27.10.2015
Справа №2/489/2997/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2015 р. Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі: головуючого судді Губницького Д.Г., при секретарі Наумкіній І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до міського комунального підприємства «Миколаївводоканал» про зобов`язання припинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2015 р. ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, яким просив зобов`язати міське комунальне підприємство «Миколаївводоканал» припинити нарахування йому плати за нормами споживання встановленими рішенням виконавчого комітету Миколаївської міської ради №385 від 26 червня 1998 р.

Вимоги обґрунтував тим, що відповідач використовує норми споживання, які не відповідають, тобто не розроблені на підставі Методики визначення нормативів питного водопостачання населення, використання якої, в свою чергу, передбачено, Порядком розроблення норм та затвердження нормативів питного водопостачання, що був затверджений постановою КМ України №1107 від 25 серпня 2004 р.

В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав, наголошував в судовому засіданні також й на відсутності у нього договірних відносин з відповідачем.

Представник відповідача у задоволенні позову просив відмовити.

Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь в справі, дослід вишив письмові докази, встановив такі обставини.

Відповідно до п. 17 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМ України N 630 від 21 липня 2005 р. (далі - Правила) послуги з водовідведення оплачуються споживачем з розрахунку обсягу витрат холодної та гарячої води згідно з нормативами (нормами) споживання або показаннями засобів обліку води.

Пунктом 4 Порядку розроблення та затвердження нормативів питного водопостачання, затверджених постановою КМ України N 1107 від 25 серпня 2008 р. нормативи питного водопостачання у конкретному населеному пункті розробляються та науково обґрунтовуються згідно з Методикою визначення нормативів питного водопостачання населення спеціалізованими науково-дослідними організаціями на замовлення місцевих адміністрацій або органів місцевого самоврядування та затверджуються ними після погодження з місцевими органами виконавчої влади з питань охорони здоров`я, охорони навколишнього природного середовища та водного господарства.

У відповідності до п. 1, 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору та оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Судовими рішенням у спорах в аналогічних правовідносинах між тими ж сторонами, що набрали законної сили та долучені в копіях до справи, встановлено, що позивач один проживає та зареєстрований в однокімнатній квартирі АДРЕСА_1 з усіма зручностями, яка перебуває в комунальній власності та знаходиться в багатоквартирному будинку. Він користується комунальними послугами щодо водопостачання та водовідведення, які за договором (особовий рахунок № НОМЕР_1 ), надає йому відповідач, який є виконавцем цих послуг.

Багатоквартирний будинок, а також і квартира позивача, не облаштовані приборами обліку води, тому МКП «Миколаївводоканал» нараховує позивачу оплату аз водопостачання та водовідведення у відповідності до п.21,22 Правил із розрахунку норм споживання, які встанвоелні рішенням виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 26 червня 1998 р. №385.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 10 вересня 2015 р., залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 13 жовтня 2015 р., встановлено, що норми споживання встановлені рішенням виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 26 червня 1998 р. дійсно не відповідають Методиці визначення нормативів питного водопостачання населення, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово комунального господарства від 27 вересня 2005 р. № 148, проте не переглядалися. Отже у МКП «Миколаївводоканал» відсутні підставив для застосування інших норм при нарахуванні плати за водопостачання та водовідведення

ОСОБА_3 врахуванням цих обставин, що не потребують доказування, оскільки встановлені судовими рішеннями, які набрали законної сили, відсутні підстави для зобов`язання МКП «Миколаївводоканал» припинити нарахування позивачу плати за нормами споживання встановленими рішенням виконавчого комітету Миколаївської міської ради №385 від 26 черня 198 р.

Крім того, як випливає із положень Закону України «Про житлово комунальні послуги» безоплатне надання для споживача (окрім випадків надання йому пільг) житлово-комунальних послуг не передбачено.

Твердження ОСОБА_4 що у нього відсутній договір на водопостачання та водовідведення із МКП «Миколаївовдоканал» безпідставне, оскільки наявність договірних відносин у нього із відповідачем встановлювалася судами.

Відтак, у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст. 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом 10 днів з дня його проголошення.
Суддя Д.Г. Губницький