Справа № 466/4429/15 Головуючий у 1 інстанції: Свірідова В.В.
Провадження № 22-ц/783/6186/15 Доповідач в 2-й інстанції: Ніткевич А. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2015 року року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Ніткевича А.В.,

суддів: Мікуш Ю.Р., Павлишина О.Ф.,

секретаря Бохонко Е.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 21 серпня 2015 року у справі за заявою адвоката Стрілецького Тараса Ігоровича в інтересах ОСОБА_5 про скасування заходів забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,-

встановила:

16.06.2015 р. позивач ОСОБА_2 звернулась в суду з позовом до ОСОБА_6 про відшкодування 851166, 99 грн. матеріальної шкоди та 1000000 грн. моральної шкоди, завданої злочином. Одночасно із заявленими вимогами позивачка подала заяву про забезпечення позову, просила накласти арешт на грошові кошти в сумі 16400 грн. та 6045 доларів США, що були вилучені під час обшуку житла відповідача за адресою АДРЕСА_1 і знаходяться у камері схову в СВ ЛМУ ГУМВСУ у Львівській області (слідчий Березюк Іван Дмитрович) шляхом заборони повернення вищенаведених грошових коштів будь - кому до вирішення кримінального провадження по суті судом 1-ї інстанції, оскільки на думку останньої, невжиття цих заходів може утруднити чи зробити неможливим в подальшому виконання рішення суду про стягнення шкоди завданої злочином.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 16.06.2015 року заяву позивача про забезпечення позову задоволено.

Накладено арешт на грошові кошти в сумі 16 400 грн. та 6045 доларів США, що були вилучені під час обшуку житла відповідача ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 і знаходяться у камері схову в СВ ЛМУ ГУМВСУ у Львівській області, заборонивши повернення вищенаведених грошових коштів будь-кому до вирішення кримінального провадження по суті судом 1-ї інстанції.

17.06.2015 року адвокат Стрілецький Т.І. в інтересах ОСОБА_6 звернувся в суд із заявою про скасування заходів забезпечення позову, вважає, що вжиті заходи забезпечення позову повинні бути скасовані, оскільки такі грошові кошти не належали відповідачу і не могли йому належати, а є власністю його батьків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 Слідчим не доведено по кримінальному провадженню приналежність цих грошових коштів відповідачу, оскільки вони не були предметом злочину та не відносяться до засобів чи знарядь його вчинення. Крім цього, 10 червня 2015 року слідчим суддею Галицького районного суду м. Львова винесено ухвалу, якою зобов'язано слідчого СВ ЛМУ ГУМВСУ у Львівській області Березюка Ы.Д. негайно повернути речі, які вилучені під час обшуку 20.02.2015 р. в будинку АДРЕСА_1, дана ухвала набрала законної сили і є обовязковою до виконання. 14.06.2015 року майже всі речі були повернуті, окрім грошових коштів.

Оскаржуваною ухвалою від 21 серпня 2015 року заяву адвоката Стрілецького Тараса Ігоровича в інтересах ОСОБА_6 про скасування заходів забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_6про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задоволено.

Скасовано заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 16 червня 2015 року про накладення арешту на грошові кошти в сумі 16400 грн. та 6045 доларів США, що були вилучені під час обшуку житла відповідача ОСОБА_6 за адресою АДРЕСА_1 і знаходяться у камері схову в СВ ЛМУ ГУМВСУ у Львівській області.

Ухвалу суду оскаржив представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3, вважає, що оскаржувана ухвала є незаконною та підлягає скасуванню.

В апеляційній скарзі зазначає, що станом на час розгляду заяви про скасування заходів забезпечення позову Шевченківським районним судом відкрито провадження лише за одним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_6 про відшкодування шкоди, при цьому позов заявлений у кримінальному провадженні, суд не може брати до уваги, оскільки провадження у ньому на відкривалось, судові засідання не проводились.

Вважає посилання суду на те, що арештовані кошти не належать відповідачу невірним, оскільки ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 10.06.2015 року зобов"язано слідчого повернути вилучені кошти тому, що останнім в межах досудового провадження не накладався арешт відповідно до вимог КПК України.

На думку апелянта, заявником у даному випадку може виступати виключно володілець коштів, а не ОСОБА_6, який стверджує, що кошти йому не належать.

