РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 643/8816/15-ц

Провадження № 2/643/3498/15

02.09.2015 року Московський районний суд, м.Харкова , Харківської области у складі: головуючої судді - Букреєвої І.А., при секретарі - Темченковій Д.В., розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення неустойки , -

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом.

У судовому засіданні представник позивача суду пояснив, що 1 жовтня 2010 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_4 було укладено Договір позики, посвідчений приватним нотаріусом Харківського нотаріального округу Карташовою С.І. за реєстровим № 3139. За умовами вказаного договору відповідач отримала в позику від позивача суму 23 500 (двадцять три тисячі п'ятсот) доларів США .

В забезпечення виконання відповідачем її зобов'язань за Договором позики від 01 жовтня 2010 року, між позивачем та відповідачем - 2 ОСОБА_3 того ж дня був укладений Договір поруки, відповідно до умов якого відповідач -2 поручився перед позивачем за повернення відповідачем 1 позичених коштів і став солідарним із нею боржником за зобов'язанням повернути позивачеві ці кошти, а також сплатити проценти за користування ними, неустойку, компенсацію збитків і відшкодування моральної шкоди

На даний час неповернутими залишились кошти на суму 21 000 (двадцять одна тисяча) доларів США.

08 липня 2014 Московським районним судом м. Харкова розглянуто цивільну справу № 643/4380/13-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за договором позики і винесене рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені частково. Судом вирішено стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 247 474 грн. 61 коп., а також судові витрати в розмірі 2 474 грн. 75 коп.

Рішенням Харківського апеляційного суду вирішено стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 три проценти річних в розмірі 914 доларів США, що складає 11 836 грн. ЗО коп.; проценти за користування позикою у сумі 4 006 доларів США, що складає 51 877 грн. 70 коп.; пеню у сумі 547 500 грн. 00 коп., а також додатково стягнути судовий збір у сумі 1 004 грн. 85 коп.

Оскільки, станом на день складання та подання до суду цього позову, зобов'язання Відповідача за Договором позики від 01 жовтня 2010 року так і не виконанні, Позивач вважає за необхідне звернутись до суду із позовом про стягнення неустойки за період з моменту попереднього звернення до суду 19 березня 2013 року по день звернення до Московського районного суду м. Харкова із цим позовом.

Відповідач ОСОБА_2 до суду не з»явилася. Про час та місце розгляду справи булла повідомлена. Про причини неявки суд не повідомила.

Представник відповідача - 2 ОСОБА_10 позов визнав у судовому засіданні у повному обсязі.

Суд , вислухав сторони , дослідивши письмові докази по справі , доходить висновку , що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Крім того, положення ст. 1046 та ч. 1 ст. 1049 ЦК України, зобов'язують позичальника повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Як вже було встановлено рішенням Московського районного суду м.Харкова від 08 липня 2014 року , ОСОБА_2 грубо порушила умови укладеного із Позивачем Договору позики, укладеного між сторонами 01 жовтня 2010 року і борг за ним в повному обсязі Позивачеві не повернула. Неповернутими залишились кошти на суму 21 000 (двадцять одна тисяча) доларів США. Дані обставини підтверджуються копіями рішень на а.с.

Відповідно до ч. 1 ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Оскільки Відповідач своїх грошових зобов'язань не виконала, то ці зобов'язання не припинилися.

За таке невиконання Відповідачі несуть цивільно-правову відповідальність, передбачену законом та умовами Договору позики.

Зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК України).

Законодавством визначено вичерпний перелік підстав припинення зобов'язання, і зазначені ці підстави у статтях 599, 600, 601, 604 - 609 ЦК України.

За відсутності інших передбачених договором або законом підстав, зобов'язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином.

Належним виконанням зобов'язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов'язки сторін зобов'язання.

Тож факт звернення Позивача в суд із позовами до Відповідача 1 про стягнення з неї на користь Позивача боргу за Договором позики, нарахувань за заборгованістю, ухвалення рішення про задоволення судом вимог Позивача не припиняють зобов'язальних правовідносин сторін договору: не звільняють боржника (Відповідача) від відповідальності за невиконання нею грошових зобов'язань, не позбавляють кредитора права на подальше нарахування, вимогу і стягнення з боржника неустойки (штрафів, пені) та інших передбачених договором та/або законом нарахувань.

Вказана правова позиція підтримується, підтверджується та повністю співпадає з висновками суддів Верховного Суду України в Ухвалі від 12 березня 2009 року у справі № 6-9743сво08 (реєстраційний номер судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень - 3298712).

Оскільки, станом на день складання та подання до суду цього позову, зобов'язання Відповідача за Договором позики від 01 жовтня 2010 року так і не виконанні, у позивача виникає право вимоги неустойки за період з моменту попереднього звернення до суду 19 березня 2013 року по день звернення до Московського районного суду м. Харкова із цим позовом.

Згідно п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, крім іншого, сплата неустойки та відшкодування збитків та моральної шкоди.

За ст. 546 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою.

Сторони в Договорі позики від 01 жовтня 2010 року передбачили саме сплату неустойки боржником на користь позикодавця, як засіб забезпечення виконання Відповідачем своїх зобов'язань з повернення позичених грошових коштів.

Стаття 549 визначає неустойку (штраф, пеню) як грошову суму, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 551 ЦК України, предметом неустойки може бути грошова сума, в такому разі, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Так, згідно із п. 7 Договору позики від 01 жовтня 2010 року за прострочення виконання своїх зобов'язань Відповідач повинен сплатити на користь Позивача штраф (пеню) в розмірі 1 500 (одна тисяча п'ятсот) гривень за кожен день прострочення.

Період днів прострочення Відповідачами їх зобов'язань з повернення на користь Позивача боргу з моменту попереднього звернення до суду 19 березня 2013 року по день подання цієї позовної заяви становить 800 днів.

Позивач вимагає до стягнення неустойки визначеної законом спеціальної позовної давності в один рік, враховуючи зміст норми п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України суд вважає за необхідне стягнути з Відповідачів на користь позивача штраф (пеню), за період з 28 травня 2014 року по 28 травня 2015 року:

Загальний розмір належної до сплати Відповідачами на користь Позивача неустойки становитиме результат від множення кількості днів календарного року на розмір щоденної неустойки: 365 днів х 1 500 гривень = 547 500 (п'ятсот сорок сім тисяч п'ятсот) гривень.

Крім того, відповідно до ч.І ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрат.

Керуючись ст. 10, 11, 14, 209, 212 , 214-215 ЦПК України, -

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення неустойки задовольнити у повному обсязі.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_1) та ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_2) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_3) неустойку за період з 28 травня 2014 року по 28 травня 2015 року за неналежне виконання зобов'язань в розмірі 547 500 (п'ятсот сорок сім тисяч п'ятсот) гривень.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_1) та ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_2) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_3) понесені ним і документально підтверджені судові витрати 3 674 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Харківської області, через Московський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення .

Суддя Букреєва І.А.