Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/2426/15 Головуючий у суді І-ї інстанції Музика О. В.
Доповідач Авраменко Т. М.
РІШЕННЯ

Іменем України

30.09.2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючої судді: Авраменко Т.М.

суддів: Кіселика С.А., Суровицької Л.В.

секретаря: Кравченко Я.С.

за участю позивача та представника відповідача

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою Фермерського господарства «Вікторія» на рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 28 серпня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Фермерського господарства «Вікторія» про дострокове розірвання договору оренди земельної ділянки.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які прибули в судове засідання, дослідивши матеріали справи, колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2015 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до Фермерського господарства «Вікторія» (далі - ФГ) про дострокове розірвання договору оренди земельної ділянки.

Зазначав, що на підставі Державного акту є власником земельної ділянки площею 4,31 га. 22 листопада 2010 року між ним та ФГ «Вікторія» укладений та зареєстрований договір оренди земельної ділянки. Строк дії договору закінчується 15 листопада 2020 року. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки станом на березень 2010 року складала 42118 грн., станом на 01 січня 2015 року грошова оцінка складає 92170 грн. На момент подачі позову ФГ свої зобов'язання за договором оренди в частині сплати орендної плати, починаючи з моменту укладення договору оренди, жодного разу не виконало. 24 жовтня 2014 року він звернувся до відповідача з вимогою про дострокове розірвання договору оренди та сплату орендної плати, однак відповіді не отримав.

Просив припинити дію договору оренди земельної ділянки, укладеного між ним та ФГ «Вікторія» шляхом його розірвання. Позов про стягнення орендної плати не заявляв.

Рішенням Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 28 серпня 2015 року позов задоволено. Припинено дію договору оренди земельної ділянки від 22 листопада 2010 року, укладеного між позивачем та відповідачем, шляхом його розірвання. Суд дійшов висновку, що у відповідача перед позивачем існує заборгованість по орендній платі за 2011-2014 роки, що є підставою для розірвання договору оренди. Підписи в зошиті про отримання коштів позивачем є неналежними доказами сплати позивачу орендної плати, оскільки таким документом є лише відомість.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права та ухвалити нове рішення про відмову в позові. Посилається на те, що суд неповно з'ясував обставини по справі, дав неналежну оцінку письмовим доказам щодо отримання позивачем орендної плати за 2011-2013 роки, а також не врахував, що за 2014 рік орендна плата перерахована позивачу поштовим переказом, проте він відмовився його отримати.

В засіданні апеляційного суду представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги, а позивач просив відхилити апеляційну скаргу, оскільки рішення суду є законним і обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом, а обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. При ухваленні рішення суд зобов'язаний прийняти рішення, зокрема, щодо: наявних обставин (фактів), яким обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та навести докази на їх підтвердження; наявності інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи; правовідносин, зумовлених встановленими фактами.

Проте зазначені вимоги закону залишилися поза увагою суду першої інстанції.

Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи, 22 листопада 2010 року орендодавець ОСОБА_2 і ФГ «Вікторія» уклали договір оренди земельної ділянки площею 4,31 га строком на строк до 15 листопада 2020 року зі сплатою орендної плати в розмірі трьох відсотків від нормативної грошової оцінки земельної ділянки або орендна плата вноситься у натуральній формі. Обчислення розміру орендної плати за земельну ділянку здійснюється з урахуванням індексів інфляції, що переглядається щорічно. Орендна плата вноситься до 31 грудня щорічно. Передача продукції та надання послуг в рахунок орендної плати оформляється відповідними актами. (а.с.5-8).

Зобов'язання повинно виконуватися належним чином у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства (ст.526 ЦК України). Згідно зі ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Задовольняючи позов, суд виходив з того, що відповідач не сплатив позивачу орендну плату за 2011 - 2014 роки, оскільки не надав належних та допустимих доказів виплати орендної плати за вказані роки, що є підставою для розірвання договору, проте погодитися з таким висновком суду не можна, оскільки він не відповідає фактичним обставинам справи.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно із ч.1 і ч.3 ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог та заперечень, надавши докази відповідно до вимог статей 57-60 ЦПК. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч.1 ст.57 ЦПК України). Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч.2 ст.59 ЦК України). Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях (ст.60 ЦПК України). Обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню (ч.1 ст.61 ЦК України).

Відповідач на підтвердження факту виплати позивачу орендної плати надав зошит видачі орендної плати ФГ за 2011-2013 роки (а.с.29), в якому зазначено, що ОСОБА_2 видано в 2011 році 1500 грн., в 2012 році 2600 грн., в 2013 році 4000 грн., про отримання кожної суми грошей стоїть підпис позивача, який ним не оспорюється. Загальна сума отриманих позивачем під підпис грошей становить 8100 грн., що ним визнається. Крім записів про видачу коштів позивачу, в зошиті зазначена видача грошей та цукру іншим орендодавцям.

Оригінал зошиту видачі орендної плати оглянуто в засіданні апеляційного суду.

Квитанцією від 31 березня 2015 року підтверджується, що орендна плата за 2014 рік направлена позивачу відповідачем поштовим переказом в сумі 2611 грн.52 коп., з них сума переказу 2572 грн.87 коп., послуги зв'язку 38 грн.65 коп. (а.с.28). Позивач підтвердив, що йому надійшло поштове повідомлення про грошовий переказ, але він його не отримав. Через місяць кошти повернулися ФГ. Строк виплати орендної плати за 2015 рік ще не настав.

Таким чином, відповідач надав письмові докази щодо отримання позивачем грошових коштів в рахунок орендної плати за 2011-2013 роки на загальну суму 8100 грн. та направлення орендної плати за 2014 рік поштовим переказом в сумі 2611 грн.52 коп., від отримання якого позивач відмовився, що свідчить про виконання відповідачем умов договору щодо обов'язку виплатити орендну плату.

В порушення ст.212 ЦПК України суд зазначеним письмовим доказам про отримання позивачем від відповідача грошових коштів не дав належної оцінки та дійшов безпідставного висновку, що єдиним доказом на підтвердження виплати орендної плати має бути тільки відомість.

Доводи позивача, що кошти в сумі 8100 грн. він позичив у відповідача і вони не є орендною платою, а є позикою, належними та допустимими доказами не підтверджені позивачем і не визнаються відповідачем. Позивач також не надав письмових доказів, що з 8100 грн. він 4000 грн. повернув відповідачу як погашення позики.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України. Підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати (п. «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України ).

Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 12 грудня 2012 року № 6-146 цс12, яка згідно зі ст.360-7 ЦК України має враховуватися при застосуванні таких норм права.

Недоплата орендної плати або виплата її з порушенням строків, встановлених договором оренди, не є підставою для розірвання договору оренди земельної ділянки.

Оскільки доводи позивача про систематичну невиплату орендної плати є недоведеними та спростовуються наданими відповідачем письмовими доказами про щорічну виплату орендної плати, то передбачені законом підстави для задоволення позову про розірвання договору оренди відсутні.

За таких обставин рішення суду першої інстанції відповідно до ст.309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в позові.

На підставі викладеного, керуючись п.2 ч.1 ст.307, ст.309, ч.2 ст.314, ст.316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу фермерського господарства «Вікторія» задовольнити.

Скасувати рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 28 серпня 2015 року.

В позові ОСОБА_2 до Фермерського господарства «Вікторія» про дострокове розірвання договору оренди земельної ділянки відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуюча суддя:

судді: