Провадження № 2/761/8617/2015
У Х В А Л А

28 серпня 2015 року суддя Шевченківського районного суду міста Києва Рибак М.А.., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» про захист прав споживачів та визнання недійсними споживчих кредитних договорів, перевіривши виконання вимог ст. ст. 119, 120 ЦПК України,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою.

Вивчивши матеріали поданої позовної заяви, вважаю, що вони не відповідають вимогам ст. 119 ЦПК України, зокрема, до позовної заяви не додано документу, що підтверджує сплату судового збору у встановлених чинним законодавством розмірах.

Так, у позовній заяві позивач просить звільнити його від сплати судового збору, посилаючись на положення ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», згідно яких від сплати судового збору звільняються споживачі за позовами, що пов'язані з порушенням їхніх прав.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 3 ст. 82 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати.

Згідно вимог ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Проте, позивачем не надано жодного доказу, який би підтверджував його складне матеріальне становище, у зв'язку з чим заява позивача про звільнення його від сплати судового збору в порядку, регламентованому ст. 82 ЦПК України та ст. 8 Закону України «Про судовий збір», не підлягає задоволенню.

Разом з тим, виходячи із змісту позовної заяви вбачається, що спір між сторонами виник саме на підставі договірних відносин, які регулюються Цивільним кодексом України, а не Законом України «Про захист прав споживачів».

При цьому, застосування Закону України «Про захист прав споживачів» до спорів, які виникають з кредитних правовідносин, можливе в тому разі, якщо предметом і підставою позову є питання надання інформації споживачеві про умови отримання кредиту, типи відсоткової ставки, валютні ризики, процедури виконання договору тощо, які передують укладенню договору. Після укладення договору між сторонами виникають кредитні правовідносини, тому до спорів щодо виконання цього договору цей закон не може застосовуватись, а застосуванню підлягає спеціальне законодавство в системі кредитування.

Більш того, Законом України «Про захист прав споживачів» не передбачено таких способів захисту цивільних прав як визнання кредитного договору недійсним.

Відтак, виходячи із змісту позовної заяви, вбачається, що спір між сторонами виник саме на підставі відносин, які регулюються ЦК України, а не Законом України «Про захист прав споживачів», і тому позивач не підлягає звільненню від сплати судового збору в силу положень ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», а до позовної заяви має бути додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених чинним законодавством розмірах.

При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» розмір ставки судового збору із позовних заяв, які подаються до суду немайнового характеру становить 0,2 розміру мінімальної заробітної плати (243 грн. 60 коп.).

Разом із тим, згідно роз'яснень, які містяться в п. 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року № 10, якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше самостійних вимог немайнового характеру, пов'язані між собою, судовий збір сплачується окремо з кожної із таких вимог (або загальною сумою).

Враховуючи викладене, позивач зобов'язаний сплатити судовий збір окремо з кожної своєї позовної вимоги.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 4, 8 Закону України «Про судовий збір», ст.ст. 82, 119, 121, 209, 210 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору - відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» про захист прав споживачів та визнання недійсними споживчих кредитних договорів - залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків терміном 5 (п'ять) днів з дня отримання останнім копії ухвали.

Роз'яснити позивачу, що у разі не усунення недоліків, заява буде вважатися неподаною і повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ М.А. РИБАК