Справа № 640/9514/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2015 року Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Бородіної Н.М.,

за участю секретаря Медведєвої Я.А.,

розглянувши у відкритому судовому цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, 3-я особа ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» про визнання права власності, -

встановив:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся у суд з позовом до відповідача, ОСОБА_2, про визнання з 25.06.2014р. права власності на грошові кошти в сумі 164996,97 грн., розміщені на рахунку в ПАТ «ВіЕйБі Банк».

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що вона з відповідачем уклала договір відступлення права вимоги, за яким відповідач відступив їй право вимоги на депозитний вклад в сумі 164996,97 грн. В подальшому відповідач листом повідомив про те, що вважає укладену угоду помилковою, тобто оспорює її право власності.

Відповідач ОСОБА_2, у судове засідання не зявився, у поданих запереченнях позовні вимоги не визнав.

3-я особа - ПАТ «ВіЕйБі Банк», у судове засідання не зявилась, у поданих запереченнях позовні вимоги не визнала, зазначаючи, що на теперішній час у банку триває процедура ліквідації, рахунки відповідача закриті.

Суд, заслухавши пояснення представників позивача, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне в задоволені позову відмовити, виходячи з наступного.

14.04.2014р. між відповідачем та ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» був укладений договір банківського вкладу №773478/2014. Предметом договору є розміщення вкладником в банку строкового банківського вкладу на умовах депозитного продукту «Марафон лояльності» в дол. США на строк 6 місяців, з щомісячною виплатою процентів. Сума початкового вкладу складає 60000 дол. США.

За п.1.7 договору дата вимоги вкладу - 14.10.2014р., яка може бути пролонгована.

За умовами договору банківського вкладу банк відкриває рахунок для виплат - №2401. Згідно виписки по рахунку відповідачем кошти на відкритий рахунок були внесені.

25 червня 2014 року між позивачем та відповідачем було укладено договір відступлення права вимоги № 25062014 .

Відповідно, до п. 1 зазначеного договору відповідач (цедент) відступив позивачеві (цесіонарієві), а цесіонарій набув право вимоги, належне цедентові, і став кредитором (договірне правонаступництво) за договором банківського вкладу №773478/2014 від 14.04.2014р., укладеним між цедентом та ПАТ «ВіЕйБі Банк»зі всіма додатками, змінами та доповненнями до них.

Відповідно до п. 2 Договору позивач набув право вимоги від банку сплатити суму боргу у розмірі 164 996, 97 грн., що становить на день укладання договору 14 000 дол. США, який виник у звязку з наданням Цедентом банку у тимчасове строкове користування грошових коштів за Договорами з банком відповідно до умов договорів банківських вкладу та рахунків.

В подальшому відповідач у листі від 15.11.2014р. на адресу позивача вказав про помилковість укладання договору № червня 2014 року відступлення права вимоги.

Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

За положеннями ч.2, ч.3 ст. 214 ЦК України особи, які вчинили дво- або багатосторонній правочин, мають право за взаємною згодою сторін, а також у випадках, передбачених законом, відмовитися від нього. Відмова від правочину вчиняється у такій самій формі, в якій було вчинено правочин.

Враховуючи презумпцію правомірності правочину та відсутності письмового договору між сторонами про відмову від правочину, договір № НОМЕР_1 від 25 червня 2014 року є правомірним та діючим.

Згідно із ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність», банківські рахунки це рахунки, на яких обліковуються власні кошти, вимоги, зобов'язання банку стосовно його клієнтів і контрагентів та які дають можливість здійснювати переказ коштів за допомогою банківських платіжних інструментів.

Таким чином, на банківському рахунку обліковуються не гроші, а лише «вимоги, зобов'язання банку стосовно його клієнтів і контрагентів».

За положеннями ч.1 ст. 1066 ЦК України, з урахуванням ч.3 ст. 1058 ЦК України клієнт банку є володільцем рахунку, а не власником вкладу .

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Виходячи з наведеного позивач за договором № НОМЕР_1 від 25 червня 2014 року, набув право вимоги до банку, а не право власності та грошові кошти.

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 19.03.2015 № 188 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ВіЕйБі Банк», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 20.03.2015 № 63 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_3 строком на 1 рік з 20.03.2015 по 19.03.2016 включно.

Вимоги до банку, який перебуває у стадії ліквідації, предявляються у відповідності до положень Закону України «Про банки і банківську діяльність» та Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10,11, 60,88, 212-215 ЦПК України, суд

вирішив:

В задоволені позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом

десяти днів з дня його проголошення, через суд першої інстанції. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строків для подачі апеляційної скарги.

Суддя Бородіна Н.М.