Апеляційний суд міста Києва
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/9192/15 Доповідач у суді апеляційної інстанції: ВолошинаВ.М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду міста Києва в складі :

Головуючого Волошиної В.М.

Суддів Котули Л.Г., Слюсар Т.А.

при секретарі Крічфалуши С.С.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Кратенко Юлії Олександрівни - представника Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 05 травня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Приватного акціонерного товариства «Дельта Банк» про порушення прав споживачів, стягнення депозитного вкладу.

Заслухавши доповідь судді Волошиної В.М., перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів, -

В с т а н о в и л а :

В липні 2014 року позивачі звернулись до суду з позовом до ПАТ «Дельта Банк» про порушення прав споживачів, в якому, з урахуванням заяв про уточнення позовних вимог просили суд стягнути з відповідача на їх користь депозитний вклад в розмірі 20971 доларів США кожному, що за курсом НБУ на день запровадження тимчасової адміністрації 03.03. 2015 становить 563241,5 грн.; 8,75 % від суми заборгованості по договору в розмірі 1462,99 дол США, що становить 39291,91 грн., 3% річних від суми заборгованості в розмірі 501,52 дол. США, що еквівалентно 13471,5 грн. а також моральну шкоди в розмірі 5000 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що невиконання відповідачем їх вимог про повернення власних грошових коштів призвело до порушення права позивачів на вільне розпорядження коштами , що знаходяться на банківських рахунках.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 05 травня 2015 року позов ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Приватного акціонерного товариства «Дельта Банк» про порушення прав споживачів, стягнення депозитно вкладу задоволено частково.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Дельта Банк» на користь ОСОБА_4 суму заборгованості в розмірі 563241,5 грн., 8,75% від суми заборгованості в розмірі 39291,91 грн., 3% річних від суми заборгованості в розмірі 13471 грн. за договором № 3321 банківського вкладу (депозиту) від 16 листопада 2013 року.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Дельта Банк» на користь ОСОБА_4 моральну шкоду в розмірі 2500 грн.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Дельта Банк» користь ОСОБА_5 суму заборгованості в розмірі 563241,5 грн.; 8,75% від суми заборгованості в розмірі 39291,91 грн.; 3% річних від суми заборгованості в розмірі 13471 грн. за договором № 3321 банківського вкладу (депозиту) від 16 листопада 2013 року всього стягнути 616004 (шістсот шістнадцять тисяч чотири) грн.91 коп.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Дельта Банк» користь ОСОБА_5 моральну шкоду в розмірі 2500 грн.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Дельта Банк» в дохід держави судовий збір в розмірі 3654 грн.

Не погодившись із рішенням суду КратенкоЮ. О. - представник Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» подала на нього апеляційну скаргу, посилаючись на його незаконність, ухваленим із порушенням норм матеріального та процесуального права, без повного, всебічного та обгрунтованого вивчення та дослідження матеріалів справи та доказів по ній.При цьому зазначала, що на підставі постанови Правління Національного банку України від 02.03.2015р. № 150 «Про віднесення ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.03.2015р. № 51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» згідно з яким з 03.03.2015р. запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації Кадирова Владислава Володимировича.Тимчасову адміністрацію у банку запроваджено строком на шість місяців з 03.03.2015 по 02.09.2015 включно. АТ «Дельта Банк» не має правових підстав для задоволення кредиторських вимог ОСОБА_4 та ОСОБА_5 поза процедурою ліквідації, в іншій, ніж передбачено законом черговості, оскільки позивач має право отримати грошові кошти виключно у порядку та на умовах передбачених Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та підзаконними актами до нього, відповідно до встановленого порядку. Окрім того, представник відповідача вказувала, що позовні вимоги позивачів в частині стягнення штрафних санкцій, відсотків за користування коштами та індексу інфляції не підлягають задоволенню, оскільки згідно п. З статті 36 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється: нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), а також зобов'язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов'язань банку. До того ж, судом першої інстанції не було прийнято до уваги те, що у матеріалах справи не міститься доказів завдання банком позивачам моральної шкоди, як не було й наведено жодних обґрунтувань щодо розміру моральної шкоду у позовній заяві.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

За правилами ч.ч. 1, 2 ст. 305 ЦПК України апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання особи, яка бере участь у справі, щодо якої немає відомостей про вручення їй судової повістки, або за її клопотанням, коли повідомлені нею причини неявки буде визнано судом поважними.

Неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи судом повідомлений у встановленому законом порядку, причину неявки суду не повідомив. У відповідності до вимог статті 74, 305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи, а тому колегія суддів вважає можливим слухати справу у відсутності представника відповідача..

Положенням ч.1 ст. 309 ЦПК України визначено, що підставами для скасування рішення суду першої інстанціїі ухвалення нового рішенняабо зміни рішення є:

1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими;

3) невідповідність висновків суду обставинам справи;

4) порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та стягуючи з Приватного акціонерного товариства «Дельта Банк» на користь ОСОБА_4 суму заборгованості в розмірі 563241,5 грн., 8,75% від суми заборгованості в розмірі 39291,91 грн., 3% річних від суми заборгованості в розмірі 13471 грн. за договором № 3321 банківського вкладу (депозиту) від 16 листопада 2013 року, моральну шкоду в розмірі 2500 грн. та на користь ОСОБА_5 суму заборгованості в розмірі 563241,5 грн.; 8,75% від суми заборгованості в розмірі 39291,91 грн.; 3% річних від суми заборгованості в розмірі 13471 грн. за договором № 3321 банківського вкладу (депозиту) від 16 листопада 2013 року , моральну шкоду в розмірі 2500 грн. суд першої інстанції виходив з їх доведеності, відповідності вимогам чинного законодавства та порушення прав позивачів відповідачем.

Проте, з такими висновками суду погодитись не можна виходячи з наступного.

Відповідно до вимогст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. У пункті 2 постанови №14 Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» зазначено, що рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 8 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд, зокрема, вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам судове рішення не відповідає дивлячись на таке.

16.11.2013 між ПАТ «Дельта Банк» та позивачами ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було укладено договори банківського вкладу ( депозиту) № 3321 та №649 у відділенні № 26 АТ Дельта Банк» ( м. Київ, вул. Ревуцького, буд.10/2).

Згідно п.1.2 договорів сума вкладу складає 20971 дол.США.

Пунктом 1.3 зазначених договорів передбачено, що вклад залучається на строк з моменту зарахування вкладів на рахунок, вказаний у п.1.6 цих договорів № 9259 №3259 по 15.05.2014 року включно.

Пунктом 1.4 договорів передбачено, що процентна ставка на суму вкладів становить 8,75 річних.

Пунктом 1.9 передбачено, що нараховані проценти за вкладами виплачуються одночасно з поверненням суми вкладу по закінченні строку розміщення вкладу,.

Пунктом 1.10 договорів передбачено, що вклади виплачуються по закінченню строку розміщення вкладів, зазначених в п.1.3 договорів шляхом зарахування на поточний картковий рахунок вкладника з використанням платіжної картки №9209 та №9002.

Встановлено, що 13.05.2014 позивачі письмово повідомили відповідача про намір повернути суму вкладів з урахуванням процентної ставки, що підтверджується відповідними заявами №2143972 та №2143993 (а.с.14,15). Вклади видані не були.

В подальшому позивачі неодноразово звертались до правління банку із заявами про повернення суми вкладу, однак банком було відмовлено в даній вимозі позивачів з посиланням і Постанову НБУ щодо обмеження видачі готівкових коштів в іноземній валюті.

Після закінчення строку дії основних договорів, відповідно до 1.10 договорів кошти зарахувались на поточні рахунки позивачів.

Оскільки грошові кошти позивачам не повернуті, що не заперечувалося відповідачем, вони вважаючи порушеним їх право, звернулися до суду з позовними вимогами.

