АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2015 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Литвинюк І. М.

суддів: Владичана А.І., Лисака І.Н.

секретаря: Шерівська Ю.А.

за участю: відповідача - ОСОБА_1, його представника - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 16 вересня 2015 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_3 в червні 2015 року звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів.

В обгрунтування позовних вимог посилалася на те, що з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі, від якого у них народилися донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з нею та перебуває на її утриманні.

Зазначала, що вона самостійно, власними силами намагається матеріально забезпечити, доглядати та виховувати доньку, виконує всі обов'язки, покладені на неї законом та необхідні для належного утримання дитини. Всі витрати на харчування, лікування, оздоровлення, одяг для доньки несе самостійно, оплачує перебування доньки у дошкільному навчальному закладі № 9 та навчання в школі іноземних мов «АВС клас» . З часу розлучення відповідач у вихованні та догляді за дитиною участі не бере, розвитком дитини не цікавиться, матеріальної допомоги на її утримання в добровільному порядку не надає. Просила стягнути з відповідача на її користь на утримання дитини аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1200 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

________

22-ц/794/1459/15 р. Головуючий у 1-й інстанції Смотрицький В.Г.

Категорія: 50 Доповідач Литвинюк І.М.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 16 вересня 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на утримання доньки - ОСОБА_4 аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 950 грн. щомісячно, починаючи стягнення з 23 червня 2015 року до її повноліття.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

На рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 16 вересня 2015 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та постановити нове, яким стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на утримання малолітньої доньки аліменти в розмірі 500 грн. щомісячно.

Посилається на те, що його середньомісячний дохід становить близько 1 000 грн., також на його утриманні перебуває вагітна дружина ОСОБА_5, в якої є малолітній син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, який також перебуває на його утриманні.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, виходячи з наступного.

Ухвалюючи рішення про стягнення аліментів, суд першої інстанції виходив з того, що позивач є працездатним, працює і має можливість надавати матеріальну допомогу дитині, інших неповнолітніх дітей чи повнолітніх утриманців він не має. При вирішенні справи судом надано оцінку доводам відповідача про перебування у нього на утриманні вагітної жінки, та враховуючи інтереси неповнолітньої дитини, суд прийшов до висновку про стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 950 грн. щомісячно, який надасть їй змогу утримувати доньку на мінімальному прожитковому рівні.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується колегія суддів апеляційного суду.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Положеннями ст.141 Сімейного кодексу України (далі - СК України) визначено, що мати, батько мають рівні права та обов»язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов»язків щодо дитини.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст.183 СК) або в твердій грошовій сумі(ст.184 СК) і виплачуються щомісячно.

Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України, роз»яснень, які містяться в п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати стан здоров»я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Як встановив суд та вбачається з матеріалів справи, відповідач по справі ОСОБА_1 є батьком неповнолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В добровільному порядку відповідач достатньої та регулярної матеріальної допомоги на утримання доньки не надає.

Також встановлено, що 18 вересня 2015 року, ОСОБА_1 зареєстрував шлюб із ОСОБА_5, яка перебуває у стані вагітності.

Згідно з ч.1 ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до довідки ДПІ у Вижницькому районі ГУ ДФС у Чернівецькій області від 29 липня 2015 року (а.с. 33) сума валового доходу суб»єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 за 2014 рік складає 290 000 грн., а згідно податкових декларацій платника єдиного податку фізичної особи-підприємця відповідача за І квартал 2015 року, поданої до ДПІ у Вижницькому районі 10 серпня 2015 року , загальна сума доходу відповідача за звітний період становить 60 000 грн.. При цьому, помісячний розмір доходу відповідача згідно податкових декларацій не визначається.

Тобто, висновок суду першої інстанції про те, що відповідач, являючись приватним підприємцем, має нерегулярний, мінливий дохід є обґрунтованими.

Відтак, ураховуючи вимоги ст.184 СК України, розмір аліментів, які підлягають присудженню з відповідача на утримання доньки, правильно визначені судом у твердій грошовій сумі.

Доводи апеляційної скарги відповідача про необхідність стягнення аліментів в розмірі 500 грн. щомісячно колегія суддів вважає безпідставними, оскільки апелянтом не підтверджено документально його неспроможність сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі, не наведено доводів того, що судом було допущено порушення норм матеріального права, не враховано докази, які надані сторонами, щодо визначення розміру аліментів.

Твердження апелянта про те, що судом не враховано витрати ОСОБА_1, які він несе на утримання новоствореної сім»ї, а саме вагітної дружини та її дитини, також є безпідставними, оскільки судом першої інстанції визначено розмір аліментів з врахуванням вказаних обставин.

Таким чином, суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі по 950 грн. на дитину щомісячно, виходив із положень ст. ст. 182,184 СК України та з урахуванням того, що ОСОБА_1 є здоровою працездатною особою, приватним підприємцем і має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини у визначеному судом розмірі, який забезпечить мінімальні потреби дитини. Такі висновки суду є правильними, оскільки ґрунтуються на доказах, які були надані сторонами та досліджені судом.

Даний розмір аліментів не є значним, не ставить відповідача у скрутне матеріальне становище та відповідає загальним засадам сімейних відносин - справедливості, розумності, моральності.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення на підставі повно з'ясованих обставин справи, із додержанням норм матеріального права, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 16 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

З оргигіналом згідно: