в сумі 261000,00грн, процентів за користування в сумі 62751,09 грн., інфляції в сумі 40194,00грн., за яким 31.05.2013р. було винесено постанову про відкриття вищевказаного виконавчого провадження ЄДРВП 38242667, надано строк самостійно виконати рішення суду до 06.06.2013р.

Крім того, 16.01.2014р. до ВДВС Запорізького РУЮ Запорізької області надійшов виконавчий лист №317/1161/13-ц виданий 30.12.2013р. Запорізьким районним судом Запорізької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 процентів за користування позикою в сумі 42010,28грн. інфляції за січень та травень 2013р. в сумі 783,00грн., за яким 17.01.2014р. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ЄДРВП 41543438 та надано строк для самостійного виконання рішення до 23.01.2014р.

24.01.2014р. винесено постанову про обєднання вищевказаних виконавчих проваджень.

Через невиконання боржником судового рішення в строк, наданий для добровільного виконання, проводились примусові виконавчі дії. Зокрема, 04.06.2013р. в межах виконавчого провадження: винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, внесено дані щодо боржника у реєстрі електронних заяв згідно до витягу про реєстрацію в державному реєстрі обтяжень нерухомого майна, направлено запити щодо перевірки майнового стану боржника. 06.06.2013р. в межах виконавчого провадження: винесено постанову про арешт коштів боржника.

Крім того, державним виконавцем на запити отримано інформацію ДПСУ про наявність у боржника рахунків в АТ «УкрСиббанк». Згідно відповіді АІС «Автомобіль» за боржником зареєстровані 8 транспортних засобів, інформацію по яким внесено до автоматично-пошукових систем. Згідно відповіді УПФУ в Запорізькому районі боржник є пенсіонером.

Державним виконавцем приймались заходи щодо затримання транспортних засобів, які належать боржнику, складались акти опису та арешту транспортних засобів, призначення експертів, субєктів оціночної діяльності для участі у виконавчому провадженні, проводилась оцінка майна, тощо.

Зведене виконавче провадження на момент направлення подання перебуває на примусовому виконання у заступника начальника ВДВС ЗРУЮ ОСОБА_2, яка вважає, що ефективним заходом примусового виконання, який може змусити боржника сплатити борг, буде тимчасова заборона виїзду за межі України.

Суд, перевіривши матеріали подання, знаходить подання необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню з наступного.

Згідно зі ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлені законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, однак державним виконавцем не надано суду доказів того, що ним було вичерпано весь передбачений зазначеним Законом перелік заходів щодо примусового виконання судових рішень або всі вони виявилися безрезультатними.

Відповідно до п.18 ч.3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням.

Відповідно до ч.1 ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника фізичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Підстави для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон визначені Законом України «Про порядок виїзду і вїзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року ( в ред. від 8 березня 2011 року).

Відповідно до п.2 ч.1 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну» громадянинові України у випадку, якщо діють неврегульовані договірні зобовязання, то до виконання зобовязань або розвязання спору може бути відмовлено у видачі паспорта для виїзду за кордон.

Згідно ч.ч.2, 4 ст.6 Закону «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну» громадянинові України, який має паспорт, у випадках, передбачених п.п.1-9 ч.1 цієї статті, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон або у вказаних випадках паспорт може бути тимчасово затримано чи вилучено.

Застосування тимчасового обмеження права особи на виїзд за межі України (за кордон) слід вважати доцільним у випадках, коли особа ухиляється від виконання зобов'язання, покладеного на неї рішенням суду.

У разі розгляду заяви про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України відповідно до ст. 377-1 ЦПК України доказуванню підлягають факти ухилення боржника від виконання рішення суду, можливість виїзду за межі України з метою ухилення від виконання рішення суду, в тому числі, наявність закордонного паспорта громадянина України, вжиття державним виконавцем заходів примусового виконання рішення суду відповідно до ст. 32 Закону України «Про виконавче провадження» тощо.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні у заступника начальника ВДВС ЗРУЮ ОСОБА_2 знаходиться зведене виконавче провадження ЄДРВП 38242667 за виконавчим листом №0810/7317/2012, який виданий 30.05.2013р. Запорізьким районним судом Запорізької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 позики в сумі 261000,00грн, процентів за користування в сумі 62751,09 грн., інфляції в сумі 40194,00грн., та виконавчим листом №317/1161/13-ц, який виданий 30.12.2013р. Запорізьким районним судом Запорізької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 процентів за користування позикою в сумі 42010,28грн. інфляції за січень та травень 2013р. в сумі 783,00грн.

