Справа № 716/237/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.09.2015 року Заставнівський районний суд Чернівецької області в складі: головуючого судді Угриновської Л.Я.

секретаря Кулька О.М.

за участю сторін: позивача ОСОБА_1, представника позивача- ОСОБА_2., відповідачки- ОСОБА_3., представника відповідачки- ОСОБА_4., , представника третьої особи Пендюр В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Заставна цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, , третя особа- Орган опіки та піклування Заставнівської РДА про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, визначення способу участі батька у вихованні дитини,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить ухвалити рішення, яким зобов"язати ОСОБА_3 не чинити йому перешкоди у спілкуванні з донькою ОСОБА_5 та визначити порядок спілкування з дитиною у такий спосіб:один раз на тиждень першої та третьої суботи кожного місяця з 10:00 год. до 19:00 год. з правом забирати дитину за місцем проживання батька; один раз на тиждень другої та четвертої неділі кожного місяця з 10:00 год. до 19:00 год. з правом забирати дитину за місцем проживання батька; за попередньою домовленістю з відповідачкою один раз на тиждень в робочі дні терміном не менше двох годин для відвідування розважальних закладів (цирк, ляльковий театр, кінотеатр та інше), з урахуванням режиму дня дитини; у день народження дитини 19 січня кожного року з 10:00 год. до 15:00 год або з 15:00 год. до 20:00 год. за місцем проведення святкування або іншому узгодженому з відповідачем місці, якщо святкування відбуватиметься в інший час чи день; протягом 15 днів під час літніх канікул та на протязі 7 днів зимових канікул щорічно для спільного відпочинку за попереднім, щонайменше за 14 календарних днів, узгодженням з відповідачем конкретно визначеному періоді та місця перебування, в тому числі за кордоном; у святкові дні (Новий рік, Різдво Христове, Пасха, День Конституції України, День Незалежності України) терміном не менше трьох годин з правом забирати дитину за місцем проживання батька; не обмежене спілкування з дитиною особисто засобами телефонного, поштового, електронного та іншого зв'язку, що не передбачають безпосередньо фізичного спілкування між батьком та донькою; з метою уникнення між батьками конфліктів, забезпечення спокійного психологічного розвитку та зростання дитини, з метою налагодження відносин доньки з батьком перші два місяці зустрічі проводити в присутності соціального працівника. Крім того просить стягнути із відповідачки на його користь судові витрати в розмірі 243,60 грн..

В обгрунтування позову посилається на те, що в період із 06.11.2005 року по 24.07.2009 рік перебував в зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_3. Від спільного проживання народилась дочка- ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, котра після розлучення залишилася проживати із матір"ю. Згідно розпорядження №400р від 08.09.2009 року йому було визначено способи участі у вихованні дитини шляхом побачення з дочкою, щосуботи з 10:00 год. до 17:00 год; зобов"язано направляти свої зусилля на правильне виховання дитини та збереження її здоров"я; зобов"язано ОСОБА_3. давати можливість безперешкодно зустрічатись з дочкою у вказаний час. Позивач посилається на те, що відповідачка чинила йому перешкоди у спілкуванні із дитиною, що змусило його звернутись до суду із позовом про усунення перешкод у спілкуванні із дитиною, однак рішенням Заставнівського районного суду від 27.05.2014 року йому відмовлено у задоволенні такого позову. Позивач посилається на те, що відповідачка продовжує вчиняти перешкоди у спілкуванні та вихованні дочки, не виконує розпорядження органу опіки та піклування .

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав повністю, мотивував його вищенаведеним. Вказав суду, що з часу розлучення відповідачка перешкоджає йому у побаченні та спілкуванні із дочкою ОСОБА_5.. Коли дочка пішла до школи він допомагав готувати клас до навчального року, декілька разів бачив дитину, спілкувалась нормально. Пізніше відповідачка із своєю матір"ю просила директора школи , щоб йому заборонили відвідувати дитину у школі. Позивач вважає, що відповідачка налаштовує дочку проти нього , і цим вчиняє йому перешкоди у спілкуванні із дитиною. Визнав, що у дні , визначені для побачень до дитини не приходить.

Представник позивача в судовому засіданні підтримала позов. Вказала суду, що після розлучення дитина залишалась проживати із відповідачкою , батькові чинили перешкоди у спілкуванні із дочкою, у зв"язку із чим він звертався до служби у справах дітей про встановлення днів побачень із дочкою. Так розпорядженням від 08.09.2009 року ОСОБА_1 встановлено час і спосіб побачень із дитиною. Однак ОСОБА_3. не виконувала розпорядження служби, всіма способами чинила перешкоди, зверталась до дирекції школи , щоб ОСОБА_1 заборонили відвідувати дочку в школі. Представник позивача вказала, що ОСОБА_1 звертався до педагогів школи, щоб йому допомогли налагодити стосунки із дочкою. Позивач намагався передати подарунок дочці на день народження, однак він не був нею прийнятий.

