ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОСОБА_1 ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/4585/15-ц
Провадження № 2/210/2012/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
"02" листопада 2015 р.
Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Чайкіної О.В.
за участю секретаря Куксенко О.В.
за участю сторін не зявилися
розглянувши в порядку ч. 2 ст. 197 ЦПК України, в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа Головне управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-
в с т а н о в и в :
Позивач, ОСОБА_2, звернувся до суду з вищеназваним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що у спірній квартирі за адресою: АДРЕСА_1 крім нього зареєстрований також Відповідач у справі ОСОБА_3. Вказана квартира відноситься до державного житлового фонду та використовується на умовах договору найму. Договір найму укладався з квартиронаймачем - батьком позивача ОСОБА_4, який помер 05.03.2002р. Приватизація квартири не здійснювалась. Відповідач більш ніж трьох років не проживає у вказаній квартирі, не зявляється, не сплачує комунальні платежі, не отримує кореспонденцію, особистих речей його в квартирі не має. Враховуючи те, що Відповідач без поважних причин тривалий час, не мешкає у вищезазначеній квартирі, позивач просить визнати його особою, що втратила право користування жилим приміщенням.
В судовому засіданні позивач не був присутнім, до початку розгляду справи надав заяву про розгляд справи у його відсутність, наполягав на задоволенні позовних вимог, не заперечував проти ухвалення заочного рішення.
Третя особа в судовому засіданні не була присутньою, до початку розгляду справи надала заяву про розгляд справи у її відсутність, наполягала на задоволенні позовних вимог, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, а саме шляхом виклику через оголошення у пресі відповідно до ч. 9 ст. 74 ЦПК України.
Враховуючи викладене, суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст.197 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають задоволенню.
З матеріалів справи вбачається, що квартира АДРЕСА_2 відноситься до житлового фонду та використовується на умовах договору найму.
Згідно виписки по фінансово-особовому рахунку №80691814 від 21 вересня 2015 року ОСОБА_4 був квартиронаймачем за адресою: вул. Орджонікідзе, б. 19, кв. 8. Приватизація квартири не здійснювалась (а.с.5).
Як вбачається з свідоцтва про смерть серії 1-КИ №425188 ОСОБА_4 помер 06 березня 2012 року (а.с.9).
З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_4, який був наймачем вищевказаної квартири, згідно зі свідоцтва про народження серії V-PK №317329 від 06.05.1992 доводиться батьком позивачу у справі ОСОБА_2 (а.с.10).
Також судом встановлено, що відповідно до довідки №2055 за адресою м. Кривий Ріг, вул. Орджонікідзе, б. 19, кв. 8 зареєстровані позивач ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 та відповідач ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.8).
З акту б/н від 14.09.2015 року вбачається, що Відповідач ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 не мешкає в квартирі АДРЕСА_3 більш ніж три роки (а.с.11).
Відповідно до абз. 1 п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року N 2 "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. Суд може продовжити пропущений строк у разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо).
Відповідно до ст. 64 Житлового кодексу України члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення.
До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач та члени його сім'ї.
Відповідно до ст.. 64 Житлового кодексу України визначено, що до членів сімї наймача, які проживають разом з ним, користується нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обовязки, що випливають з договору найму жилого приміщення.
Відповідно до ч. 3 ст. 71 Житлового кодексу України жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї понад шість місяців.
Статтею 15 ЦК України у частині 1 визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, припинення дії, яка порушує право (ч. 1, 2 ст. 16 ЦК України).
Відповідно до ст. 72 Житлового кодексу Української РСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки.
Відповідно до ст. 106 Житлового Кодексу України вказано, що члени сімї наймача вправі вимагати визнання його наймачем житлового приміщення замість попереднього наймача у разі смерті або втрати ним права на жиле приміщення.
Таким чином відповідач понад встановлений законом термін без поважних причин не проживає в спірній квартирі, із заявами до уповноважених органів про причини своєї відсутності не зверталася, обовязки по сплаті комунальних послуг не несе. Поважні причини відсутності відповідача в спірній квартирі понад встановлені строки судом не встановлено.
У зв'язку з наведеним, суд вважає, що дійсно відповідач ОСОБА_3 не мешкає в квартирі АДРЕСА_3, більше шести місяців без поважної причини, при цьому є зареєстрованим в ній, чим чинить перешкоди у поліпшенні житлових умов, крім того накопичується заборгованість за житлові послуги, тому суд вважає за доцільне визнати відповідача таким, що втратив право на користування даною квартирою.
Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.
Таким чином, само по собі рішення суду про визнання відповідача таким, що втратили право користування жилим приміщенням, у відповідності до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є підставою для подальшого зняття останніх з реєстрації в цьому приміщенні.
При цьому, у постанові Верховного Суду України від 16 січня 2012 року зазначено, що вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК). Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, предявивши водночас одну із таких вимог, зокрема: про позбавлення права користування житловим приміщенням.
Відповідно до ст.ст. 15-16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
З врахуванням встановлених в судовому засіданні обставин справи, суд оцінюючи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, приходить до висновку, що вимоги позивача знайшли своє доведення в судовому засіданні, з підстав викладених вище, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд керується ст. 88 ЦПК України відповідно до якої, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню сплачена сума судового збору в розмірі 487, 20 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст.15, 60, 88 ч.1, 212, 215, 294 ЦПК України, ст.ст. 71, 72 Житлового кодексу Української РСР, ст.ст. 29, 30, 41, 73 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", суд, -
в и р і ш и в :
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, про визнання особи такою, третя особа Головне управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, особою, що втратила право користування жилим приміщенням квартирою 8 по вул. Орджонікідзе 19, в м. Кривий Ріг.
Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, останнє відоме місце реєстрації: м. Кривий Ріг, вул. Орджонікідзе, кв. 8, буд. 19 на користь ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 судовий збір в розмірі 487,20 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк, протягом якого розглядалася заява, не включається до строку на апеляційне оскарження рішення.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в загальному порядку.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному суді Дніпропетровської області через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: О. В. Чайкіна