Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/329/15-ц
Провадження № 2-з/376/74/2015
УХВАЛА

"02" жовтня 2015 р. суддя Сквирського районного суду Київської області Ярошенко С.М., розглянувши заяву прокурора Сквирського району Київської області про забезпечення позову,

встановив:

Прокурор Сквирського району Київської області звернувся до суду з позовом до Головного Управління Держземагенства у Київській області, Реєстраційної служби Сквирського районного управління юстиції, ОСОБА_1 про визнання недійсними наказів Головного управління Держземагенства в Київській області та договорів оренди земельних ділянок, скасування реєстрації договорів оренди землі.

Позивач, в порядку забезпечення позову, просить накласти арешт на: земельну ділянку площею 13,5393 га, кадастровий №:02:005:0010; земельну ділянку площею 17,6123 га, кадастровий №:03:008:0001; земельну ділянку площею 120,4676 га, кадастровий №:03:021:0017; земельну ділянку площею 11,8343 га, кадастровий №:02:002:0001; земельну ділянку площею 52,4499 га, кадастровий №:02:001:0001; земельну ділянку площею 26,2582 га, кадастровий №:03:008:0016; земельну ділянку площею 13,4754 га, кадастровий №:04:016:0032; земельну ділянку площею 54,5209 га, кадастровий №:02:003:0011; земельну ділянку площею 34,1983 га, кадастровий №:02:025:0001.

Заява підлягає поверненню заявнику, оскільки подана без додержання вимог, встановлених законом.

Відповідно до ч.1-3 ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до вимог ч.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 N 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно

виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати

особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

За змістом ст.151 ЦПК України забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача. Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. У заяві про забезпечення позову обов'язково зазначаються: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов, тобто обґрунтування, чому невжиття заходів забезпечення може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду і як саме, вид забезпечення позову, який належить застосовувати, з обґрунтуванням його необхідності, тобто вказівка на спосіб забезпечення позову, який на думку заявника, є найбільш адекватним, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

При цьому, відповідно до вимог ч.3 ст.152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позовними вимогами.

Так, у поданій заяві про забезпечення позову, заявником не обґрунтовано припущення, що невжиття заходів забезпечення може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення.

Відповідно до ч.8 ст.153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Керуючись ст.151 - 153 ЦПК України,

ухвалив:

Заяву прокурора Сквирського району Київської області про забезпечення позову, повернути заявнику.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя:ОСОБА_2