Справа № 562/170/13- ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"31" березня 2015 р. Здолбунівський районний суд

Рівненської області

в складі: головуючого судді Шуляка А.С.

при секретарі Солдатовій О.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м.Здолбунів заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення Здолбунівського районного суду від 03 квітня 2013 року, яким було його визнано таким, що втратив право на користування житловими приміщеннями в домоволодінні №11 по вул.Б.Тена в смт.Мізоч, Здолбунівського району, Рівненської області шляхом зняття його з реєстрації.

В заяві вказує на те, що він не зявився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин, оскільки не був повідомлений про розгляд справи. Під час розгляду справи свідки давали неправдиві показання. Судом не було враховано, що спірний будинок був побудований ним з позивачкою під час шлюбу. Також, позивачкою було оформлено право власності на будинковолодіння на підставі підробленого рішення Мізоцької селищної ради про виділення земельної ділянки під будівництво.

Просить суд скасувати заочне рішення суду та призначити справу до розгляду в загальному порядку.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник вимоги заяви підтримали та просять задовільнити її.

ОСОБА_2 та її представник проти задоволення заяви про перегляд заочного рішення суду заперечили та пояснили суду, що ОСОБА_1 в спірному будинку не проживав більше 13 років, має іншу сімю та дітей з якими проживає, про що він стверджував в позовній заяві про розірвання шлюбу. Позивачка є власником будинковолодіння, а тому були всі підстави для задоволення позову та визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком.

Просять відмовити в задоволенні заяви про перегляд заочного рішення суду.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява про перегляд заочного рішення суду задоволенню не підлягає.

Рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 03.04.2013р. ОСОБА_1 було його визнано таким, що втратив право на користування житловими приміщеннями в домоволодінні №11 по вул.Б.Тена в смт.Мізоч, Здолбунівського району, Рівненської області шляхом зняття його з реєстрації.

Відповідно до ст.232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, повістка про виклик в судове засідання ОСОБА_1 направлялася через орган місцевого самоврядування.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтвердив той факт, що він не проживав в спірному будинковолодінні і знаходився тривалий час в Росіїї. Згідно поданої ним постанови Домодедовського міського суду Московської області від 23.06.2014р. вбачається, що він був притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що порушив режим перебування іноземних громадян на території російської Федерації, а саме проживав на території РФ з 30.10.2009р. без дозвільних документів

Також факт не проживання ОСОБА_1 в спірному будинковолодінні доводиться матеріалами цивільної справи №2-1027/11 за його позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Так, в позовній заяві ОСОБА_1 вказує на те, що більше 14 років він не проживає з ОСОБА_2, а проживає з іншою жінкою з якою у них народилося троє дітей.

В протоколі судового засідання від 31.10.2011р. представник ОСОБА_1 підтвердив вказані обставини.

Рішенням Здолбунівського районного суду від 31.10.2011 р. шлюб було розірвано та встановлено, що ОСОБА_1 більше 14 років в шлюбних відносинах з ОСОБА_2 не перебуває і протягом 12 років проживає в цивільному шлюбі з іншою жінкою і від спільного життя у них народилося троє дітей.

ОСОБА_1 посилається на те, що під час розгляду справи свідки в судовому засіданні давали неправдиві показання, а також те, що право власності на спірне будинковолодіння оформлено позивачкою на підставі підробленого рішення Мізоцької селищної ради від 22.12.1982р. №107/2.

Як встановлено в судовому засіданні та підтверджено заявником, що фактично він оспорює право власності на спірне будинковолодіння наявністю підтвердженого фактичного не проживання, тобто фактично існує інший спір.

На даний час свідоцтво на право власності на нерухоме видане позивачці є чинним.

Враховуючи наведе суд приходить до висновку, що докази, на які посилається заявник, не мають істотного значення для правильного вирішення справи про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Керуючись ст.230, 231, 232 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Здолбунівського районного суду від 03 квітня 2013 року залишити без задоволення.

Суд розяснює сторонам, що відповідно до ч.4 ст.232 ЦПК України у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк, протягом якого розглядалася заява, не включається до строку на апеляційне оскарження рішення

Суддя