АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/6096/15 Головуючий 1-ої інстанції: Ізмайлов І. К.
Справа № 644/3982/14-ц Доповідач: Пшенічна Л. В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2015 року

Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого судді - Пшенічної Л. В.,

суддів колегії - Хорошевського О. М. Шаповал Н.М.

за участю секретаря - Бабака О,В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Харкові цивільну справу

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4

на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 13 липня 2015 року

по справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3, Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», третя особа - Червонозаводський відділ державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження рухомим майном та зняття арешту. -

встановила:

У квітні 2014 року ОСОБА_5 звернулася до суду зі вказаним позовом, який уточнила у січні 2015 року.

В уточнених позовних вимогах просила усунути перешкоди у здійсненні права користування та розпоряджання рухомим майном - автомобілем «Daewoo Nubira», 1998 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1. номер двигуна НОМЕР_2 га зняти арешт з вказаного транспортного засобу, накладений відповідно до постанови Червонозаводського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції (далі - ВДВС ХМУЮ) від 15 січня 2014 року.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що Орджонікідзевським районним судом м. Харкова ухвалено рішення у цивільній справі про стягнення з ОСОБА_3 на її користь 92463,60 грн. боргу за договором позики. 30 серпня 2012 року Орджонікідзевським ВДВС ХМУЮ відкрито виконавче провадження по примусовому виконанню вказаного рішення.

З метою забезпечення примусового виконання рішення суду державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів на рахунках боржника та арешт майна. Згідно акту опису й арешту майна від 3 січня 2013 року накладено арешт на транспортний засіб «Daewoo Nubira», державний номерний знак НОМЕР_1, що належить на праві власності ОСОБА_3

Після повідомлення державного виконавця про те, що прилюдні торги з реалізації нерухомого майна не відбулися, ОСОБА_5 було запропоновано залишити за собою непродане майно боржника. ОСОБА_5 погодилась залишити за собою автомобіль «Daewoo Nubira», 1998 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, в якості часткового погашення боргу ОСОБА_3 за початковою ціною.

У зв'язку з ненаданням транспортного засобу зберігачем в строк, встановлений державним виконавцем, 6 серпня 2013 року останнім було винесено постанову про розшук автомобіля «Daewoo Nubira», державний номерний знак НОМЕР_1, а 30 січня 2014 року винесено постанову про передачу майна ОСОБА_5 в рахунок погашення заборгованості.

При переоформленні автомобіля на своє ім'я. ОСОБА_5 дізналась, що спірний автомобіль заарештовано на підставі постанови Червонозаводського ВДВС Харківського міського управління юстиції за боргом ОСОБА_3 перед іншим стягувачем - ПАТ "Укрсоцбанк".

Рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 13 липня 2015 року позов ОСОБА_5 задоволено. Постановлено усунути ОСОБА_5 перешкоди у здійсненні права користування та розпоряджання рухомим майном - автомобілем «Daewoo Nubira», державний номерний знак НОМЕР_1, номер двигуна НОМЕР_2. у зв'язку з чим звільнити з-під арешту шляхом заборони відчуження, накладеного постановою Червонозаводського ВДВС ХМУЮ на колісно-транспортний засіб автомобіль «Daewoo Nubira», державний номерний знак НОМЕР_1, номер двигуна НОМЕР_2 від 15.01.2014 року у виконавчому провадженні ВП № 33721087 за виконавчим листом № 6-4229/11, виданим 17 травня 2012 року Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості у розмірі 350058,31 гри.

В апеляційній скарзі представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 посилається на те, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

В обґрунтування апеляційної скарги вказують на те, що суд першої інстанції не притягнув до участі у справі фактичного власника транспортного засобу і не звернув уваги на те, що ОСОБА_5 фактично оскаржує дії виконавчої служби.

Cудова колегія, заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з'явилися у судове засідання, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу, якщо встановлено, що суд першої інстанції постановив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право на користування та розпорядження автомобілем, але не має можливості реалізувати це права у зв'язку з тим, що на автомобіль накладено арешт.

Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції, оскільки вони повністю відповідають обставинам справи, яким суд дав вірну оцінку.

Відповідно до ст.. 319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач отримала право на автомобіль згідно постанови ВДВС від 30.01.2014 року про передачу авто ОСОБА_5 (а.с. 19), але зв'язку з тим, що постановою державного виконавця від 15 січня 2014 року накладено арешт на авто на підставі виконавчого листа Дніпровського районного суду м. Києва про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості, позивач не має можливості здійснювати своє право власності.

Суд першої інстанції дійшов до вірного висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки арешт на автомобіль було накладено 03.01.2013 на підставі виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 грошей в сумі 92463 грн.60коп., а арешт на підставі виконавчого листа на виконання рішення Дніпровського районного суду м. Києва накладено лише 15.01.2014, то пріоритет має саме ОСОБА_5

Довід апеляційної скарги стосовно того, що ОСОБА_5 фактично оскаржує дії державного виконавця, судовою колегіє не приймається, оскільки позивач звернулася до суду в порядку позовного провадження з конкретними позовними вимогами, в яких не ставиться питання щодо оскарження дій виконавчої служби.

Щодо доводу апеляційної скарги стосовно не притягнення до участі у справі фактичного власника автомобіля, то по перше такий довід не ґрунтується на матеріалах справи, так як ОСОБА_6 не є власником автомобіля, автомобіль передавався йому лише на зберігання, а по-друге ОСОБА_6 не оскаржує вказане рішення.

Згідно зі ст. ст.. 10 і 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а ст. 11 ЦПК України передбачає, що суд розглядає цивільні справи на підставі доказів поданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Таким чином, судова колегія дійшла висновку, що позивач довів свій позов.

З огляду на наведене, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які привели до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.1 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України судова колегія судової палати,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 13 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальний справ протягом 20 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя

Судді колегії