АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/727/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 5 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 02 лютого 2015 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про розподіл будинковолодіння, відшкодування майнової шкоди і компенсацію моральної шкоди.

в с т а н о в и л а :

У липні 2014 року ОСОБА_6 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_7 про розподіл будинковолодіння, відшкодування майнової шкоди і компенсацію моральної шкоди.

Позивач посилався на те, що йому та відповідачу на праві спільної власності належить 1/3 частина будинковолодіння по вул. Садова, 16 в м. Умань, Черкаської області згідно договору дарування № 2-1577 від 27.05.1994 року.

За минулий рік між сторонами склався несправедливий порядок користування.

ОСОБА_7 штучно збільшила свою долю по загальній і житловій площі квартири та земельній ділянці, застосувавши ефективну схему - рейдерство.

Майнова і моральна шкода на протязі останніх 3 років за незаконне переведення спільної власності в приватну складає відповідно по 15000 грн.

Перемови на примирення з ОСОБА_7 безрезультатні, спільне володіння і користування майном не можливе із-за сварок і розбрату.

На підставі наведеного, ст. ст. 22, 23, 355-361, 364-367, 386, 387, 1166, 1167 ЦК України позивач просив суд провести розподіл будинковолодіння по вул. Садова, 16 м. Умань між ним і ОСОБА_7 відповідно до договору дарування по 50 %, залучивши згідно ухвали суду для цього спеціалізовані організації для розрахунку ідеальної долі по результатам інвентаризації та схем розподілу, наданих судово - будівельною експертизою та відшкодувати позивачу з ОСОБА_7 майнову шкоду у розмірі 15000 грн. і компенсацію моральної шкоди -15000 грн..

Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 02 лютого 2015 року відмовлено ОСОБА_6 у задоволенні його позову до ОСОБА_7 про розподіл будинковолодіння, відшкодування майнової шкоди і компенсацію моральної шкоди.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу. Посилаючись на те, що дане рішення незаконне, не відповідає обставинам справи, прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати і направити справу на новий розгляд в іншому складі суду.

Обговоривши матеріали справи, судова палата вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 належить 1/3 частина будинковолодіння по вул. Садовій, 16 в м. Умань Черкаської області в рівних долях згідно договору дарування від 27.05.1994 року ( ар.спр. 24).

Інформацію та відповідно належні документи про існування або відсутність інших власників сторони в судовому засіданні не надали, як і не надали будь-якої технічної документації відносно даного будинковолодіння, не дивлячись на вимоги суду.

Згідно ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України, - власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд; власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону; власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

У відповідності до ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

За ч.1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Згідно з положеннями ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен з співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Згідно ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

По даній справі, як правильно визначився суд, йдеться про здійснення права спільної часткової власності, оскільки сторонам належить 1/3 частини будинковолодіння по вул. Садовій, 16 в м. Умань Черкаської області в рівних долях, тобто по 1/6 частині кожному.

Позивач поставив питання про розподіл будинковолодіння між сторонами, відшкодування майнової шкоди через виниклий між ними, на його думку, несправедливий порядок користування будинком, посилаючись на те, що відповідач ОСОБА_7 штучно збільшила свою долю по загальній і житловій площі квартири та земельній ділянці.

Проте належних обґрунтувань свого позову ОСОБА_6 не надав. Жодного разу не вказав на те, в чому полягає порушення його прав, якщо фактично 1/3 частина будинковолодіння по вул. Садовій, 16 в м. Умані залишається в його користуванні, а відповідачка мешкає за іншою адресою, саме: АДРЕСА_1.

Відповідно до вимог ч.3 ст.10, частин 1;4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з частинами 1;2 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.

Договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню (ч.3 ст. 364 ЦК України).

В даному випадку позивач не ставив питання про компенсацію його долі права власності у спільному майні , не довів своїх вимог щодо розподілу будинковолодіння між сторонами, а тому суд обґрунтовано відмовив в задоволенні таких його позовних вимог, як і в задоволенні вимог про відшкодування майнової шкоди, про компенсацію моральної шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Позивач заявив вимогу про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 15 000 грн.. Однак, на підтвердження даної матеріальної шкоди, не надав суду належних доказів, - ні будь яких документів, ні будь яких інших доказів. Вказані матеріальні витрати, як підставно зазначив суд, не знайшли свого обґрунтування, їх доцільність, а також винуватість ОСОБА_7 у їх виникненні, не доведена належними на те доказами.

Згідно ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Як правильно зауважив суд, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності, що встановлені чинним законодавством України, обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування шкоди, в тому числі і моральної підлягають: наявність шкоди, протиправність діяння, заподіювана шкода, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправними діяннями; наявність вини особи ( до якої пред'явлено позов) в її заподіянні, за виключенням випадків, встановлених чинним законодавством.

Позивач ОСОБА_6 ні в позовній заяві, ні в поясненнях в судовому засіданні належним чином не обґрунтував, в чому саме полягає протиправність дій відповідачки, з яких міркувань виходив , визначаючи розмір шкоди, в чому полягає моральна шкода.

За таких обставин суд цілком правомірно відмовив в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Рішення суду відповідає матеріалам справи, вимогам закону і підстав для його скасування та задоволення апеляційної скарги, - не вбачається.

Доводи останньої не є суттєвими і висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 315, 317, 218 ЦПК України, судова палата, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 02 лютого 2015 року по даній справі залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів.

Головуючий :

Судді :