28.09.2015 Справа № 756/7414/15-ц
Справа № 756/6676/15-ц
Провадження № 2/756/3778/15
рішення

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2015 року Оболонський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Жука М.В.,

при секретарі Борисевичі О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за кордон без згоди батька,

в с т а н о в и в:

У червні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за кордон без згоди батька.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначає, що у період з 21.04.2000 року по 07.04.2010 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2, від якого мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом з нею.

Оскільки з часу припинення шлюбних відносин, відповідач не спілкується з дитиною, матеріальної допомоги не надає, фактичне місце перебування відповідача їй не відомо, а також з огляду на те, що виїзд за кордон можливий лише зі згоди обох батьків чи за рішенням суду, ОСОБА_1 просить суд надати дозвіл на виїзд до Республік: Польща та/або Німеччина та/або Австрія та/або Швейцарія та/або Болгарія та/або Чехія та/або Італія та/або Греція та/або Угорщина, а також до Російської Федерація в тому числі транзитом через Республіку Білорусь - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з матір'ю ОСОБА_1 без згоди та супроводу батька ОСОБА_2, протягом періоду з 01.092015 року по 01.09.2019 року.

У судовому засіданні ОСОБА_1 позов підтримала, просила вимоги позову задовольнити, посилаючись на викладені у позовній заяві обставини.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засіданняне з'явився, направивши заперечення в якому просить розглядати справу у його відсутність, а також зазначає, що позовні вимоги ОСОБА_1 не визнає, посилаючись на те, що позивачка не зверталась до нього з проханням оформити дозвіл на виїзд за мажі країни, а минулого року за її проханням він без зволікань оформив такий дозвіл.

Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову в позові, виходячи з наступного.

Судом установлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 21.04.2000 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з позивачкою. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 07.08.2010 року, яке набрало законної сили, шлюб між ними розірвано.

Частиною 3 ст. 313 ЦК України передбачено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

Згідно із ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. У клопотанні зазначаються відомості про дитину, а також про відсутність обставин, що обмежують відповідно до цього Закону право на виїзд за кордон (лише для дітей віком від 14 до 18 років).

За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.

Частиною 1 ст. 3 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За змістом положень ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи, що позивачкою під час розгляду справи не надано жодного доказу про те, що до пред'явлення позову вона зверталась до відповідача з приводу оформлення дозволу на виїзд їх неповнолітньої дитини за межі України, а він відмовив їй у наданні такого дозволу чи зволікав у його наданні, суд дійшов висновку про недоведеність ОСОБА_1 порушення її прав відповідачем й відповідно правових підстав для задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 209, 212 - 215, 218 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

У позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за кордон без згоди батька- відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлено 28.09.2015 року.

Суддя