Справа№ 592/7162/15-ц
Провадження № 2/592/2177/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2015 року м.Суми

Ковпаківський районний суд міста Суми у складі:

головуючого судді Косолап М.М.,

за участю секретаря Коноплянченко А.С.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 04.08.2007 р. перебуває у шлюбі з відповідачем, мають двох малолітніх дітей: сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2. З квітня 2014 р. відповідач створює штучні конфлікти, матеріальної допомоги на утримання дітей кожного місяця надавати не бажає. Діти часто хворіють, що вимагає додаткових витрат на лікування, які повністю несе вона особисто. Відповідач має постійну роботу і заробіток, який становить приблизно 5000 грн. і має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання двох дітей, проте коштів не надає. Просить суд стягувати з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі на утримання сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1500 грн. щомісячно до досягнення ним повноліття та на утримання доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1500 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги з наведених підстав підтримала у повному обсязі. Суду пояснила, що на даний час вона з відповідачем перебуває у шлюбі. Діти проживають разом з нею у орендованій квартирі у м. Києві. У квітні 2015 р. у них виник конфлікт, внаслідок чого відповідач став проживати окремо, два місця не брав участь в житті дітей, не надавав кошти на їх утримання, не виконував батьківські обовязки. Вказує, що отримувати аліменти у частці від заробітку відповідача вона не згодна, оскільки цієї суми буде замало - на утримання дітей необхідні кошти у розмірі прожиткового мінімуму на кожну дитину, оскільки вона щомісяця витрачає кошти на оренду житла, харчування дітей, придбання одежі. Відповідач заперечував щоб вона працювала, тому вона втратила кваліфікацію і на даний час знаходиться у пошуках роботи, всі наявні у неї кошти витрачає на дітей. Відповідач працює з листопада 2009 р. у ТОВ «МР» інженером - конструктором, до квітня 2015 р. він все оплачував за власні кошти: оренду житла, харчування, лікування, придбання одягу для дітей та неї, що на місяць становило 6-8 тисяч гривень. Крім того він мав підробіток від продажу дистиляторів. Тому вважає, що він може сплачувати аліменти у заявленому розмірі. Усно уточнивши вимоги просила суд стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку: сина - у розмірі 1455 грн., а на дочку - 1167 грн., а всього 2622 грн.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 позовні вимоги з наведених підстав підтримала у повному обсязі. Зазначила, що розмір аліментів на кожну дитину повинен відповідати прожитковому мінімуму на дитину відповідного віку. Вказувала, що відповідач працює, має значно більший дохід ніж зазначено у наданій ним довідці з місця роботи, винаймає житло, вартість якого більше ніж його офіційна заробітна плата, під час спільного проживання витрачав значно більші кошти на родину ніж його заробітна плата. За його професією інженери отримують більше 6 тисяч гривень, у відповідача є сестра, батько, друзі, які можуть йому допомагати сплачувати аліменти. З цих підстав вважає, що відповідач може сплачувати аліменти у розмірі 1500 грн. на кожну дитину, згодні щоб відповідач сплачував аліменти на утримання дітей не 3000 грн., а у розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку: сина - у розмірі 1455 грн., а на дочку - 1167 грн., а всього 2622 грн.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги визнав частково - згоден сплачувати аліменти у розмірі 1/3 від усіх видів його доходу на утримання дітей. Суду пояснив, що завжди чим зможе буде допомагати дітям, у звязку з економічною ситуацією в країні знизилась його заробітна плата, дистиляторами він з зими не займається, оскільки це економічно не вигідно. Перед першим вересням вони ходили на ринок, де придбали необхідні речі сину до школи та він оплатив покупки, дав кошти позивачу на оплату боргу за оренду квартири, де вона проживає разом з дітьми. Ці витрати підтверджуються наданими позивачкою розписками. На ці витрати кошти давала його сестра та він займав кошти у друзів. Через відсутність коштів на даний час він проживає у друга, а не орендує житло, має борги.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_4 позовні вимоги визнала частково. Суду пояснила, що відповідача має постійне місце роботи - працює в ТОВ «МР» має постійний доход тому підстав для стягнення аліментів у твердій грошовій сумі не має. Відповідач згоден сплачувати аліменти у розмірі 1/3 від усіх видів його доходу на утримання дітей. Крім того заявлений розмір аліментів по 1500 грн. на кожну дитину не мотивований, позивач має значно меншу зарплату. Відповідач чим може допомагає позивачці займав кошти у сестри, батька для придбання одягу та речей сину до 1-го класу, у серпні 2015 року придбавав речі. Надавав кошти позивачці на оренду квартири, що підтверджується розписками. У звязку з зазначеними витратами вважає, що аліменти повинні бути стягнуті не з дня подачі позову, а з 01.10.2015 року.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частин 1 і 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Частиною 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Згідно з розяснень, наданих у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України.

