ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/982/15-ц
Провадження № 2/210/991/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді: Вікторович Н.Ю.,
за участі секретаря судового засідання: Лейбенко В.В.,
позивача: ОСОБА_2,
свідків: ОСОБА_3, ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за уточненим позовом ОСОБА_2 до авто-гаражного кооперативу «Металург», в особі голови правління авто-гаражного кооперативу «Металург», - ОСОБА_5, про зобов'язання вчинити певні дії, -
17 березня 2015 року до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області звернулася позивач ОСОБА_2 з вищевказаним позовом, який в подальшому нею було уточнено.
В обґрунтування позовних вимог зазначила, що на території авто-гаражного кооперативу «Металург», розташованого за адресою: АДРЕСА_1, знаходиться гараж НОМЕР_1, що належав її покійному чоловіку ОСОБА_6 на праві приватного будівництва та членства у кооперативі.
Приблизно 08 грудня 2014 року вона пішла до вищевказаного гаражу щоб забрати деякі речі належні її покійному чоловіку, проте на гаражі висів інший замок. Зустрівшись із головою правління авто-гаражного кооперативу «Металург», ОСОБА_5, на її питання, чому вона не може потрапити в гараж, останній відповів, що у зв'язку із несплатою членських внесків та інших платежів, гараж НОМЕР_1 переданий у користування іншій особі на підставі протоколу загальних зборів членів авто-гаражного кооперативу «Металург». Копії вказаного протоколу їй надано не було.
Копію протоколу загальних зборів членів авто-гаражного кооперативу «Металург» від 11 жовтня 2009 року нею було отримано 20 лютого 2015 року з матеріалів Дзержинського РВ КМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області. В пункті 2 вказаного протоколу загальних зборів АГК «Металург» значилося, що: «04 жовтня 2009 року на зборах правління АГК було вирішено питання про виключення зі складу членів кооперативу, якими допущено несплату внесків більш ніж за 2 роки. На підставі цього запропоновано виключити зі складу членів кооперативу наступних осіб…», проте у списку відсутні дані стосовно її чоловіка, а також і не значиться сам гараж НОМЕР_1.
Вказувала на ті обставини, що авто-гаражним кооперативом не було повідомлено її чоловіка про скликання позачергових загальних зборів, тим самим позбавивши можливості його участі у вирішенні даного питання. У протоколі загальних зборів членів авто-гаражного кооперативу «Металург» від 11 жовтня 2009 року вказано, що на зборах були присутні 344 членів, що на її думку є сумнівним фактом.
Вважає, що членами авто-гаражного кооперативу «Металург» присутніх на зборах, були свідомо порушені права інших членів кооперативу, які самовільно в супереч вимогам закону провели незаконно загальні збори, вчинивши самоуправство та самовільно й незаконно передали гараж НОМЕР_1, який належить на праві приватного будівництва та членства у кооперативі, іншій особі.
22 грудня 2014 року вона звернулася із заявами до голови правління авто-гаражного кооперативу «Металург» ОСОБА_5 про надання довідки про те, що її чоловік ОСОБА_6 був членом АГК «Металург», та про розмір заборгованості по сплаті членських внесків за гараж НОМЕР_1.
25 грудня 2014 року вона звернулася із заявою до голови правління АГК «Металург» ОСОБА_5 про надання копії протоколу загальних зборів членів АГК «Металург», де було вирішено питання про виключення її чоловіка ОСОБА_6 зі складу членів кооперативу.
16 лютого 2015 року вона повторно звернулася до голови правління АГК «Металург» із трьома заявами про надання вищевказаних довідок та копії протоколу загальних зборів членів АГК «Металург». Станом на момент звернення до суду відповідей нею так отримано і не було.
На підставі вищевикладеного просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Присутня в залі суду позивач ОСОБА_2 надала пояснення по суті справи, відмовилася від позовних вимог в частині зобов'язання Державну реєстраційну службу України, зареєструвати за нею право власності на гараж НОМЕР_1, розташованого та території АГК «Металург». В іншій частині позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав та мотивів, викладених у позовній заяві, та просила суд їх задовольнити.
