АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 548/2068/14-ц Номер провадження 22-ц/786/3166/15Головуючий у 1-й інстанції Миркушіна Н.С. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді: Триголова В.М.,

суддів: Бондаревської С.М., Дорош А.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Полтава цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Хорольського районного суду Полтавської області від 11 серпня 2015 року

у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Хорольського районного суду Полтавської області від 11 серпня 2015 року Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» заборгованість по кредитному договору PLG0GA00000489 від 05.06.2007 року у розмірі 33 628,7 доларів США, що за курсом 12,95 відповідно до службового розпорядження НБУ від 21.10.2014 року складає 435491,67 (чотириста тридцять п'ять тисяч чотириста дев'яносто одну гривню 67 коп.) грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" судові витрати в сумі 1884,73 грн.

Не погодившись з рішенням районного суду, ПАТ КБ «ПриватБанк» подало апеляційну скаргу, в якій просить його змінити в частині відмови у задоволенні частини вимог та ухвалити в цій частині нове рішення, яким вимоги банку задовольнити в повному обсязі. В обгрунтування апеляційної скарги позивач посилався на невідповідність висновків суду обставинам справи, неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи у межах доводів апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Згідно ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Cудом першої інстанції вірно встановлено, що відповідно до укладеного договору № PLG0GA00000489 від 05.06.2007 року ОСОБА_2 отримала кредит у розмірі 16000,00 доларів США на термін до 05.06.2017 року.

Відповідно до умов договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісячно в період сплати, Відповідач повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також нші витрати згідно кредитного договору.

Згідно договору у випадку порушення зобов'язань за кредитним договором, Відповідач сплачує Банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом.

Згідно з п.п. 7.1 кредитного договору банк зобов'язується надати "Позичальникові" кредитні кошти шляхом: надання готівкою через касу банку на строк з 05.06.2007 року по 05.06.2017 року включно, у вигляді простої кредитної лінії у розмірі 17 802 доларів США на наступні цілі: споживчі потреби у сумі 16 000 доларів США, а також у розмірі 1 802 доларів США на сплату страхових платежів у випадках та порядку, передбачених п.п. 2.1.3, 2.2.7 даного Договору, зі сплатою за користування Кредитом відсотків у розмірі 0,92 % на місяць на суму залишку заборгованості за Кредитом, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 1,50 % від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі суми 0,20 % від суми виданого кредиту щомісяця в період сплати, відсотків за дострокове погашення кредиту згідно з п. 3.11 даного Договору та винагороди за проведення додаткового моніторингу, згідно п. 6.2 даного Договору. Періодом сплати вважається період з 18 по 25 число кожного місяця. Щомісяця в Період сплати Позичальник повинен надавити Банку кошти (щомісячний платіж) у сумі 254,16 доларів США для погашення заборгованості за кредитним договором, що складається із заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди.

У разі порушення вищевказаних термінів оплати (зокрема оплати заборгованості не в повному обсязі) на 120 календарних днів, - Позичальник зобов'язаний повернути (сплатити) суму кредиту (залишок заборгованості по кредиту), відсотків, винагороди, пені в повному обсязі в останній день місяця, в якому відбулося порушення термінів оплати на 120 календарних днів.

При порушенні Позичальником будь-якого зобов'язання, передбаченого п.п. 2.2.2, 2.2.3 даного Договору, Банк має право нарахувати, а Позичальник зобов'язується сплатити Банку пеню в розмірі 0,15 % від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожний день прострочки (п.4.1 кредитного Договору).

Пунктом 2.3.3 кредитного договору передбачено право банку в разі порушення позичальником зобов'язань, передбачених умовами даного Договору, розірвати договір у судовому порядку або згідно ст. 651 ЦК України здійснити одностороннє розірвання договору з надсиланням Позичальникові відповідного повідомлення.

Із матеріалів справи вбачається, що сторони встановили як строк дії договору - з 05.06.2007 року по 05.06.2017 року, так і строки виконання зобов'язань зі щомісячним погашенням платежів - щомісяця в період сплати з 18 по 25 число кожного місяця Позичальник повинен надавати Банку кошти (щомісячний платіж) у сумі 254,16 доларів США для погашення заборгованості за кредитним договором, що складається із заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди (п.п.7.1 кредитного договору).

Судом встановлено, що ОСОБА_2 кошти по кредиту не вносила вчасно, внаслідок чого станом на 21.10.2014 року утворилася заборгованість - 65194,64 доларів США, що за курсом 12,95 відповідно до службового розпорядження НБУ від 21.10.2014 року складає 844270,62 грн., яка складається з: - 15432,41 доларів США - заборгованість за кредитом; - 16778,42 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 2240,00 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом; - 27620,92 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; а також штрафи відповідно до договору: - 19,31 доларів США - штраф (фіксована частина), - 3103,59 доларів США - штраф (процентна складова).

Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Згідно статті 526 ЦК України зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Враховуючи, що у відповідачки ОСОБА_2 утворилась заборгованість перед позивачем, у звязку з неналежним виконанням покладених на неї зобовязань за кредитним договором від 05.06.2007 року, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про можливість задоволення позову ПАТ "ПриватБанк" та стягнення боргу з відповідача.

Відповідно до ч. 2 статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Таким чином, сторони встановили строки виконання зобов'язань зі щомісячним погашенням платежів, щомісяця в період сплати з 18 по 25 число кожного місяця у сумі 254,16 доларів США для погашення заборгованості за кредитним договором, що складається із заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди.

Отже, поряд з установленням строку дії договору сторони встановили й строки виконання боржником окремих зобов'язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на основі договору. Строк виконання кожного щомісячного зобов'язання, згідно із ч. 3 ст. 254 ЦК України, спливає у відповідне число останнього місяця строку. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язаний його початок (ст.253 ЦК України).

В даному випадку, строк порушення виконання щомісячного зобов'язання щодо сплати щомісячних платежів, починається з наступного дня після 25 числа кожного місяця, тобто з 26 числа кожного місяця (оскільки період сплати встановлений з 18 по 25 число кожного місяця). Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (ч.4 ст.267 ЦК України).

Статтею 257 ЦК України встановлено загальний строк позовної давності тривалістю у три роки.

За загальним правилом, перебіг загальної та спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст.261 ЦК України).

Відповідно до ч. 5 ст. 261 ЦК України за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припиненням дії) договору, скільки з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст.261 ЦК України).

За змістом цієї норми, початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Згідно з умовами кредитного договору (п.п. 4.1, 7.1) позичальник зобов'язаний здійснювати повернення кредиту частинами (щомісячними платежами) у розмірі та в строки, визначені договором, і щомісяця сплачувати відсотки за користування кредитом, винагороду, а також сплатити пеню за порушення строків повернення кредиту. Оскільки умовами договору передбачені окремі самостійні зобов'язання, які деталізують обов'язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов'язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового платежу, а отже, і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж, починається з моменту порушення строку його погашення.

Отже, ураховуючи, що за умовами договору погашення кредиту, відсотків та винагороди у сумі 254,16 доларів США повинно здійснюватися позичальником частинами у період з 18 по 25 число кожного місяця, то початок перебігу позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту (місяця, дня) невиконання позичальником кожного із цих зобов'язань.

З матеріалів справи слідує, що позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості 08.12.2014 року, надавши суду розрахунок заборгованості за договором починаючи з моменту його укладення, тобто з 06.06.2007 року.

У разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів і процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу.

А тому суд, враховуючи вищенаведене вважає, що слід застосувати загальний строк позовної давності у три роки щодо суми заборгованості за простроченим тілом кредиту, нарахованими відсотками та комісії за використання кредиту, враховуючи строк погашення кожного чергового платежу.

Сума заборгованості за кредитом визначена у розмірі 15 432,41 доларів США, до складу якої входить: прострочене тіло (сальдо прострочене) у сумі 8 741,75 доларів США та сальдо поточне.

Таким чином, обчислювати заборгованість за простроченим тілом кредиту, відсотками та комісією слід за останні три роки до моменту звернення в суд з відповідною позовною заявою, тобто з 08.12.2011 року.

Отже, заборгованість за простроченим тілом кредиту становить: 8 741,75 -3 881,29 = 4 860,46 доларів США. Заборгованість за відсотками із врахуванням строку позовної давності складає : 16 778,42 - 7 290,55 = 9 487,87 доларів США. Заборгованість по комісії за користування кредитом: 2 240 - 1 120 = 1 120 доларів США.

Відповідно до ч. 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов"язання за кожен день прострочення виконання.

Тобто пеня - це санкція, яка нараховується з першого дня прострочення й до тих пір поки зобов"язання не буде виконано. Її розмір збільшується залежно від продовження правопорушення.

Правова природа пені така, що позовна давність до вимог про її стягнення обчислюється по кожному дню (місяцю), за яким нараховується пеня, окремо. Право на позов про стягнення пені за кожен день (місяць) виникає щодня (щомісяця) на відповідну суму, а позовна давність обчислюється з того дня (місяця), коли кредитор дізнався або повинен повинен був дізнатися про порушення права.

Стаття 266 ЦК України передбачає, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

Стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця), з якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що стягнення заборгованості по пені слід здійснювати за період з 08.12.2013 року по 08.12.2014 року. Тобто, розмір пені, який підлягає стягненню складає: 27 620,92 -19 274,11 = 8 346,81 доларів США.

За таких обставин, судова колегія суддів дійшла до висновку, що порушень норм матеріального та процесуального права, які б могли призвести до зміни чи скасування рішення Хорольського районного суду Полтавської області від 11 серпня 2015 року та задоволення апеляційної скарги не встановлено.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів -,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» - відхилити.

Рішення Хорольського районного суду Полтавської області від 11 серпня 2015 року- залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржено протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: (підпис) ОСОБА_1

Судді: (підписи) ОСОБА_3

ОСОБА_4

ВІРНО: