Справа № 2-7788/15
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2015 року Солом'янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Калініченко О.Б.

при секретарі - Іоновій Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву про забезпечення позову по цивільній справі за позовом Дочірнього підприємства «КІМОНО Україна» до Державної служби інтелектуальної власності України, ОСОБА_1 про визнання недійсним правочину та застосування наслідків недійсності правочину,-

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача 08.10.2015 року звернулася з позовною заявою, в якій, посилаючись на відсутність вільного волевиявлення позивача на укладення Договору про передачу виключних майнових прав на знаки для товарів і послуг від 26.12.2014 року, укладеного від імені ДП «КІМОНО Україна» з відповідачем ОСОБА_1, просила визнати Договір недійсним, оскільки позивач на його укладення нікого від свого імені не уповноважував, та встановити, що власником свідоцтв України НОМЕР_2 на знак для товарів та послуг «ІНФОРМАЦІЯ_1», НОМЕР_3 на знак для товарів та послуг «ІНФОРМАЦІЯ_2», НОМЕР_4 на знак для товарів та послуг «ІНФОРМАЦІЯ_3», НОМЕР_5 на знак для товарів та послуг «ІНФОРМАЦІЯ_4», НОМЕР_6 на знак для товарів та послуг «ІНФОРМАЦІЯ_5» є позивач саме ДП «КІМОНО Україна».

Крім того, представник позивача просила зобов'язати відповідача Державну службу інтелектуальної власності України внести до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг відомості, пов'язані із зміною особи власника згаданих свідоцтв України НОМЕР_2 на знак для товарів та послуг «ІНФОРМАЦІЯ_1», НОМЕР_3 на знак для товарів та послуг «ІНФОРМАЦІЯ_2», НОМЕР_4 на знак для товарів та послуг «ІНФОРМАЦІЯ_3», НОМЕР_5 на знак для товарів та послуг «ІНФОРМАЦІЯ_4», НОМЕР_6 на знак для товарів та послуг «ІНФОРМАЦІЯ_5», зазначивши власником цих свідоцтв ДП «КІМОНО Україна», та здійснити відповідні публікації в офіційному бюлетені «Промислова власність».

02.11.2015 року представник позивача надала до суду заяву про забезпечення позову шляхом заборони відповідачу ОСОБА_1 здійснювати в будь-який спосіб використання та розпорядження, в тому числі відчуження виключних майнових прав на знаки для товарів та послуг «ІНФОРМАЦІЯ_1», «ІНФОРМАЦІЯ_2», «ІНФОРМАЦІЯ_3», «ІНФОРМАЦІЯ_4», «ІНФОРМАЦІЯ_5», та заборони Державній службі інтелектуальної власності України вносити до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг будь-які відомості щодо зміни власника свідоцтв України НОМЕР_2 на знак для товарів та послуг «ІНФОРМАЦІЯ_1», НОМЕР_3 на знак для товарів та послуг «ІНФОРМАЦІЯ_2», НОМЕР_4 на знак для товарів та послуг «ІНФОРМАЦІЯ_3», НОМЕР_5 на знак для товарів та послуг «ІНФОРМАЦІЯ_4», НОМЕР_6 на знак для товарів та послуг «ІНФОРМАЦІЯ_5».

Мотивувала клопотання тим, що у зв'язку з наявністю обґрунтованого припущення та великої вірогідності щодо незаконного подальшого відчуження та використання відповідачем ОСОБА_1 виключних майнових прав на спірні знаки, безконтрольного розширення кола осіб, прав і інтересів яких стосується вирішення цього спору, передача майнових прав на вказані вище свідоцтва на знаки для товарів та послуг іншій особі може не лише утруднити, але й зробити неможливим виконання рішення в частині застосування двосторонньої реституції в порядку ст. 216 ЦК України.

Крім того, вказувала, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до суттєвого порушення права інтелектуальної власності, яке належить позивачу і яких позивач був позбавлений внаслідок неправомірних дій, та отримання відповідачем ОСОБА_1 незаконних та безпідставних прибутків в результаті використання спірних знаків для товарів та послуг, а також може створювати загрозу спричинення шкоди третім особам, яких може бути введено в оману щодо належного власника торгівельних марок.

Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що заява підлягає задоволенню.

Згідно зі ст. 151 ЦПК України заходи забезпечення позову, перелік видів яких визначений ст. 152 ЦПК України та які мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами, вживаються судом за заявою осіб, які беруть участь у справі. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії розгляду справи, якщо їх невжиття може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Законом передбачено, що забезпечення позову можливе лише у разі достатньо обґрунтованого припущення про те, що невжиття заходів забезпечення позову може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до постанови Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову згідно з роз'ясненнями, які містяться в постанові Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що невжиття заходів забезпечення позову може затягнути та утруднити вирішення спору по суті, що, в свою чергу, може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду за викладених заявником обставин, тому суд вбачає підстави для задоволення заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву про забезпечення позову по цивільній справі за позовом Дочірнього підприємства «КІМОНО Україна» до Державної служби інтелектуальної власності України, ОСОБА_1 про визнання недійсним правочину та застосування наслідків недійсності правочину задовольнити.

Заборонити ОСОБА_1 здійснювати дії щодо передачі права власності, часткової або повної відмови від прав на знак для товарів та послуг «ІНФОРМАЦІЯ_1» за свідоцтвом України НОМЕР_2, на знак для товарів та послуг «ІНФОРМАЦІЯ_2» за свідоцтвом України НОМЕР_3, на знак для товарів та послуг «ІНФОРМАЦІЯ_3» за свідоцтвом України НОМЕР_4, на знак для товарів та послуг «ІНФОРМАЦІЯ_4» за свідоцтвом України НОМЕР_5 на знак для товарів та послуг «ІНФОРМАЦІЯ_5» за свідоцтвом України НОМЕР_6.

Заборонити Державній службі інтелектуальної власності України вносити до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг зміни, пов'язані зі зміною внаслідок передачі, часткової або повної відмови від прав особи власника прав на знак для товарів та послуг «ІНФОРМАЦІЯ_1» за свідоцтвом України НОМЕР_2, на знак для товарів та послуг «ІНФОРМАЦІЯ_2» за свідоцтвом України НОМЕР_3, на знак для товарів та послуг «ІНФОРМАЦІЯ_3» за свідоцтвом України НОМЕР_4, на знак для товарів та послуг «ІНФОРМАЦІЯ_4» за свідоцтвом України НОМЕР_5 на знак для товарів та послуг «ІНФОРМАЦІЯ_5» за свідоцтвом України НОМЕР_6, а також здійснювати публікацію таких відомостей щодо зазначених свідоцтв в офіційному бюлетені «Промислова власність».

Позивач: Дочірнє підприємство «КІМОНО Україна», , місцезнаходження: 65125, м. Одеса, вул. Велика Арнаутська, 19.

Відповідач: ОСОБА_1, дата та місце народження не встановлені, ІПН НОМЕР_1, місце роботи невідоме, зареєстрований за адресою: 65011, АДРЕСА_1.

Відповідач: Державна служба інтелектуальної власності України, місце знаходження: 03680, м. Київ, вул. Урицького, 45.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно, строк пред'явлення до виконання - один рік.

Ухвала може бути оскаржена в Апеляційний суд м. Києва протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Суддя: