Номер провадження 2/754/914/15
У Х В А Л А

Іменем України

21.01.2015 року м. Київ

Деснянський районний суд м. Києва в складі:

Головуючого-судді - Панченко О.М.

при секретарі - Буцко М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву представника позивача про забезпечення позову по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики від 28.05.2013 року.

Представник позивача у поданій до суду належним чином оформленій заяві просить в порядку забезпечення позову накласти арешт на ? частину квартири АДРЕСА_1, що належить на праві власності відповідачу ОСОБА_2 Вказує, що станом на день подачі позову до суду відповідач має заборгованість перед позивачем по поверненню коштів за договором позики в розмірі 234 531 грн. 86 коп. Не зважаючи на те, що відповідачем визнається факт отримання від позивача коштів за договором позики, в строк до 28.05.2014 року позика позивачу ним не повернута, а тому є всі підстави припускати, що відповідач в добровільному порядку не бажає розрахуватися по своїм борговим зобов»язанням.

Позивач в судовому засіданні підтримав клопотання свого представника.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти заявленого представником позивача клопотання, просив в його задоволенні відмовити.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з»ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відсутність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до ст. 152 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Вислухавши думку учасників судового процесу, вивчивши письмові матеріали справи, судом було встановлено, що згідно розписки від 28.05.2013 року відповідач зобов»язався повернути позивачу кошти в розмірі 8 000 доларів США до 28.05.2014 року. Станом на 28.11.2014 року у відповідача виникла заборгованість перед позивачем за користування коштами зі сплати відсотків та штрафних санкцій за несвоєчасне погашення відсотків за договором позики в розмірі 234 531 грн. 86 коп. На даний час у позивача виникли сумніви щодо добровільного виконання свого зобов»язання відповідачем, тому він був вимушений звернутися до суду з відповідним позовом та клопотанням про забезпечення позову, тому що є всі підстави припускати, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до інформації Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об»єкти нерухомого майна, відповідачу ОСОБА_2 на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на житло належить ? частина квартири АДРЕСА_1, та ? частина вказаної квартири на підставі свідоцтва про право на спадщину (а.с. 13).

Клопотання представника позивача про забезпечення позову суд вважає обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, оскільки позовні вимоги спрямовані на примусове виконання відповідачем зобов»язань за договором позики і забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно відповідача, що належить йому на праві власності відповідає меті застосуванню заходів забезпечення позову, що визначені ч. 3 ст. 151 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Задовольнити заяву представника позивача про забезпечення позову по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики.

Накласти арешт на ? частину квартири АДРЕСА_1, що зареєстрована на праві приватної власності за ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1) на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 06.10.1998 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Строк пред»явлення ухвали до виконання 1 рік.

Суддя