Відповідачка ОСОБА_3. в судовому засіданні позов не визнала. Суду пояснила, що між нею та позивачем шлюб розірвано. Після припинення спільного проживання між нею та позивачем був спір з приводу способу спілкування із дитиною. Позивач не приходить до дочки додому, він приходив до садочка, до школи. Вчителі самі зоборонили позивачу відвідувати школу, оскільки дочка не хотіла іти до школи, бо знала що має прийти батько. Відповідачка вказала, що починаючи із 2010 року проживає із іншим чоловіком, якого дочка називає батьком , а він піклується про неї і відноситься , як до рідної дочки. Відповідачка вказала, що дочку не налаштовує проти позивача, останній не дзвонить до дочки, не приносить до школи внесків, подарунків. Позивач має можливість бачитись із дочкою в церкві, однак жодного разу він не підійшов до дочки та не намагався цього зробити. В січні 2015 року позивач разом із ОСОБА_11. приходив до дочки і приносив їй подарунок, однак вона відмовилась його отримати. Відповідачка вказала, що жодним чином не перешкоджає позивачу у спілкуванні із дитиною, а тому просила відмовити позивачу у позові. Просила стягнути із позивача на її користь понесені нею витрати на правовову допомогу, яка відповідно до акту виконаних робіт становить 4000 грн., врахувати при цьому, що позивач повторно безпідставно звернувся до суду.

Представник відповідачки в судовому засіанні позов невизнала. Вказала суду, що знає віповідачку ОСОБА_3. з 2012 року. Їй відомо, що позивач згідно розпорядження Заставнівської РДА має дозвіл на побачення із дитиною, однак жодної суботи останній дитину не відвідує, не дзвонить.

Третя особа- представник служби у справах дітей Заставнівської РДА вказав, що розпорядження Заставнівської РДА від 08.09.2009 року не виконується. Вказав суду, що ОСОБА_1 до служби не звертався із скаргами щодо невиконання розпорядження, або щоб змінити порядок побачень. В січні цього року ОСОБА_1 звернувся до служби із проханням, щоб представник служби був присутнім при врученні дитині подарунка. Представник служби вказав, що сам особисто був присутнім на вказаному побаченні. При цьому дитина закрила двері перед батьком та отримати подарунок незахотіла. Батько запропонував, щоб мати передала подарунок дитині, однак мати ОСОБА_3. відмовилась . Представник третьої особи в судовому засіданні вказав, що скарг до служби ні від одного із батьків не надходило, щодо невиконання розпорядження від 08.09.2009 року .

Свідок ОСОБА_6 вказала суду, що відповідачка її дочка. Після травня 2014 року , коли було винесено рішення суду за позовом ОСОБА_1 про усунененя перешкод у спікувані із дитиною нічого не зінилось. Позивач двічі приходив до дочки, а саме: 18.10.2014 року приходив додому та 19.01.2015 року приносив внучці подарунок, який вона відмовилась прийняти. Позивач не проявляє ініціативи бачитись із дитиною, не приходить до неї до школи, не цікавиться станом її здоров"я у матері. Свідку також відомо, що позивач має заборгованість по сплаті аліментів.

Свідок ОСОБА_7 вказала суду, що ОСОБА_3. її онука. Раз на тиждень приїзджає до них у гості, спілкується із правнукою ОСОБА_5. Свідку відомо, що позивач не платить аліменти на дитину, один раз приходив до дитини на побачення, більше не приходить.

Свідок ОСОБА_8 , допитана в суді, як методист-психолог, вказала суду, що працювала із дитиною ОСОБА_5. на вимогу матері ОСОБА_3. в жовтні 2014 року та в квітні 2015 року. Під час розмови із дитиною побачила відсутність зв"язку із біологічним батьком дитини, остання сказала, не хоче спілкуватись із ним, а називає батьком іншого чоловіка.

Свідок ОСОБА_9 , допитана в суді, як психолог Заставнівської гімназії, вказала, що працювала із дитиною ОСОБА_5. на прохання ОСОБА_3.. Свідок вказала, що дитина не бажає спілкуватись із татом ОСОБА_1, оскільки того не було із нею тривалий час. На малюнку, який був намальований дитиною був тато ОСОБА_10, мама ОСОБА_3 та вона.

Відповідно до ст. 141 СК України мати та батько мають рівні права та обов»язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони ушлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав та обов»язків і не звільняє від обов»язків щодо дитини. Відповідно до ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до ст. 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов»язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування із нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому із батьків, хто проживає окремо, спілкуватись із дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Згідно ст. 159 СК України, якщо той із батьків, із ким проживає дитина, чинить перешкоди тому із батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні із дитиню та у її вихованні, зокрема, якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутись до суду із позовом про усунення цих перешкод.

Судом встановлено, що сторони перебували в період із 06.11.2005 року по 24.07.2009 року в зареєстрованому шлюбі. Від спільного проживання мають дочку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. Після припинення спільного проживання дитина проживає із матір»ю . Із-за спору між сторонами щодо виховання динити розпорядженням Заставнівської районної державної адміністрації № 400р від 08.09.2009 року позивачу ОСОБА_1 встановлено дні побачень із дочкою щосуботи з 10:00 год. до 17:00 год.. При цьому цим розпорядженням батька зобов»язано направляти свої зусилля на правильне виховання дитини та збереження її здоров"я, а матір зобов»язано не чинити перешкоди зустрічам батька із дочкою.

Встановлено, що ОСОБА_1 в 2014 році звертався до суду із позовом про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та у її вихованні. Згідно рішення Заставнівського районного суду від 16.09.2014 року у позові ОСОБА_1 відмовлено. Із вказаного рішення вбачається, що сам позивач не вчиняв дій, спрямованих на виконання розпорядження Заставнівської РДА №400 від 08.09.2009 року. Разом з тим зроблено висновок, що ОСОБА_3. слід давати дитині ОСОБА_5, інформацію про біологічного батька ОСОБА_1, якщо це не буде завдавати шкоди психічному і фізичному здоров"ю, а позивачу ОСОБА_1 необхідно направляти свої зусилля на правильне виховання дитини, збереження її здоров"я, що не обов"язково повинно проявлятись у прямих контактах з дитиною. Вказане рішення було переглянуто Апеляційним судом Чернівецької області за скаргою ОСОБА_1 і залишено без змін. Із вказаної ухвали вбачається, що позивач ОСОБА_1 не позбавлений можливості виконувати свої батьківські права, проводити разом свій вільний час, спілкуватись з вчителями, вихователями та педіатром з приводу своєї дитини, цікавитись її розвитком.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що починаючи із травня 2014 року по даний час позивач двічі мав побачення із дитиною ОСОБА_5. , в інші суботи, як встановлено розпорядженням Заставнівської РДА , особистих зустрічей із дитиною не мав, а також не розмовляв із нею по телефону та не відвідував школи .

В процесі судового розгляду судом не встановлено обставин, які б свідили , що відповідачка ОСОБА_3. чинить перешкоди йому у спілкуванні з дитиною ОСОБА_5. та її вихованні.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов»язаних з розглядом справи.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України , стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Встановлено, що 30.03.2015 року ОСОБА_3 уклала договір із адвокатом ОСОБА_4 про надання юридичних послуг. Відповідно до даного договору замовник сплачує виконавцю гонорар у визначеній за взаємною згодою сумі, відшкодовує додаткові витрати, пов"язані з підготовкою та розглядом справи, що не входить до суми гонорару. Із акту виконаних робіт №6 вбачається, що виконавцем витрачено 8,5 год. робочого часу. Відповідно до Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах, розмір витрат не може перевищувати 40% встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за 1 годину. Згідно Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" мінімальна заробітна плата складає 1218 грн., а тому вартість 1 год. витрат на правову допомогу складає 487,20 грн.. Відповідно до розрахунку вартості за надані послуги становить 4141.20 грн.. За взаємною домовленістю сторона сплатила адвокату кошти в сумі 4000 грн.. Враховуючи наведене, суд вважає, що вимога відповідачки ОСОБА_3. щодо стягнення із позивача ОСОБА_1 на її користь витрат пов"язаних із наданням юридичних послуг підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 5,6,18,19, 141, 153, 157, 158, 159, СК України, ст..ст. 60, 88, 213-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_3, , третя особа- Орган опіки та піклування Заставнівської РДА про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, визначення способу участі батька у вихованні дитини та спілкуванні відмовити.

Стягнути із ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3, (ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_3 , 1986 року народження, жительки АДРЕСА_1 в рахунок витрат на правову допомогу 4000 грн..

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Чеернівецької області через районний суд протягом 10 днів з часу проголошення.

Суддя