У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С., Колодійчука В.М., Умнової О.В., Фаловської І.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, треті особи: ОСОБА_7, ОСОБА_8, про одержання права на спадкування разом із спадкоємцем першої черги за законом, визнання права власності в порядку спадкування за законом, за касаційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 2 червня 2014 року, ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 10 грудня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2012 року ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом, посилаючись на те, що є рідною сестрою померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_9, тобто спадкоємцем другої черги за законом, та просила на підставі частини 2 статті 1259 ЦК України ухвалити рішення про одержання нею права на спадкування за законом разом із спадкоємцем першої черги - сином померлого ОСОБА_6, оскільки до смерті спадкодавця вона тривалий час опікувалась ним, надавала йому допомогу, в тому числі матеріально підтримувала. Також просила визнати за нею право власності на 1/6 частини житлового будинку АДРЕСА_1 та 1/6 частини земельної ділянки площею 0,0425 га, розташовану за цією ж адресою, а також частину грошового вкладу на ім'я ОСОБА_9 у філії 1548/007 Таганрозького відділу № 1548 Ощадбанку Російської Федерації.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 9 січня 2013 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 11 червня 2013 року, позов задоволено частково. Визнано за ОСОБА_5 право на спадкування за законом після померлого 7 жовтня 2007 року ОСОБА_9 разом із спадкоємцем першої черги ОСОБА_6, визнано за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_9 на 1/6 частини земельної ділянки площею 0,0425 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1. У задоволенні іншої частини вимог відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 6 листопада 2013 року касаційну скаргу ОСОБА_6 задоволено частково. Рішення місцевого та апеляційного судів скасовано з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 2 червня 2014 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 10 грудня 2014 року, цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, треті особи: ОСОБА_7, ОСОБА_8, про одержання права на спадкування разом із спадкоємцем першої черги за законом, визнання права власності у порядку спадкування за законом залишено без розгляду. Скасовано заборону Бердянській державній нотаріальній конторі на вчинення дій по видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_9, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

ОСОБА_5, не погоджуючись з даними ухвалами судів першої та апеляційної інстанцій подала касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами норм процесуального права просить їх скасувати з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційну скаргу слід відхилити, виходячи з наступного.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, залишаючи позов без розгляду, виходив з того, що належним чином повідомлений про день, час і місце розгляду справи позивач не з`явився у судові засідання, призначені на 25 квітня 2014 року та 2 червня 2014 року, доказів поважності причин неявки в судові засідання не надав. Оскільки, заяв від позивача про розгляд справи за його відсутності не надходило, на підставі ч. 3 ст. 169, п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України, місцевий суд залишив позов без розгляду.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з наступних підстав.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

За змістом зазначених вище норм правом на залишення заяви без розгляду суд наділений в разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин за умови, що він був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених ЦПК, разом із копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі.

З матеріалів справи вбачається, що в судове засідання призначене на 25 квітня 2014 року позивач не з'явився, надіславши 22 квітня 2014 року телеграму про відкладення розгляду справи. Доказів поважності причин неявки не надав.

В судове засідання на 2 червня 2014 року від позивача цього ж дня надійшла телеграма про відкладення розгляду справи через неможливість прибуття до суду внаслідок віддаленого знаходження і пізнього отримання судової повістки.

Доводи ОСОБА_5 щодо несвоєчасного отримання судової повістки в судове засідання, призначеного на 2 червня 2014 року спростовуються наявним в матеріалах справи поштовим повідомленням про вручення їй судової повістки 29 травня 2014 року.

Судову повістку ОСОБА_5 отримала 29 травня 2014 року, тобто більш ніж за три дні до судового засідання, тому в силу ст. 74 ЦПК України мала достатньо часу для явки за викликом в суд, або направлення суду відповідної заяви про розгляд справи за її відсутності.

Суди попередніх інстанцій дали належну оцінку вказаним обставинам з урахуванням наявних у справі доказів щодо отримання позивачем судових повісток та, з урахуванням того, що позивач неодноразово не з`явилася в судове засідання, поважність причин неявки у жодному випадку не підтвердила відповідними доказами, свого представника до суду не направила, заяву про розгляд справи у її відсутність не подала, суди дійшли обґрунтованих висновків про наявність підстав, відповідно до п.3 ч.1 ст.207 ЦПК України, для залишення її позову без розгляду.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків місцевого та апеляційного судів, обґрунтовано викладених в мотивувальних частинах оскаржуваних ухвал.

За таких обставин, відповідно до ст.337 ЦПК України касаційну скаргу слід відхилити і залишити оскаржувані ухвали судів першої та апеляційної інстанцій без змін.

Керуючись ст. ст. 336, 337, 344 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Ухвалу Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 2 червня 2014 року, ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 10 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук
судді В.С. Висоцька
В.М. Колодійчук
О.В. Умнова
І.М. Фаловська