Просить ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 21.08.2015 року скасувати, постановити нову ухвалу, якою у задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову відмовити.

Позивач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_3, а також відповідач ОСОБА_6 та його представник ОСОБА_9, будучи повідомленими належним чином про час та місце розгляду справи, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення їм поштових відправлень (а.с. 37,38), в судове засідання апеляційної інстанції не прибули, не повідомили суд про причину неявки.

На переконання колегії суддів, матеріалів справи достатньо для розгляду справи по суті, а тому вважає за можливе, у відповідності до ч. 2 ст. 305 ЦПК України, розглядати справу за відсутності осіб, що не з»явилися.

За відсутності всіх осіб, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників розгляду справи, перевіривши матеріали справи, межі та доводи скарги, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає до задоволення виходячи із наступного.

Задовольняючи заяву про скасування заходів забезпечення позову суд виходив з того, що спірні грошові кошти не належали ОСОБА_6, що підтверджується матеріалами кримінального провадження, такі є власністю його батьків ОСОБА_6 та ОСОБА_7, також на вказані грошові кошти не накладено арешт у звязку з тим, що слідчим не доведено по кримінальному провадженню приналежність цих грошових коштів відповідачу ОСОБА_6, оскільки вони не були предметом злочину та не відносяться до засобів чи знарядь його вчинення.

Колегія суддів погоджується із висновком місцевого суду виходячи з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується, зокрема накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Судом першої інстанції встановлено, що в червні 2015 року позивач ОСОБА_2 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_6 про відшкодування 851166, 99 грн. матеріальної шкоди та 1000000 грн. моральної шкоди, завданої злочином.

Окрім цього, в провадженні Шевченківського районного суду м. Львова з 15.06.2015 р. є обвинувальний акт відносно ОСОБА_6, ОСОБА_10, ОСОБА_11 про обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень за ч. 2 ст. 146, ч. 1, 147, ч. 1 ст. 289, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 189 КК України, в межах якого подано цивільний позов ОСОБА_2

По суті забезпечення позову є встановленням судом обмежень суб'єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов'язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволення претензій позивача (заявника).

Вжиття заходів забезпечення позову можливе шляхом накладення арешту на майно та грошові кошти лише особи, яка є відповідачем у справі.

При цьому, положення чинного законодавства, виключає правову можливість задоволення заяви про забезпечення позову майнового характеру шляхом накладення арешту на майно, яке не належить відповідачу.

Колегія суддів звертає увагу на те, що при зверненні до суду із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, що належить відповідачу, позивач повинен, по - перше, аргументовано обґрунтувати причини, у зв"язку з якими потрібно забезпечити позов та необхідність у цьому, по - друге, довести, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання можливого рішення суду про задоволення позову. Якщо йдеться про майно, що належить відповідачеві і знаходиться в інших осіб, потрібно подати докази наявності безспірного права відповідача на зазначене майно.

У разі оспорення права відповідача на майно, суд не може задовольнити таку заяву.

Матеріали кримінального провадження свідчать проте, що грошові кошти, на які накладено арешт, не належали ОСОБА_6, а є власністю його батьків. Слідчим не доведено по кримінальному провадженню приналежність цих грошових коштів відповідачу ОСОБА_6, оскільки вони не були предметом злочину та не відносяться до засобів чи знарядь його вчинення.

Крім цього, 10 червня 2015 року слідчим суддею Галицького районного суду м. Львова постановлена ухвала, якою зобов'язано слідчого СВ ЛМУ ГУМВСУ у Львівській області І.Д. Березюка негайно повернути речі, які вилучені протоколом обшуку від 20.02.2015 р. в будинку АДРЕСА_1, дана ухвала набрала законної сили і є обовязковою до виконання.

За таких обставин, постановляючи ухвалу про скасування заходів забезпечення позову, суд дійшов правильного висновку про те, що спірні кошти, на які накладено арешт, не належать відповідачу, а тому такі заходи забезпечення позову суперечитимуть ст. 151 ЦПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України розглянувши апеляційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу та залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстав для її задоволення колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.303, 304, п. 1 ч. 2 ст. 307, п. 1 ч. 1 ст. 312, п. 4 ч. 1 ст. 314, ст.ст. 315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 21 серпня 2015 року- залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий: А.В. Ніткевич

Судді: Ю.Р. Мікуш

О.Ф. Павлишин