Частиною 1 ст. 184 СК України передбачено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Судом встановлено наступні обставини.

04.08.2007 року сторони - ОСОБА_3 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб (а.с.8).

Подружжя має двох малолітніх дітей: сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 13, 14).

Малолітні діти сторін проживають разом з матірю ОСОБА_1, що не спростовується сторонами. Діти сторін відвідували дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) № 514 Деснянського району міста Києва. На даний час їх син ОСОБА_7 є учнем першого класу школи (а.с. 12, 60).

Відповідачем надано суду розписки позивачки, відповідно до яких ОСОБА_8 надавав ОСОБА_9: 18.06.2015 р. - кошти на утримання дітей, 10.07.2015 р. 2000 грн., 15.08.2015 р. 1000 грн. та здійснили покупки на 2505 грн., 22.08.2015 р.- 500 грн. на транспортні витрати та покупки на 1630 грн., 3778 грн. на оплату боргу по оплаті житла (а.с. 48 52).

Відповідач ОСОБА_8 працює інженером- механіком у ТОВ «МР», його заробітна плата за 6 місяців становить 11000,55 грн., середньомісячний заробіток становить 1833,42 грн.

Позивач та її представник не погодившись з вказаним у довідці розміром заробітної плати відповідача зверталися до керівництва ТОВ «МР», яке повідомило, що зазначена інформація відповідає дійсності (а.с. 56).

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 57- 60 ЦПК України.

Будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження того, що відповідач окрім заробітної плати в ТОВ «МР» має інший дохід, з якого може сплачувати аліменти у розмірі 1500 грн. на кожну дитину позивачем суду не надано.

Твердження позивача та його представника, що відповідач здійснював витрати, зокрема витрачав на родину щомісячно більше коштів ніж його офіційна заробітна плата належними доказами суду не підтверджено.

Отже, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд враховує, що відповідач ОСОБА_8 працює в ТОВ «МР», має регулярний дохід, що не спростовується позивачем.

Підстав для визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі, а саме, що відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також інші обставини, що мають істотне значення, судом не встановлено.

З огляду на встановлені факти, надані сторонами та досліджені судом докази, оскільки відповідач ОСОБА_8 має постійне місце роботи і регулярний щомісячний дохід, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити частково - стягнути з нього аліменти у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину на утримання малолітніх дітей: сина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, доньки - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 до досягнення кожним з них повноліття.

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Позов підписано позивачем та здано на пошту 28.07.2015 р., тому аліменти підлягають стягненню від дня предявлення позову 28 липня 2015 року.

На підставі ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 487 грн. 20 коп.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212 і 214 ЦПК України, ст.ст. 180 183 Сімейного кодексу України, суд,

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, фактично проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) аліменти у розмірі 1/3 від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, на утримання малолітніх дітей: сина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, доньки - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 до досягнення кожним з них повноліття, починаючи стягнення від дня предявлення позову 28 липня 2015 року та аліменти сплачувати їх матері ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_7, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_8, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_9 а кв. 94, фактично проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_10, ідентифікаційний номер НОМЕР_2).

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5 , фактично проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь держави судовий збір у розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім) грн. 20 коп.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський районний суд м. Суми протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя М.М. Косолап