Через невиконання боржником судового рішення в строк, наданий для добровільного виконання, проводились примусові виконавчі дії. Зокрема, 04.06.2013р. в межах виконавчого провадження: винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, внесено дані щодо боржника у реєстрі електронних заяв згідно до витягу про реєстрацію в державному реєстрі обтяжень нерухомого майна, направлено запити щодо перевірки майнового стану боржника. 06.06.2013р. в межах виконавчого провадження: винесено постанову про арешт коштів боржника.

Крім того, державним виконавцем на запити отримано інформацію ДПСУ про наявність у боржника рахунків в АТ «УкрСиббанк». Згідно відповіді АІС «Автомобіль» за боржником зареєстровані 8 транспортних засобів, інформацію по яким внесено до автоматично-пошукових систем. Згідно відповіді УПФУ в Запорізькому районі боржник є пенсіонером.

Державним виконавцем приймались заходи щодо затримання транспортних засобів, які належать боржнику, складались акти опису та арешту транспортних засобів, призначались експерти/субєкти оціночної діяльності для участі у виконавчому провадженні, проводилась оцінка та реалізація майна боржника, тощо.

В ході примусового виконання стягувачу було перераховано: 13.02.2014р. 25702,05грн., 23.10.2014р. - 1045,09 грн., 25.03.2015р. - 94518,54 грн., 70237,20грн. та 32414,70 грн.

Залишок боргу на день звернення з поданням за зведеним виконавчим провадження стягувачу становить 182961,57грн., виконавчий збір 17410,69грн.

Відповідно до положення ч. 2 ст. 10 ЦПК України наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання.

При розгляді питання про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон необхідно враховувати той факт, що заборона виїзду за кордон є одним з найсуворіших заходів, що сприяє примусовому виконанню судових рішень, оскільки вона пов'язана з обмеженням конституційного права людини на вільне пересування та вибір місця проживання. Судові рішення у зазначеній категорії справ мають бути постановлені з ретельним вивченням та обґрунтуванням наданих державним виконавцем доказів навмисного ухилення боржника від виконання рішення суду.

Суд вважає, що наданими до подання письмовими доказами не доведено, що боржник ОСОБА_1 ухиляється від виконання зобов'язання, покладеного на нього рішеннями суду.

Також, суд звертає увагу на те, що в поданні не обґрунтовано, в чому саме полягає ухилення ОСОБА_1 від виконання рішень суду, а тільки викладені обставини, зазначені у поданні.

При зверненні до суду з вказаним поданням, органи державної виконавчої служби повинні послатися на обставини та підтвердити їх відповідними доказами, а також про те, що боржник має паспорт для виїзду за кордон, ухиляється від виконання зобовязань та його дії свідчать про намір виїхати за кордон.

При зверненні до суду з зазначеним поданням державний виконавець не навів жодних з перелічених обставин, а послався, як на підставу для обрання такого обмеження особі, тільки на наявність боргових зобовязань.

Крім того, відповідно до п. 11.1.5. Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 2 квітня 2012 р. № 512/5, про направлення до суду подання щодо встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду державний виконавець повідомляє боржника.

В порушення Інструкції з організації примусового виконання рішень, до подання не додано докази того, чи був повідомлений боржник про направлення до суду подання щодо встановлення до нього тимчасового обмеження.

Згідно ст. 2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод , який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку , запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

В свою чергу, статтею 313 ЦК України передбачено, що фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років , має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках , встановлених законом.

Враховуючи те, що у відповідності до ст. 4 ЦПК України, суд при здійсненні правосуддя захищає права, свободи та інтереси фізичних та юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України, у задоволенні подання, яке не ґрунтується на вимогах закону, слід відмовити як у заявленому без достатніх підстав.

Керуючись ст.ст. 4, 209, 210, 377-1 ЦПК України, ст.11 ЗУ «Про виконавче провадження», ст.ст.2, 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну», суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні подання Відділу державної виконавчої служби Запорізького районного управління юстиції Запорізької області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через Хортицький районний суд м.Запоріжжя протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали, а якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: М.В.Сидорова