І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 жовтня 2015 року м. Рівне
Рівненський міський суд Рівненської області у складі :
головуючого судді Рогозіна С.В.,
при секретарі Якимчук І.В.
з участю позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у здійсненні права власності на квартиру шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
В обґрунтування позовних вимог зазначається, що у травні 1997 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 розірвано шлюб. 02 лютого 1998 року рішенням Рівненського міського суду будинковолодіння, що знаходиться за адресою м. Рівне, вул. В.Василевської, 12, розділено між ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_3, та встановлено частки будинковолодіння в натурі: для ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5 виділено 51/100 частини будинковолодіння, а ОСОБА_3 12/100 частини будинковолодіння. Між позивачем та відповідачем після розлучення було укладено угоду, за якою вона викупила 12/100 частини будинколодіння за адресою м. Рівне, вул. В.Василевської, 12, яке належало на праві власності ОСОБА_3, з умовою що останній буде зобовязаний виселетися з будинку та не турбувати її з дітьми. З моменту розлучення і до даного часу відповідач за вищевказаною адресою постійно не проживає.
Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю, просили їх задоволити, у звязку із неявкою відповідача не заперечували щодо заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, про дату та час розгляду справи повідомлявся шляхом розміщення оголошення в газеті «Вісті Рівненщини» № 40 (1934) від 09 жовтня 2015 року.
Суд, у відповідності до вимог ч. 4 ст. 169 ЦПК України, зі згоди позивача, вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів з постановленням заочного рішення у справі, що відповідає положенню ст. 224 ЦПК України.
Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про задоволення позову.
Судом встановлено, що відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 9784422 від 08.02.2006 року та свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії ЯЯЯ № 475288 виданого Виконавчим комітетом Рівненської міської ради від 08.02.2006 року, право приватної власності на домоволодіння № 12 по вул. В.Василевської в м. Рівне мають: ОСОБА_1 на 27/100 частки домоволодіння, ОСОБА_4 на 13/100 частки домоволодіння та ОСОБА_5 на 13/100 частки домоволодіння.
З будинкової книги для прописки громадян, проживаючих у ІНФОРМАЦІЯ_1, вбачається, що у вказаному помешканні, окрім позивача ОСОБА_1 зареєстровані ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 та відповідач ОСОБА_3.
Як встановлено з пояснень позивача відповідач ОСОБА_3 після розірвання шлюбу з травня 1997 року і до даного часу в будинку № 12 по вул. В.Василевської в м. Рівне не проживає.
Факт не проживання відповідача у вказаному помешканні підтверджується показами свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12, які були допитані в судовому засіданні.
На підставі ч. 2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Статтею 72 ЖК України передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
ОСОБА_1, у відповідності до ст. 391 ЦК України, має право вимагати усунення перешкод в користуванні своєю власністю.
Аналізуючи докази по справі у сукупності, суд вважає доведеним факт тривалого не проживання відповідача у вказаному помешканні. Поважних причин його відсутності за місцем реєстрації із досліджених судом доказів встановлено не було, а тому його слід вважати таким, що втратив право на користування житлом. Крім цього, реєстрація відповідача у вказаному домоволодіння порушують права позивача, як власника.
У відповідності до ст. 88 ЦПК України підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача ОСОБА_1 243,60 грн. сплаченого нею судового збору.
На підставі ст.ст. 72 ЖК України, ст. 391, 405 ЦК України, керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 60, 88, 212-215, 224-226, 233 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у здійсненні права власності на квартиру шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задоволити повністю.
Визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме 12/100 частиною домоволодіння за адресою м. Рівне, вул. Ванди Василевської № 12.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 243,60 (двісті сорок три) гривні 60 копійок.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Рівненської області через суд першої інстанції. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя С.В. Рогозін