Справа № 573/2231/15-ц
Номер провадження 2/573/654/15
РІШЕННЯ

іменем України

18 листопада 2015 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючої судді: Свиргуненко Ю. М.,

за участю секретаря: Федорченко Г. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопіллі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Воронівської сільської ради Білопільського району Сумської області, треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, Білопільська районна державна нотаріальна контора Сумської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом,

в с т а н о в и в :

08 жовтня 2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Воронівської сільської ради Білопільського району Сумської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом. Свої вимоги позивачка мотивувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її батько ОСОБА_4. Після смерті останнього відкрилась спадщина, до складу якої ввійшов житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: АДРЕСА_1. Крім неї спадкоємцями батька є її брат ОСОБА_5 та мати ОСОБА_3, які на спадщину не претендують. Посилаючись на те, що нотаріус відмовляє у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадковий будинок у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів, позивачка просить визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходяться по АДРЕСА_1.

В судовому засідання позивачка ОСОБА_1 позов підтримала.

Представник відповідача - Воронівської сільської ради Білопільського району Сумської області в судове засідання не з'явився. Сільський голова надіслав листа про розгляд справи без участі представника сільради (а. с. 30-37).

Представник третьої особи - Білопільської районної державної нотаріальної контори Сумської області в судове засідання не з'явився. Завідувач нотконтори Ковальова Л. Б. надіслала листа про розгляд справи у відсутність їх представника. При ухваленні рішення покладається на розсуд суду (а. с. 28).

Треті особи - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у судовому засіданні позов підтримали, на спадщину після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 не претендують.

Заслухавши позивачку ОСОБА_1, третіх осіб ОСОБА_2 та ОСОБА_3, повно, всебічно і об'єктивно дослідивши зібрані по справі докази та оцінивши їх у сукупності з точки зору належності, допустимості і взаємозв'язку, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд приходить до наступних висновків.

На підставі п. 4 Перехідних положень Цивільного кодексу України 2003 року до правовідносин щодо прийняття спадщини після ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, слід застосовувати і норми Цивільного кодексу Української РСР 1963 року, який діяв на час їх виникнення, і норми нині діючого Цивільного кодексу України, так як спірні правовідносини виникли до набрання чинності ЦК України 2003 року та продовжують існувати на даний час.

Згідно з ч. 1 ст. 524 ЦК Української РСР 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Відповідно до ст. 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу.

У відповідності до ст. 527 ЦК Української РСР спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народжені після його смерті.

При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті (ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР).

Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини (ч. 1, ч. 2 ст. 549 ЦК УРСР).

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 батьками позивачки ОСОБА_1 є ОСОБА_3 і ОСОБА_4 (а. с. 8-9).

Останній помер ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 (а. с. 5).

Згідно з записом у погосподарській книзі Воронівської сільської ради 1996-2000 років власником домогосподарства, розташованого в АДРЕСА_1 є ОСОБА_4 (а. с. 39).

З довідки Воронівської сільської ради від 03 листопада 2015 року вбачається, що на підставі рішення виконкому сільради №12 від 19 серпня 1993 року ОСОБА_4 були приватизовані земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,25 га та для ведення особистого підсобного господарства площею 0,33 га, які знаходяться за вказаною вище адресою (а. с. 40).

Відповідно до довідки Філіалу «Білопільська госпрозрахункова виробнича дільниця» у складі Комунального підприємства «Сумське міське бюро технічної інвентаризації» від 23 вересня 2015 року право власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 за фізичною чи юридичною особою не зареєстровано (а. с. 15).

У відповідності до зведеного акту вартості будинків, господарських будівель та споруд загальна інвентаризаційна вартість вказаного житлового будинку складає 82 711 грн. (а. с. 16).

Згідно з висновком та довідкою КП «Білопільське районне архітектурно-планове бюро» від 30 вересня 2015 року житловий будинок та господарські будівлі, розташовані за адресою: АДРЕСА_1, зведені з дотриманням архітектурних, санітарних і протипожежних норм та правил, знаходяться в межах земельної ділянки, не виходять за червону лінію вулиці, а також не знаходяться на суміжних земельних ділянках (а. с. 17-18).

Відповідно до довідки Воронівської сільської ради Білопільського району від 02 жовтня 2015 року №708, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 з 16 липня 1992 року (а. с. 6).

У відповідності до витягу з погосподарської книги по Воронівської сільській раді від 02 жовтня 2015 року у вказаному вище домоволодінні зареєстровані і проживають ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 (донька), ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3 (зять), ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_5 (онук) та ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_6 (онук) (а. с. 7).

Згідно з інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру від 16 жовтня 2015 року спадкова справа після ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, не заведена (а. с. 29).

З довідки Воронівської сільської ради від 02 листопада 2015 року вбачається, що ОСОБА_4 до дня своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 проживав у АДРЕСА_1 разом із дружиною ОСОБА_3 та донькою ОСОБА_1. Заповіт від імені ОСОБА_4 виконавчим комітетом сільської ради не посвідчувався. ОСОБА_1 фактично прийняла спадщину після батька так як здійснила поховання останнього, розпорядилася його речами, користувалася земельною ділянкою (а. с. 41)

Частиною першою статті 316 ЦК України визначено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. При цьому право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ст. 328 ЦК України).

У відповідності до ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).

Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації.

Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Статтею 1216 Цивільного кодексу України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ч. 1 ст. 1261 ЦК України).

Згідно з ч. 1, ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Таким чином, судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 як спадкоємець за законом першої черги має право на спадщину після батька ОСОБА_4, але не може отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно - житловий будинок з надвірними будівлями під АДРЕСА_1.

Разом із цим, зі слів позивачки і третіх сторін у справі, які не суперечать дослідженим судом письмовим доказам, встановлено, що вказаний вище житловий будинок з надвірними будівлями був побудований подружжям ОСОБА_4 наприкінці шістдесятих років минулого століття, а отже в силу ст. ст. ст. 22, 28 КпШС УРСР 1969 року та ст. 60 нині чинного Сімейного кодексу України є спільною сумісною власністю подружжя. У зв'язку з викладеним третя особа ОСОБА_3 має право на 1/2 частину означеного домоволодіння як такого, що нажите подружжям за час шлюбу.

Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову ОСОБА_1 і визнання за нею права власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після батька ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

Решту позовних вимог ОСОБА_1 залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 524, 525, 527, 529, 549 Цивільного кодексу Української РСР 1963 року, ст. ст. 316, 328, 331, 1216, 1218, 1220, 1261, 1268 ЦК України, ст. 22, 24 КпШС УРСР 1969 року, ст. 60 СК України ст. ст. 4, 10, 11, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до Воронівської сільської ради Білопільського району Сумської області, треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, Білопільська районна державна нотаріальна контора Сумської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину житлового будинок з надвірними будівлями, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після батька ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: