Справа № 524/4270/15-ц
03.09.2015 року, Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області у складі:
головуючого судді Рибалка Ю.В.,
при секретарі судового засідання Никифоренко А.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
До суду звернулась ОСОБА_1 із позовом про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
Зазначила, що є власником квартири, а відповідач ОСОБА_2 зареєстрована у ІНФОРМАЦІЯ_1.
Вказувала, що відповідач хоча і зареєстрована за вказаною адресою, але там не проживає, в квартирі відсутні її речі, не вносить оплату за комунальні послуги.
Просила визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування жилим приміщенням.
Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не прибула, надала до суду заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не прибула, про день час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила.
Представник третьої особи Автозаводського районного відділу УДМС України у м. Кременчуці Полтавської області у судове засідання не прибув, був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи, надав до суду заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності, при ухваленні рішення поклався на розсуд суду.
Суд, ураховуючи факт неявки відповідача в судове засідання та неповідомлення відповідачем про причини неявки до суду, на підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу по суті за його відсутності з ухваленням по справі заочного рішення. на підставі наявних у справі доказів
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 27 лютого 1995 року, виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконкому міської ОСОБА_1 народних депутатів, квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1.
Відповідно до матеріалів позовної заяви, ОСОБА_2 зареєстрована у ІНФОРМАЦІЯ_2. Відповідно до акту №86 від 23.03.2015, ОСОБА_2 не проживає за даною адресою, комунальні послуги не сплачує, її речі у квартирі відсутні.
Вказані обставини постають з позовної заяви та підтверджені наявними матеріалами справи.
Відповідач не надала суду належних і допустимих доказів на спростування позову, не довела, що вона не втратила права користування спірним житлом.
Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно зі ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства.
Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов'язує.
Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам інших громадян, інтересам суспільства.
Тягар утримання майна покладено на його власника. Власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 322 ЦК України).
Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Як зазначено в постанові Верховного суду України від 16 січня 2012 року у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, предявивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою.
Ураховуючи наведені обставини, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідача необхідно визнати такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
Керуючись ст. 317, 319, 322, 383, 391, 405 ЦК України, ст. 14, 57-60, 61, 146, 174, 208, 209, 212-215, 218, 223, 224-228 ЦПК України, суд,
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 12 у будинку № 3 по вул. Перемоги у м. Кременчуці Полтавської області.
Заочне рішення може бути переглянуте Автозаводським районним судом м. Кременчука за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано до Автозаводського районного суду м. Кременчука протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання заяви про його перегляд, якщо заяву не було подано.
Суддя Ю.В. Рибалка