Справа № 346/68/14-ц
Провадження № 22-ц/779/6/2015
Головуючий у 1 інстанції Калинюк О. П.
Суддя-доповідач Малєєв А.Ю.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2015 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області у складі:

головуючого - Малєєва А.Ю.,

суддів: Васильковського В.М., Меленко О.Є.,

секретаря Яковин М.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 21 лютого 2014 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання спадкового договору, -

в с т а н о в и л а :

В січні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання спадкового договору, укладеного 18.10.2012 між ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_2, посвідчений приватним нотаріусом Коломийського міського нотаріального округу ОСОБА_6 та зареєстрованого в реєстрі за № 3076 (а.с. 5-7).

Позовні вимоги мотивували тим, що згідно п.1 вище зазначеного спадкового договору відповідач ОСОБА_2 зобов'язався виконувати передбачені позивачем та її чоловіком розпорядження і в разі їхньої смерті набути право власності на майно позивача, а саме однокімнатну квартиру за АДРЕСА_1. В порушення умов спадкового договору відповідач перестав належним чином його виконувати, зокрема повністю усунувся від покладених на нього обов'язків, які замість нього виконувала мати відповідача ОСОБА_7, не надавав жодної матеріальної допомоги на проживання, харчування та забезпечення ліками позивача і її чоловіка та не надав інші побутові послуги, передбачені договором.

Зі слів позивача, після смерті її чоловіка ОСОБА_5 родичі відповідача ОСОБА_2 взяли у неї речі покійного чоловіка та 6000 грн на його поховання, хоча згідно до спадкового договору поховання повинно було здійснюватися за кошти відповідача. Крім того допомогу на поховання ОСОБА_5, як зазначила позивач, отримала мати відповідача ОСОБА_7

Відповідно до п.4.3.4. згаданого договору в разі смерті Відчужувачів відповідач повинен поховати їх на цвинтарі в м. Коломия Івано-Франківської області, однак чоловік позивача був похований в с. П'ядики Коломийського району (а.с. 10).

Позивач стверджувала, що за весь час з моменту укладання спадкового договору відповідач не відвідував її жодного разу та не завжди відповідав на телефонні дзвінки, що на її думку є грубим порушенням умов укладеного між ними договору. За таких обставин та відповідно до ч.2 ст. 651 ЦК України позивач просила постановити рішення, яким розірвати спадковий договір укладений між нею, ОСОБА_5 та відповідачем ОСОБА_2, судові витрати стягнути з відповідача.

Заочним рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 21 лютого 2014 року задоволено позовну заяву ОСОБА_3 про розірвання спадкового договору, зокрема: розірвано спадковий договір, укладений 18.10.2012 між ОСОБА_5, ОСОБА_4 та ОСОБА_2, посвідчений приватним нотаріусом Коломийського міського нотаріального округу Івано-Франківської області ОСОБА_6 18.10.2012 та зареєстрований в реєстрі за № 3076; вирішено скасувати, накладену приватним нотаріусом Коломийського міського нотаріального округу Івано-Франківської області ОСОБА_6 заборону у виді відчуження квартири АДРЕСА_1 після набрання рішенням законної сили; стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 243 грн 60 коп. сплаченого судового збору та 2000 грн витрат на правову допомогу.

Відповідач ОСОБА_2 оскаржив указане заочне рішення в апеляційному порядку. Вважає, що заочне рішення, а також ухвала від 21.05.2014 про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення (а.с.86-88) є незаконними. Суд, на думку апелянта, при розгляді заяви про перегляд заочного рішення порушив вимоги процесуального законодавства, оскільки позивачка ОСОБА_3 померла, а відповідно до ст. 25 ЦК України зі смертю особи припиняються всі її права та обов'язки, а тому апелянт вважає, що припинилися і повноваження представника ОСОБА_3 Також зазначає, що провадження по справі повинно бути зупинено до з'ясування осіб, які є спадкоємцями позивачки. Крім того, зі слів апелянта, суд першої інстанції не дослідив всіх обставин справи, не дав належну оцінку всім доказам, порушив вимоги процесуального законодавства, що призвело до постановлення незаконного рішення. Зокрема: справа була розглянута у його відсутності, а повісток про виклик в у суд він не отримував про що свідчать повернуті до суду конверти з відмітками, що кореспонденція відповідачу не вручена. На час розгляду справи, зі слів апелянта, він перебував у Києві на акціях протесту, що можуть підтвердити свідки ОСОБА_9, ОСОБА_7, однак судом першої інстанції не була взята до уваги дана обставина, а пояснення зазначених свідків не були заслухані. Відтак, як зазначає ОСОБА_2, через відсутність в судовому засіданні він не зміг скористатися всіма правами як сторони по справі, а саме: надати пояснення, не мав можливості ознайомитися з матеріалами справи, не міг заявити клопотання. Апелянт вважає, що суд першої інстанції не з'ясував всіх обставин справи, а надані докази оцінив як такі, що не підтверджують особисте виконання ОСОБА_2 умов спадкового договору, оскільки умовами зазначеного договору не передбачено виконання робіт і послуг на прохання апелянта іншими особами. Також апелянт вказує на те, що громадян ОСОБА_5 був похований на цвинтарі в с. П'ядики, а не в м. Коломия на прохання позивачки ОСОБА_3, а посилання суду на ту обставину, що в цій частині не внесено зміни в спадковий договір не підтверджує позовних вимог позивачки.

Просить скасувати заочне рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 21 лютого 2014 року, витребувати у відділу ДРАЦС в м. Коломия Коломийського міськрайонного управління юстиції копію актового запису про смерть ОСОБА_3, зупинити провадження по справі до встановлення осіб, які є спадкоємцями позивачки та розглянути дану справу за участю її спадкоємців і прийняти рішення про відмову в позові про розірвання спадкового договору.

Ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 03 липня 2014 року провадження по справі зупинено до вступу правонаступників до участі у справі (а.с. 124-125).

Ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 04 грудня 2014 року за заявою ОСОБА_10 (а.с. 126) відновлено провадження по даній справі (а.с. 128).

У судовому засіданні апеляційного суду апелянт та його представник вимоги скарги підтримали з наведених у ній мотивів, просили її задовольнити.

ОСОБА_10 заявив, що він є спадкоємцем позивача. Категорично заперечив проти доводів апеляційної скарги, просив її відхилити.

Заслухавши сторони, свідків по справі, суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу належить задовольнити з наступних мотивів.

Згідно матеріалів справи, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 належали на праві спільної сумісної власності квартира за адресою АДРЕСА_1, що підтверджується копією Свідоцтва про право власності на житло № 1675 від 09.08.1993 (а.с. 8, 35) та копією Технічного паспорта від 11.03.1993 (а.с. 11, 37).

На а.с. 5-6, 32-33 міститься копія Спадкового договору № 3076 від 18.10.2012, укладеного між ОСОБА_5, ОСОБА_4 та ОСОБА_2, про що внесено відповідний запис в Спадковому реєстрі згідно копії Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 32059724(а.с. 7, 34).

На а.с. 12, 38 міститься копія Свідоцтва про смерть ОСОБА_19 Серії НОМЕР_1 від 29.10.2013.

Згідно Довідки № 1784 від 09.12.2013, виданої виконкомом П'ядицької сільської ради Коломийського району ОСОБА_5 похований на території с. П'ядики (а.с. 10, 36).

Довідкою КП «Житлоінфоцентр» № 1578 від 09.12.2013 підтверджено, що ОСОБА_3 зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 9, 36).

Довідкою № 20125/03, виданою управлінням Пенсійним фондом України в м. Коломиї та Коломийському районі від 17.12.2013 зазначено, що допомогу на поховання ОСОБА_5 в розмірі двомісячної пенсії отримала ОСОБА_7 (а.с. 14, 40).

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Цим вимогам рішення суду не відповідає.

При ухваленні рішення суд першої інстанції, допитавши свідків з боку позивача, виходив з того, що відповідач порушив зобов'язання, передбачені пунктами 4.3.1-4.3.5. спадкового договору і дійшов до висновку про його розірвання.

Такий висновок суду є передчасним та необґрунтованим.

По-перше, судом прийняте рішення в заочній формі без участі відповідача чи його представника, а також без відповідного клопотання відповідача про розгляд справи у його відсутності, чим порушено вимоги ст. 224 ЦПК України щодо умов проведення заочного розгляду справи. Відповідач, місце проживання (перебування чи роботи) або місцезнаходження якого позивачеві невідоме, навіть після звернення до адресного бюро та органів внутрішніх справ, викликається в суд через оголошення у пресі відповідно до приписів ч.ч. 9, 10 ст. 74 ЦПК України. Відповідача ОСОБА_2 не було належним чином повідомлено про час і місце судового розгляду, а тому у нього не було можливості надавати свої докази та заперечення з приводу заявленого позову, що потягло за собою неповне з'ясування обставин, які мають значення для справи. З цих підстав заочне рішення відповідно до приписів ст. 309 ЦПК України належить скасувати.

По-друге, по суті вимог та заперечень сторін за клопотанням відповідача було допитано свідків ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_11, ОСОБА_7, які показали, що знають покійних ОСОБА_3, ОСОБА_18 і знають відповідача ОСОБА_2, а представника позивачки ОСОБА_10 не знають. Вказали, що їм відомо особисто, що ОСОБА_2 уклав з ОСОБА_18 договір і належно піклувався за позивачами - старшими людьми, купував ліки, продукти, провів воду, робив необхідний ремонт. Свідки вказали, що часто спілкувались із ОСОБА_19, який був комунікабельною людиною і висловлював задоволення тим, як ОСОБА_2 за ними піклується. Після смерті ОСОБА_19 поховали в с. П'ядики, бо так схотіла ОСОБА_3 Судом першої інстанції було також допитано свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_20, які стверджували, що з липня 2013 року вони опікувались ОСОБА_3, купували харчі, ліки, доглядали за нею, обходили. Колегія суддів вважає, що вказані факти піклування свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_20 за своєю далекою родичкою ОСОБА_3 свідчать тільки про їх дії і не заперечують показань свідків з боку відповідача про факти виконання ОСОБА_2 обов'язків за спадковим договором. Виконання умов договору ОСОБА_2, що встановлено показаннями свідків, і допомога родичці з боку ОСОБА_10 та ОСОБА_20 не виключають одне одного і не заперечують виконання зобов'язань відповідачем - ці дії вони робили у різний час і могли між собою не бачитись. Показання свідків ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_11, ОСОБА_7 суд оцінює як такі, що прямо підтверджують виконання зобов'язань ОСОБА_2 за спадковим договором. Показання свідків ОСОБА_10, ОСОБА_20 суд оцінює як такі, що підтверджують факти догляду з їх боку за родичкою і не спростовують факти, вказані свідками з боку відповідача, а тому колегія суддів їх не приймає як докази невиконання зобов'язань із боку відповідача. Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_3 не доведено, а виконання зобов'язань з боку ОСОБА_2 підтверджено належними доказами відповідно до ст. 60 ЦПК України.

По-третє. ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 вже після винесення заочного рішення, що припинило повноваження представника за довіреністю відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 248 ЦК України. Судом зупинялось провадження до визначення правонаступників. Згідно направленої на адресу суду копії спадкової справи ОСОБА_10 18.06.2014 подав заяву про прийняття спадщини. Під час розгляду справи у результаті дослідження матеріалів копії спадкової справи встановлено, що ОСОБА_3, 06.12.2013, під час дії спадкового договору заповіла все своє майно ОСОБА_10 (а.с. 135). Відповідно до ч. 2 ст. 1307 ЦК України заповіт, який відчужувач склав щодо майна, вказаного у спадковому договорі є нікчемним.

Колегія суддів вважає, що ОСОБА_10 не має право вимоги за цим позовом, оскільки у нього не виникло прав та обов'язків щодо спірного майна, яке вказане у спадковому договорі.

Враховуючи наведене оскаржуване рішення слід скасувати та постановити нове, яким відмовити в задоволенні позову ОСОБА_3 про розірвання спадкового договору.

Керуючись ст.ст. 209, 307, 309, 313, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Заочне рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 21 лютого 2014 року - скасувати. Ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 про розірвання спадкового договору.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржене безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий А.Ю. Малєєв

Судді: В.М. Васильковський

О.Є. Меленко