Відповідач до зали суду не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи, або про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило.
Допитаний в ході судового розгляду свідок ОСОБА_3, суду пояснив, що позивача ОСОБА_2 він знає років 6-7, її померлого чоловіка знає з 1973 року. Також зазначив, що в 1993 році, працівникам підприємства «Криворіжсталь», в тому числі і померлому чоловікові позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_6, було виділено місце для будівництва гаражу. Земля під будівництво гаражів розприділялась на засіданні профспілки підприємства на якому вони працювали. На скільки йому відомо, протоколів зборів не збереглося. Гаражі вони будували за власний рахунок. Пояснив, що свій гараж ним було продано в 2009 році. При продажу гаража, правовстановлюючих документів на нього у нього не було, у ОСОБА_6 наскільки йому відомо, також. У деяких членів АГК документи на гараж були. Для їх отримання необхідно було реєструватися в амбарній книзі, яка знаходиться у голови правління АГК, а потім провадити приватизаційні дії. Про те, що можна було, та необхідно було оформлювати право власності, вони не знали. Після будівництва багато хто своїми гаражами не користувалися, однак не чоловік позивача. В гаражі подружжя ОСОБА_6 зберігали свої речі, автомобіль в гаражі у них не зберігався.
Допитаний в ході судового розгляду свідок ОСОБА_4, суду пояснив, що місце для будівництва гаражу показував голова АГК. Наскільки йому відомо, то є документи про виділення землі під будівництво. Земля виділялась по проханню робітників комбінату «Криворіжсталь». Місця для будівництва гаражів розприділяли по цехам на підприємстві. Був план з номерами гаражів. Робітники цеху підприємства писали заяви про надання місця під будівництво гаражу. Профспілки розглядали заяви, видавали певні документи, з котрими працівники йшли до голови АГК, а він в свою чергу показував місце під будівництво гаража. На протязі часу номери гаражів було змінено. БТІ робило оцінку гаражів, присвоювало їм нові номери, та видавало на нього документи. Чи провадилися такі дії з гаражем ОСОБА_6, йому не відомо. Нові володільці у гаражів з'являлися шляхом внесення нового імені в амбарну книгу АГК, видавалася книга учасника АГК, та видавався пропуск.
Суд, приймаючи до уваги вимоги ч.1 ст.157 ЦПК України, зі згоди позивача ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів.
Суд, згідно з принципом диспозитивності цивільного судочинства (ст.11 ЦПК України), розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених позивачами вимог та в межах поданих доказів.
Вислухавши пояснення позивача, свідків, повно, всебічно та об'єктивно дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.
Під час розгляду справи, судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_6 (а.с.7), яки перебував в офіційно зареєстрованому шлюбі з позивачем ОСОБА_2 (а.с.4, 5), який було зареєстровано 28 жовтня 1967 року Дзержинським органом РАЦСу м. Кривого Рогу, актовий запис №1765 (а.с.6).
З пояснень позивача та свідків судом встановлено, що за життя, померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 було виділено земельну ділянку для будівництва гаражу на території авто-гаражного кооперативу «Металург», розташованого за адресою: АДРЕСА_1, та він був членом даного АГК.
Після смерті чоловіка, 22 грудня 2014 року позивач ОСОБА_2 звернулася із заявами до голови правління авто-гаражного кооперативу «Металург» ОСОБА_5 про надання довідки про те, що її чоловік ОСОБА_6 був членом АГК «Металург», та про розмір заборгованості по сплаті членських внесків за гараж НОМЕР_1 (а.с.8, 9).
25 грудня 2014 року позивач ОСОБА_2 звернулася із заявою до голови правління АГК «Металург» ОСОБА_5 про надання копії протоколу загальних зборів членів АГК «Металург», де було вирішено питання про виключення її чоловіка ОСОБА_6 зі складу членів кооперативу (а.с.10).
16 лютого 2015 року вона повторно звернулася до голови правління АГК «Металург» із трьома заявами про надання вищевказаних довідок та копії протоколу загальних зборів членів АГК «Металург» (а.с.11, 12, 13).
09 червня 2015 року позивач звернулася до голови правління АГК «Металург» із заявою про прийняття її до членів АГК «Металург», замість померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 її чоловіка - ОСОБА_6 (а.с.33). Однак відповідей на звернення нею так отримано і не було.
У відповідності до ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Статтею 10 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.
У ст.60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
У відповідності до ст.1 Протоколу №1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах , передбачених законом.
Зважаючи на позицію Верховного Суду України, викладену у Постанові Пленуму «Про судове рішення у цивільній справі» №14 від 18 грудня 2009 року, оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.
Згідно зі ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно вимог ст.11 Закону України «Про кооперацію», вступ до кооперативу здійснюється на підставі письмової заяви. Особа, яка подала заяву про вступ до кооперативу, вносить вступний внесок і пай у порядку та розмірах, визначених його статутом. Рішення правління чи голови кооперативу про прийняття до кооперативу підлягає затвердженню загальними зборами його членів. Порядок прийняття такого рішення та його затвердження визначається статутом кооперативу.
За вимогами ст.13 Закону України «Про кооперацію», членство в кооперативі припиняється у разі: добровільного виходу з нього; припинення трудової участі в діяльності виробничого кооперативу; несплати внесків у порядку, визначеному статутом кооперативу; смерті члена кооперативу - фізичної особи; ліквідації члена кооперативу - юридичної особи; припинення діяльності кооперативу. Виключення з членів кооперативу може бути оскаржене до суду.
Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, що померла, до інших осіб (спадкоємців).
Стаття 1218 ЦК України визначає, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини.
Часом відкриття спадщини є день смерті особи (ч.2 ст.1220 ЦК України).
Оскільки судом встановлено, що дійсно померлому чоловікові позивача виділялася земельна ділянка під будівництво гаража, який ним було збудовано власноруч, та оскільки відповідач правом участі у справі не скористався, заперечень проти позовних вимог до суду не надав, суд вважає за можливе уточнені позовні вимоги позивача ОСОБА_2 задовольнити.
На підставі вищевикладеного, та керуючись ст.ст.15, 321, 328, 1216, 1218, 1220 ЦК України, ст.ст.3, 11, 10, 60, 61, 209, 212-214 ЦПК України, ЗУ «Про кооперацію», суд, -
Уточнений позов ОСОБА_2 до авто-гаражного кооперативу «Металург», в особі голови правління авто-гаражного кооперативу «Металург», - ОСОБА_5, про зобов'язання вчинити певні дії, - задовольнити.
Зобов'язати правління авто-гаражного кооперативу «Металург», в особі голови правління, - ОСОБА_5, прийняти ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 до членів авто-гаражного кооперативу «Металург», та винести відповідне рішення, замість померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 її чоловіка, - ОСОБА_6.
Зобов'язати загальні збори членів авто-гаражного кооперативу «Металург» затвердити рішення правління авто-гаражного кооперативу «Металург» про прийняття ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 до членів авто-гаражного кооперативу «Металург», замість померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 її чоловіка, - ОСОБА_6.
Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 право володіння та користування на гараж НОМЕР_1, розташований на території авто-гаражного кооперативу «Металург».
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Відповідно до статей 231, 232 ЦПК України оскарження заочного рішення відповідачем в апеляційному порядку може мати місце лише в разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення та вразі ухвалення повторного заочного рішення судом першої інстанції. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право на оскарження заочного рішення в загальному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Дніпропетровської області через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Повний текст рішення суду складено 20 жовтня 2015 року.
Суддя: Н. Ю. Вікторович