Відповідно до змісту ст. ст. 10,11,58-60 ЦПК України суд слухає цивільні справи на засадах змагальності сторін, в межах заявлених вимог і на підставі доказів наданих сторонами та їх представниками, докази повинні подаватись належні, тобто містити інформацію щодо предмета доказування, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, доказування не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

При апеляційному розгляді справи встановлено, що згідно постанови Правління Національного банку України від 02.03.2015р. № 150 «Про віднесення ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.03.2015р. № 51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» згідно з яким з 03.03.2015р. запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації Кадирова Владислава Володимировича.Тимчасову адміністрацію у банку запроваджено строком на шість місяців з 03.03.2015 по 02.09.2015 включно , на час розгляду справи в апеляційному суді вона діє. На час ухвалення рішення судом першої інстанції про задоволення позовних вимог ці обставини існували, але судом першої інстанції до уваги не були прийняті.

Відповідно до п.1 ч.6 ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", обмеження, встановлене пунктом 1 частини п'ятої цієї статті, не поширюється на зобов'язання банку щодо: виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом, в національній валюті України. Вклади в іноземній валюті перераховуються в національну валюту України за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком України до іноземних валют на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації відповідно до цієї статті.

Положенням ч. 1 ст. 26 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" визначено, що Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом у розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами 200 000 грн., встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку.

Згідно з ч.5 п.1 ст.36 зазначеного Закону під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку, нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), а також зобов'язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов'язань банку.

Відповідно до ч. 2 ст. 46 вказаного Закону з дня призначення уповноваженої особи Фонду щодо ліквідації банку, зокрема, припиняються всі повноваження органів управління банку та органів контролю, строк виконання всіх грошових зобов'язань банку та зобов'язання щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів) вважається таким, що настав, припиняється нарахування відсотків, неустойки (штрафу, пені) та застосування інших санкцій за всіма видами заборгованості банку.

Згідно з ч.5 ст.45 Закону протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду кредитори мають право заявити уповноваженій особі Фонду про свої вимоги до банку. Вимоги фізичних осіб-вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами не заявляються.

Таким чином, з моменту запровадження у відповідача тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб задоволення вимог вкладників та інших кредиторів ПАТ «Дельта банк» здійснюється з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про банки та банківську діяльність в Україні" та Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Стягнення з відповідача належних позивачам грошових коштів за договорами банківських вкладів порушить порядок задоволення вимог кредиторів, встановлений вимогами ст. ст. 45, 49 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

За таких обставин, судом першої інстанції при ухваленні рішення не враховано положення п.1 ч. 5 та п. 5 ч.6 ст. 36 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» , відповідно до яких, після запровадження тимчасової адміністрації не здійснюються операції з переказу коштів фізичних та юридичних осіб, що надійшли на їхні рахунки до запровадження тимчасової адміністрації.

Зважаючи на викладене, в задоволені заявленої позовної вимоги позивачам ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до ПАТ «Дельта банк» про стягнення коштів у вказаній сумі необхідно відмовити.

Гарантовані законом 200 тис.грн. кожний із позивачів отримав, чого вони не заперечували в судовому засіданні.

Вимога позивачів щодо сплати моральної шкоди, колегія суддів вважає задоволенню не підлягає, так як відповідно до ст. ст. 614, 1167 ЦК України підставою для стягнення моральної шкоди при порушенні зобов'язання є наявність вини, якщо інше не встановлено договором або законом. Тому в цій частині апеляційний суд вважає доводи представника відповідача заслуговують уваги і приходить до висновку, що позивачами не доказано наявність вини відповідача в спричиненні моральної шкоди, крім того, суд приймає до уваги, що сплата моральної шкоди умовами договору не передбачено. До того ж, колегія суддів прийшла до висновку, що позовні вимоги за основним позовом не підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене, рішення суду першої інстанції про часкове задоволення позовних вимог не можна визнати законним та обгрунтованим, воно підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення, яким у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317,319 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу Кратенко Юлії Олександрівни - представника Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» задовольнити.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 05 травня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Приватного акціонерного товариства «Дельта Банк» про стягнення депозитного вкладу відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: