Справа № 405/4793/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.11.2015 року Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого судді Плохотніченко Л.І.

при секретарі: Іванову А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кіровограді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договору позики недійсним

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в Ленінський районний суд м. Кіровограда з позовом до відповідача про стягнення боргу, в якому просить стягнути з відповідача борг в сумі 50 000,00 грн., три проценти річних та інфляційні втрати.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 02 червня 2012 року між ним та відповідачем було укладено договір позики, відповідно до якого відповідач отримав від нього позику в розмірі 50 000,00 грн., які зобовязався повернути в строк до 03.06.2013 року.

Однак, відповідач порушив умови договору та у визначений договором строк кошти не повернув.

До початку розгляду справи по суті відповідач звернувся до суду з зустрічним позовом про визнання договору позики недійсним до позивача, відповідно до якого вказав, що на початку квітня 2012 року ним було таємно викрадено в ремонтній залі ТОВ «Альфа-таксі» автомобільні запчастини, які він ставив на автомобіль свого знайомого. Коли ставив запчастині на автомобіль до ремонтної зали увійшов керівник ТОВ «Альфа-таксі» ОСОБА_1 та він зізнався йому, що вчинив крадіжку запасних частин та вимушений був написати ОСОБА_1 розписку про отримання від нього 50 000, 00 грн. В той же день, з приводу вчинення крадіжки до ТОВ «Альфа-таксі» приїхала міліція, тому відповідач зазначив, що розписка про отримання ним від позивача коштів була написана ним проти його волі та під впливом насильства з боку позивача.

З урахуванням вказаних обставин відповідач з даним позовом звернувся до суду.

Посилаючись на викладенні в позовній заяві обставини представник позивача за первинним позовом у судовому засіданні надав пояснення, згідно з якими позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, зустрічний позов не визнав в його задоволенні просив відмовити.

Відповідач та представник відповідача за первинним позовом у судове засідання з`явилися, надали пояснення, відповідно до яких позов не визнали, в його задоволенні просили відмовити, зустрічний позов підтримали та просили задовольнити.

Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позови, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спорів по суті, суд вважає, що первинний позов підлягає задоволенню, а в задоволенні зустрічного позову слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що 02 червня 2012 року між сторонами укладено договір позики, згідно з яким відповідач отримав від позивача позику в розмірі 50 000,00 грн., які зобовязався повернути протягом року. Отримані в борг від позивача кошти, відповідач не повернув.

Виходячи з викладеного, між сторонами мають місце договірні правовідносини, що походять з договору позики, нормативне регулювання яких визначене параграфом 1 глави 71 Цивільного кодексу України, а саме відповідно до ч.1 ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальнику) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно зі ст.525 ЦК України заборонено односторонню відмову від виконання зобовязання.

Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Відповідно до вимог ст. 639 ЦК України договір являється обовязковим для виконання сторонами.

Згідно з ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.

Частиною 1 ст.1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, або речі визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Частиною 2 ст. 1047 ЦК України визначено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Договір позики, на який посилається позивач, як на доказ своїх вимог, підписаний позичальником ОСОБА_2, що визнано у судовому засіданні ОСОБА_2 та відповідає вимогам цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов»язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк(термін).

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахування встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з ч. ч. 1 -3 та 5 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ч. ч. 1 та 3 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами) (ч. ч. 1 та 2 ст. 207 ЦК України).

Таким чином, враховуючи те, що позивачем та представником позивача за зустрічним позовом під час розгляду справи не було доведено того, що розписка написана ОСОБА_2 під впливом обману чи насильства з боку позивача за первинним позовом, тобто що волевиявлення позивача за зустрічним позовом не було вільним і не відповідало його внутрішній волі., а також того, що правочин не був спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним, тому суд не вбачає підстав для задоволення зустрічного позову.

Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 борг в сумі 50 000,00 грн., а також три проценти річних від суми боргу у розмірі 2 893,15 грн., інфляційні втрати у сумі 25 324, 40 грн. та судовий збір у розмірі 782, 17 грн.

За ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущення.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57 - 60, 79, 88, 212-215, 218 ЦПК України

ВСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення боргу задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 кошти в сумі 78 217, 55 грн., з яких: 50 000,00 грн. боргу за борговою розпискою, три проценти річних від суми боргу у розмірі 2 893,15 грн. та інфляційні втрати у сумі 25 324, 40 грн.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 судовий збір у сумі 782, 17 грн.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договору позики недійсним відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його оголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Кіровоградської області через Ленінський районний суд м. Кіровограда.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда Л. І. Плохотніченко