АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 642/5237/15-ц Головуючий суддя І інстанції Сватіков А. В.
Провадження № 22-ц/790/7096/15 Суддя доповідач Пилипчук Н.П.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого Пилипчук Н.П.,

суддів: Малінської С.М., Кірсанової Л.І.

за участю секретаря Шабас О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 02 вересня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів, -

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом посилаючись на те, що 12.11.2013 року рішенням Комінтернівського районного суду м Харкова з нього на користь ОСОБА_1 було стягнуто аліменти на утримання сина в розмірі 1000 грн. щомісяця, починаючи 25 вересня 2013 року і до повноліття дитини або зміни матеріального стану сторін. Проте, в новому шлюбі у нього народилася донька, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка знаходиться на його утриманні, отже змінився його сімейний та майновий стан.

Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 02 вересня 2015 року позовну заяву ОСОБА_2 задоволено у повному обсязі, вирішено зменшити розмір аліментів, сплачуваних ОСОБА_2 на підставі рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 12.11.2013 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про сплату аліментів на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1000 грн. щомісяця, починаючи з 25 вересня 2013 року і до повноліття дитини або зміни матріального стану сторін, до 1/5 частини (20%) заробітку, доходу ОСОБА_2, щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18.06.2015 року до досягнення дитиною повноліття.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати вказане рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи. Звертає увагу, що судом змінений не розмір, а спосіб присудження аліментів. Вказує, що утримання дитини потребує значно більших витрат, ніж ті, що визначені судом.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, підтверджується матеріалами справи, що на підставі рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 12.11.2013 року, що набрало законної сили, з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на користь фролової ОСОБА_5 на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1000 грн. щомісяця, починаючи 25 вересня 2013 року і до повноліття дитини або зміни матеріального стану сторін, (а.с. 4).

ОСОБА_2 просить зміншити розмір аліментів посилаючись на зміну сімейного та майнового стану.

ОСОБА_1 не заперечує, матеріалами справи підтверджено, що у ОСОБА_2 в новому шлюбі народилася донька, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно довідки про доходи виданої головним бухгалтером ПАТ «Південспецбуд» ОСОБА_2 займає посаду начальника охорони праці та його заробітна плата з листопада 2014 року по квітень 2015 року складає суму в розмірі 11248,30 грн., сплачені аліменти за цей період становлять суму в розмірі 3600 грн., таким чином загальна сума доходу за винятком аліментів становить 7648,30 грн. (а.с. 7).

Відповідно до довідки №2 від 10.06.2015 року виданої головним бухгалтери ОСОБА_6, ОСОБА_2 працює в ТОВ «Автамаш-маркетинг» з 01.06.2003 року, займає посаду інженера з охорони праці і ТБ та його дохід за період з 01.12.2014 р. по 31.05.2015 р. складає 4200 грн. (а.с. 8).

ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції не заперечувала, що ОСОБА_2 уклав інший шлюб, в якому народилася дитина, що знаходиться на його утриманні.

Таким чином, судова колегія вважає правильним висновок суду першої інстанції про наявність підстав для зменшення розміру аліментів, оскільки у позивача змінився сімейний стан, він уклав інший шлюб в якому 18.12.2014 року народилася дитина, що призвело до майнових витрат на утримання дитини, отже змінився і майновий стан позивача.

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_2 має постійне місце роботи, його дохід не є мінливим.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч.1 ст. 184 СК України).

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Погіршення матеріального становища батька, зміна його сімейного стану може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Зокрема, до підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі (що фактично є зміною розміру) ст. 184 СК України відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

За таких обставин, не суперечить вимогам закону зміна розміру аліментів визначених у твердій грошовій сумі 1000 грн. до 1/5 частини заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Між тим, правильно визначивши розмір аліментів, суд першої інстанції помилково вважав, що аліменти у новому розмірі необхідно сплачувати починаючи з 18.06.2015 року до досягнення дитиною повноліття.

Згідно роз*ясень п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Таким чином, рішення суду першої інстанції підлягає відповідній зміні.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, п.3 ч. 1 ст. 309, ст. ст. 313, 316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 02 вересня 2015 року змінити.

Виключити з резолютивної частини рішення слова «починаючи з 18.06.2015 року до досягнення дитиною повноліття», зазначивши: «У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.»

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий

Судді