Справа № 303/991/15-ц
У Х В А Л А

Іменем України

26 жовтня 2015 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого - судді Куштана Б.П. (доповідача),

суддів: Джуги С.Д. і Мацунича М.В.,

при секретарі Дашковській С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою приватного акціонерного товариства «ВіЕс Банк» на рішення Мукачівського міськрайонного суду від 17 червня 2015 р. за позовною заявою приватного акціонерного товариства «ВіЕс Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки та зустрічним позовом ОСОБА_4 до приватного акціонерного товариства «ВіЕс Банк» про визнання іпотеки припиненою і повернення правовстановлюючих документів на квартиру, -

в с т а н о в и л а :

у лютому 2015 р. публічне акціонерне товариство «ВіЕс Банк» (надалі - Банк) звернулося у суд із позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, у якому просило:

- звернути стягнення на квартиру, загальною площею 66,4, житловою площею 40.5 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_2, ОСОБА_3 і ОСОБА_4 на підставі виданого 04.11.1998 р. свідоцтва про право власності на житло, в порядку ст. 38 ЗУ «Про іпотеку», п.п.6.5, 6.6 Іпотечного договору, шляхом продажу майна Банком, а кошти, одержані від реалізації, скерувати для задоволення вимог Банку за кредитним договором № KU004398 від 30.08.10 р. у розмірі 9349.27 грн.

- закріпити за Банком право управителя;

- виселити з квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_4;

- стягнути солідарно з відповідачів 365.40 грн. судового збору.

На обґрунтування Банк зазначав, що 30.08.10 р. уклало з малим підприємством «Нова» кредитний договір № KU004398, за яким останнє отримало 155000.00 грн. зі сплатою 19 % річних із кінцевим строком погашення - 30.08.13 р.

З метою забезпечення виконання цього кредитного зобов'язання 30.08.10 р. між Банком і ОСОБА_2, ОСОБА_3 і ОСОБА_4 був укладений договір іпотеки, предметом якого є квартира загальною площею 66.4 кв. м, житловою площею - 40.5 кв. м, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Узятих на себе зобов'язань мале підприємство «Нова» не виконувало. Станом на 13.02.15 р. заборгованість склала 9349.27 грн., із яких: 6825.07 грн. заборгованість по кредиту, 1171.38 грн. - заборгованість за відсотками; 1352,82 грн. - пеня.

25.03.15 р. ОСОБА_4 звернувся із зустрічною позовною заявою, у якій просив:

- визнати припиненим договір іпотеки від 30.08.10 р. через виконання основного зобов'язання за кредитним договором від 30.08.10 р. № KU004398 у повному обсязі;

- зобов'язати Банк припинити незаконне стягнення коштів за рахунок майна за іпотечним договором;

- зобов'язати Банк зняти заборону з квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та повернути правовстановлюючі документи на цю квартиру.

На обгрунтування зазначав, що заборгованість за кредитним договором погашено повністю, а Банк неправомірно нараховує заборгованість.

Рішенням Мукачівського суду від 02.06.15 р. у задоволенні первісного позову відмовлено. Зустрічний позов задоволено (а.с.150-155).

Апелянт просить скасувати це рішення та ухвалити нове про задоволення первісного позову та відмову в зустрічному позові. Доводить про порушення судом норм матеріального та процесуального права. Указує, що мале підприємство «Нова» не виконало узятих на себе зобов'язань, а тому Банк має право вимагати сплати кредитної заборгованості, яка станом на лютий 2015 р. складає 9349.27 грн., шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Суд першої інстанції виходив з того, що рішенням Мукачівського міськрайонного суду вже стягувалась заборгованість за цим кредитним договором, 14.05.15 р. головним державним виконавцем МВ ДВС Мукачівського МУЮ Добоні В.М. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження щодо виконання цього рішення суду.

Апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення - залишенню без змін, з таких мотивів.

Як видно із матеріалів справи, 30.08.10 р. між ПАТ «Фольксбанк» та МП «Нова» було укладено кредитний договір № KU004398, відповідно до умов якого останнє отримало кредитні кошти в розмірі 155000 грн. на строк до 30.08.13 р. (а.с.9-12).

У забезпечення виконання умов цього договору Банк того ж дня уклав із ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 договір іпотеки, предметом якого є квартира АДРЕСА_2 (а.с.14-18).

ПАТ «ВіЕс Банк» є правонаступником ПАТ «Фольксбанк» (а.с.30-32).

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 03.03.14 р. позов Банку про стягнення кредитного боргу задоволено частково: стягнуто солідарно з МП «Нова», ОСОБА_6, ОСОБА_7 і ТзОВ «Ківін» заборгованість за кредитним договором № KU004398 від 30.08.10 р. у розмірі 3496.54 грн.; у решті позову відмовлено (а.с.50).

Постановою головного державного виконавця МВ ДВС Мукачівського МУЮ Добоні В.М. від 15.05.15 р. закінчено виконавче провадження із примусового виконання цього рішення суду через стягнення суми боргу та виконавчого збору в повному обсязі (а.с.135).

За змістом ст. ст. 598, 599 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. А також виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з положеннями ч.5 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про іпотеку» іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її; з інших підстав, передбачених цим Законом.

У п.17 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» судам роз'яснено, що зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК України). Такі підстави, зокрема, зазначені у ст. ст. 599-601, 604-609 ЦК України. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог ст. ст. 526, 599 ЦК України.

Вимог про стягнення коштів на підставі ст. 625 ЦК України Банк не заявляв.

Отже суд першої інстанції вірно прийшов до висновку, що заборгованість по кредитному договору № KU004398 від 30.08.10 р. відповідно до рішення Мукачівського районного суду від 03.03.14 р., за яким встановлювався розмір заборгованості і сума оспорювалася сторонами, погашено повністю, що підтверджується постановою про закінчення виконавчого провадження по виконанню цього рішення, та правильно відмовив у позові Банку та задовольнив зустрічний позов.

Доводи апеляційної скарги про те, що мале підприємство «Нова» не виконало взятих на себе зобов'язань, а тому Банк має право вимагати сплати заборгованості за кредитним договором у розмірі 9349.27 грн. шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, не заслуговує на увагу, позаяк рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 03.04.14 р., яке виконано, стягнуто заборгованість за цим договором станом на 03.02.14 р., а з ухваленням судового рішення про задоволення вимог кредитора припиняються правовідносини сторін, що ґрунтуються на кредитному договорі, зокрема, сплата чергових платежів, сплата та нарахування відсотків, разом із тим виникає грошове зобов'язання із повернення кредитних коштів в повному обсязі та нарахованих на цей час відсотків. Окрім того, п.1.3 кредитного договору № KU004398 від 30.08.10 р. передбачено, що кінцевий строк погашення заборгованості за кредитною лінією не пізніше 30.08.13 р.

За правилами ч.1 ст. 10, ч.1 ст. 11, ст. 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У контексті наведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення. Неправильного застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, не встановлено.

Керуючись ст.ст. 303 ч.1, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 314 ч.1 п.1, 315, 317, 319 ЦПК України, -

у х в а л и л а :

1. Апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства «ВіЕс Банк» відхилити.

2. Рішення Мукачівського міськрайонного суду від 17 червня 2015 р. залишити без змін.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді: