Справа № 502/2118/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2015 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Тюміна О.Г.

за участю секретаря судового засідання Нанєвої А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кілія в порядку окремого провадження цивільну справу

за заявою

ОСОБА_1,

заінтересована особа Старотроянівська сільська рада Кілійського району Одеської області,

Реєстраційна служба Кілійського районного управління юстиції Одеської області

про

встановлення факту належності правовстановлюючого документу

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Кілійського районного суду Одеської області 15.09.2015 року з заявою про встановлення факту належності його матері - ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року правовстановлюючого документу.

В обґрунтування своїх вимог в заяві зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла його мати - ОСОБА_3. Після її смерті відкрилася спадщина на належну їй земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розміром 2,76 га, що розташована на території Старотроянівської сільської ради Кілійського району Одеської області. Однак, в Державному акті на право приватної власності на землю, серії НОМЕР_1, який був виданий 31 жовтня 2001 року на підставі рішення 16 сесії ХХІІІ скликання Старотроянівської сільської ради народних депутатів Кілійського району Одеської області від 11 квітня 2001 року № 156/XVI-XXIII, була допущена орфографічна помилка, а саме прізвище власника записане як «ОСОБА_3» замість вірного - «ОСОБА_3», ім'я власника вказано «ОСОБА_3», замість вірного «ОСОБА_3». Через зазначену помилку заявник не має можливості оформити спадщину.

Заявник в судове засідання не з'явився, подав клопотання про розгляд справи без його участі.

Представник Старотроянівської сільської ради Кілійського району Одеської області в судове засідання не з'явився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Представник відділу реєстрації речових прав на нерухоме майно Кілійського районного управління юстиції Одеської області в судове засідання не з'явився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності та визнання вимог заявника.

Вивчивши матеріали справи та дослідивши наявні докази судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини

Судом встановлено, що 31 жовтня 2001 року ОСОБА_3 на підставі рішення 16 сесії ХХІІІ скликання Старотроянівської сільської ради народних депутатів Кілійського району Одеської області від 11 квітня 2001 року № 156/XVI-XXIII був виданий Державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 від 31.10.2001 року, яка розташована на території Старотроянівської сільської ради, площею 2.76 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. /а.с. 9/

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кілійського районного управління юстиції в Одеській області 20.01.2015 року, ІНФОРМАЦІЯ_1 року в с. Старі Трояни Кілійського району Одеської області померла ОСОБА_3. /а.с.8/

Згідно довідки Старотроянвської сільської ради Кілійського району Одеської області № 381 від 09.09.2015 року, Державний акт на право приватної власності на землю, серії НОМЕР_1, виготовлений на ім'я «ОСОБА_3», видано громадянці ОСОБА_3. /а.с. 5/

Як вбачається з довідки приватного нотаріуса Кілійського районного нотаріального округу ОСОБА_1 є спадкоємцем померлої ОСОБА_3 та за його заявою заведена спадкова справа №111/2015 від 09.07.2015 року. /а.с. 6/

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що особа, яка зазначена в Державному акті на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 від 31.10.2001 року, а саме ОСОБА_3 та ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, є однією і тією ж особою.

При вирішенні справи судом застосовано відповідні положення діючого законодавства.

У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 256 ЦПК України та роз'яснень, що містяться в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.95 N 5, справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, розглядаються в судовому порядку, коли чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх установлення.

У відповідності до п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року (із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України №15 від 25.05.1998 року) „Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», виникнення права власності на нерухоме майно підтверджується свідоцтвом про право власності і видається, зокрема, фізичним чи юридичним особам у разі безоплатної передачі їм земельної ділянки із земель державної чи комунальної власності за рішеннями органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування.

На підставі наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України від 9 вересня 2013 року № 537 втратила чинність Інструкція про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою, затверджена наказом Державного комітету із земельних ресурсів від 22 червня 2009 року № 325, якою було врегульовано, серед іншого, питання видачі нового державного акта взамін зіпсованого.

Таким чином заявник позбавлений можливості в позасудовому порядку внести виправлення до відповідного державного акту.

Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно зі ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зважаючи на встановлені з досліджених доказів обставини справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог заявника та, беручи до уваги, що в позасудовому порядку неможливо встановити відповідний юридичний факт, задовольняє заяву.

На підставі викладеного, ст.ст. 15, 16 ЦК України, керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 209, 213-215, 218, 223, 234, 235, 256-259 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: Старотроянівська сільська рада Кілійського району Одеської області, Реєстраційна служба Кілійського районного управління юстиції Одеської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1, виданого 31.10.2001 року Старотроянівською сільскою радою Кілійського району Одеської області на ім'я ОСОБА_3.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Кілійський районний суд Одеської області в 10-денний строк з дня проголошення.

Суддя Кілійського районного суду О. Г. Тюмін