Номер провадження: 22-ц/785/7742/15
Головуючий у першій інстанції: Баннікова Н. В.
Доповідач: Ісаєва Н. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.10.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого-судді: Ісаєвої Н.В.,

суддів: Журавльова О.Г, Комлевої О.С.,

при секретарі: Колмакові В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 4 серпня 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Держави Україна в особі Управління Державної Казначейської служби України в Ізмаїльському районі Одеської області, Ізмаїльської міжрайонної прокуратури Одеської області та помічника прокурора Ізмаїльської міжрайонної прокуратури Одеської області - Карастана Дмитра Івановича про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,-

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2012 р. ОСОБА_3 звернувся до суду із даним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що за період з 16.03.2009 р. по 18.09.2013 р. органи дізнання, прокуратури та суду незаконно притягали його до кримінальної відповідальності.

Так, 16.03.2009 р. Ізмаїльський міжрайонний прокурор незаконно порушив щодо нього кримінальну справу за ч1 ст. 366 КК України.

06.04.2011р. Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області ухвалено щодо нього обвинувальний вирок.

19.07.2011р. апеляційний суд Одеської області вказаний вирок суду скасував та направив справу на додаткове розслідування.

17.09.2012р. постановою слідчого СВ Ізмаїльського MB УМВС України в Одеській області кримінальне переслідування щодо нього закрито.

27.09.2012р. постановою заступника Ізмаїльського міжрайонного прокурора вказана постанова скасована, кримінальну справу направлено для організації подальшого розслідування.

18.09.2013р. постановою слідчого СВ Ізмаїльського MB УМВС України в Одеській області кримінальне провадження відносно нього було закрите у зав'язку з відсутністю складу злочину, передбаченого ст. 358 КК України.

За 54 місяці незаконного кримінального переслідування йому було завдано значну матеріальну та моральну шкоду, а саме: його було відсторонено від роботи, він не отримував заробітну плату, він витрачав гроші за надання йому правової допомоги та сплати судового збору, органами дізнання, слідства, прокуратури та суду виявлявся психічний, такий, що принижує людську гідність, тиск щодо, нібито, його винуватості, необґрунтовано висувались обвинувачення. За вказаний час він проходив лікування, йому проведено операції на легенях та очах тощо.

Посилаючись на норми ст. 1176 ЦК України та Закону Україна «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду» (далі - Закон), просив позовні вимоги задовольнити.

У судовому засіданні вимоги підтримав та, уточнивши розмір позовних вимог, просив стягнути з відповідачів і суму інфляції, а всього - 653 157 грн.

Представники Управління Державної Казначейської служби України в Ізмаїльському районі Одеської області та Ізмаїльської міжрайонної прокуратури Одеської області проти задоволення ПОЗОВНИХ ВИМОГ заперечували, надали ПИСЬМОВІ пояснення.

Представник Ізмаїльської міжрайонної прокуратури Одеської області суду пояснив, що прокуратурою не приймалось рішення щодо відсторонення позивача від займаної посади, питання про дострокове припинення повноважень директора СК «Україна» розглядалось НА загальних зборах членів СК «Україна» ще 26.12.2008 р. Крім того, позивачем не надано доказів і у підтвердження матеріальних витрат (а.с.39-41, 47-48). Зазначив, що 29.05.2014 р. постановою заступника прокурора Одеської області постанову від 18.09.2013 р. про закриття кримінального і провадження за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 358 КК України, за фактом підроблення протоколу загальних зборів СК «Україна» скасовано, досудове слідство триває.

Помічник прокурора Ізмаїльської міжрайонної прокуратури Одеської області - Карастан Д.І. у судове засідання не з'явився, подав до суду свої заперечення згідно яким у задоволенні позовних вимог просить відмовити (а.с.65-67), справу розглядати у його відсутність.

Рішенням суду у задоволенні позову відмовлено.

На рішення суду позивач приніс апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати, постановити нове, яким задовольнити позов, посилаючись на те, що судом неповно з'ясовані обставини, що мають значення для справи, а також, що судом порушено норми матеріального та процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних підстав.

Згідно п.3 ст.10 ЦПК України , кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень, а суд згідно ст.11 ЦПК України, розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив матеріали справи, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Судом встановленого 16.03.2009 р. Ізмаїльським міжрайонним прокурором порушено відносно позивача кримінальну справу за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України (а.с.7).

Вироком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 06.04.2011 р. позивача визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 336 КК України та піддано штрафу (а.с.8-14).

Вирок Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 06.04.2011 р. ухвалою апеляційного суду Одеської області від 19.07.2011 р. скасовано (а.с.15-16).

Постановою слідчого СВ Ізмаїльського МВ УМВС України в Одеській області від

18.09.2013р. кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 закрите у зав'язку з відсутністю складу злочину, передбаченого ст. 358 КК України (а.с.22-23).

Згідно протоколу загальних зборів членів СК «Україна» від 26.12.2008 р. дострокове припинення повноважень директора СК «Україна» - ОСОБА_3 розглядалось на загальних зборах членів СК «Україна» 26.12.2008 р., тобто до порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_3 (а.с.49-50).

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 1176 ЦК України шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду. Право на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, виникає у випадках, передбачених законом.

Згідно ст. 2 Закону право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадках:

1) постановления виправдувального вироку суду;

2) встановлення в обвинувальному вироку суду чи іншому рішенні суду (крім ухвали суду про призначення нового розгляду) факту незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують чи порушують права та свободи громадян, незаконного проведення оперативно-розшукових заходів;

3) закриття кримінального провадження за відсутністю події кримінального правопорушення, відсутністю у діянні складу

кримінального правопорушення або не встановленням достатніх доказів

для доведення винуватості особи у суді і вичерпанням можливостей їх отримати;

4) закриття справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. З Закону у наведених в ст. 1 цього Закону випадках громадянинові відшкодовуються (повертаються):

1) заробіток та інші грошові доходи, які він втратив внаслідок незаконних дій;

2) майно (в тому числі гроші, грошові вклади і відсотки по них, цінні папери та відсотки по них, частка у статутному фонді господарського товариства, учасником якого був громадянин, та прибуток, який він не отримав відповідно до цієї частки, інші цінності), конфісковане або звернене в доход держави судом, вилучене органами досудового розслідування, органами, які здійснюють оперативно-розшукову діяльність, а також майно, на яке накладено арешт;

3) штрафи, стягнуті на виконання вироку суду, судові витрати та інші витрати, сплачені громадянином;

4) суми, сплачені громадянином у зв'язку з поданням йому юридичної допомоги;

5) моральна шкода.

Виходячи з п.п.6,11 Положення про застосування Закону України "Про порядок відшкодування шкоди,завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду", затвердженого Наказом Міністерства юстиції України, Генеральною прокуратурою України та Міністерства Фінансів України N 6/5/3/41 від 04.03.1996, громадянинові, одночасно з повідомленням про закриття справи в стадії дізнання і попереднього слідства або з копією виправдувального вироку, що набрав законної сили, або постановою (ухвалою) суду (судді) направляє повідомлення, в якому роз'яснює, куди і протягом якого терміну можна звернутися за відшкодуванням шкоди і поновленням порушених прав. Протягом шести місяців після направлення громадянину повідомлення він може звернутись до відповідних органів для визначення розміру шкоди, переліченої у ст. З Закону, зокрема: при закритті провадження в справі органами дізнання або

слідства Міністерства внутрішніх справ, Генеральної прокуратури і Служби безпеки України - відповідно до цих органів.

Тобто, суд прийшов до висновку, що позивачу слід було звертатись до органу слідства Ізмаїльського МВ УМВС України в Одеській області для встановлення підстав застосування Закону України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду" і визначення розміру шкоди відповідно до ст.12 Закону тощо.

У разі незгоди з незгоди з винесеною постановою (ухвалою) про відшкодування шкоди громадянин відповідно до положень цивільного процесуального законодавства може оскаржити постанову до суду.

Крім того, 29.05.2014 р. постановою заступника прокурора Одеської області постанову від 18.09.2013 р. про закриття кримінального провадження за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 358 КК України, за фактом підроблення протоколу загальних зборів СК «Україна» скасовано, досудове слідство триває, що робить передчасним звернення позивача до суду.

Таким чином, зважаючи на вищевикладене, доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, оскільки спростовуються матеріалами справи, а письмових доказів на підтвердження доводів апеляційної скарги до апеляційного суду надано не було.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів розглянувши скаргу в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, рішення суду відповідає фактичним обставинам справи, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги на увагу не заслуговують та задоволенню не підлягають, підстави для ухвалення нового рішення відсутні.

Судова колегія, розглянувши справу, прийшла до висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, в зв'язку з чим, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч. 1 п. 1, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 4 серпня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак її може бути оскаржено до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий- суддя Н.В.Ісаєва

Судді: О.Г. Журавльов

О.С.Комлева