18 вересня 2015 року Київський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді Лях М.Ю.,
при секретарі Холявка Т.В,.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, зняття з реєстрації та зняття з квартирного обліку,
В липні 2015 року позивач ОСОБА_1 звернулась до Київського районного суду м. Харкова з позовною заявою про визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зобовязати зняття її з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1, 104. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що позивач є основним квартиронаймачем вказаної квартири, відповідач тривалий час не проживає за вказаною адресою. 14.08.2003 році вона вступила у шлюб з громадянином РФ, народила двох дітей, постійно проживає за адресою: РФ, Белгородська область, Валуйський район, с. Казінка, вул. Ватутіна, буд. № 9. У 2008 році відповідач отримала громадянство РФ, під час отримання громадянства відмовилась від громадянства України, здала паспорт громадянина України. На підставі свідоцтва від 07.12.2012 року змінила прізвище ОСОБА_2 на ОСОБА_3. За вказаних обставин, посилаючись на положення статей 64, 72, 177 Житлового кодексу України звернулась до суду з позовною заявою.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити на підставах, викладених в позовній заяві.
В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не зявились, про місце і час розгляду справи була повідомлена належним чином, на адресу суду надіслала заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечує проти задоволення позовних вимог, у звязку з чим суд вважає за можливим розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у матеріалах справі письмових доказів.
Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, обєктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження серії ІІІ-ВЛ № 469030 вбачається, що відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 є донькою позивача - ОСОБА_1 (арк. справи 9).
Згідно відомостей адресно-довідкового відділу ГУДМС УДМС України в Харківській області ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 (арк. справи 15).
Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ЛЕ № 717649 від 07.12.2012 року вбачається, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянка України уклала шлюб з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянином ОСОБА_4 про що 14.08.2003 року було складено актовий запис № 179 (арк. справи 8).
Згідно копії свідоцтва про зміну імені серії І-ЛЕ № 509440 від 07.12.2012 року вбачається, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянка України змінила прізвище на «Мірошніченко» про що 07.12.2012 року складений актовий запис № 15 відділом РАГС адміністрації муніципального району міста Валуйки та Валуйського району Белгородської області (арк. справи 7).
Згідно копії паспорту громадянина ОСОБА_5 Федерації вбачається, що ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, видано НОМЕР_1 11 260697 відділенням №1 МВ УФМС ОСОБА_4 по Белгородській області в м. Валуйки 09.01.2013 року, зареєстровано місце проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 (арк. справи 4).
Згідно копій свідоцтв про народження вбачається, що ОСОБА_6 є матірю ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_6, народжених в с. Казинка, Валуйського району, Белгородської області, ОСОБА_4 (арк. справи 10-11).
Відповідно до статті 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до ст. 150 Житлового кодексу України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Відповідно до ч.1 ст. 156 Житлового кодексу України члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
Згідно статті 71 Житлового кодексу України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається житлове приміщення протягом шести місяців.
Статтею 72 Житлового кодексу України визначено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
З матеріалів справи вбачається, що відповідач не проживає за вказаною адресою більш встановленого законом 6-ти місячного терміну, постійно проживає на території РФ, прийняла громадянство ОСОБА_4, отримала новий паспорт, відмовилась від громадянства України, на території РФ має родину, двох неповнолітніх дітей, які народилися в Белгородській області, РФ. За таких обставин, аналізуючи надані по справі докази в їх сукупності, суд приходить, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки відповідач залишила квартиру, проте залишається зареєстрованою за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7, 104.
Вирішуючи питання про зняття відповідача з реєстраційного обліку суд приходить до наступного. Відповідно до статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, зокрема, про виселення.
За таких обставин, обов'язок зняти з реєстрації відповідача ОСОБА_2 на підставі судового рішення покладений на територіальні управління Державної міграційної служби України чинним законодавством України, у звязку з чим не потребує додаткового підтвердження в судовому порядку.
Позивач не вимагає компенсації за понесені судові витрати, повязані із зверненням до суду і розглядом цивільної справи.
На підставі наведеного, керуючись статтями 71, 72, 116, 156 Житлового кодексу України, статтями 16, 383 386, 391, 405 Цивільного кодексу України, статтями 11, 60, 208, 209, 214, 215 ЦПК України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, зняття з реєстрації та зняття з квартирного обліку задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_8, уродженку ІНФОРМАЦІЯ_9 такою, що втратила право користування квартирою № 103, 104 в будинку № 271 по вул. Дружби Народів в м Харкові.
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Харківської області через Київський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя Київського районного суду
м. Харкова М.Ю. Лях