Провадження №2/592/241/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2015 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в складі:

головуючого - судді Корольової Г.Ю.

при секретарі Кириченко В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, 3-я особа: Друга Сумська державна нотаріальна контора про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину та визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

В листопаді позивачка звернулася з вищевказаним позовом до суду та свої вимоги мотивує тим, що 08.01.2014р. померла ОСОБА_4, яка є матір'ю ОСОБА_1 та ОСОБА_2, після чого відкрилася спадщина на належне померлій майно, а саме на 4/5 частини трикімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.10.2014р., виданого державним нотаріусом Другої Сумської державної нотаріальної контори Ситник С.М., спадкоємцями на 4/5 частки даної квартири є відповідачка у розмірі 2/3 частки та позивачка у розмірі 1/3 частки.

Вважає, що вказане вище свідоцтво про право власності на спадщину за законом від 14.10.2014 р. підлягає визнанню недійсним, оскільки відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 26.05.2000 р. ця квартира належала на праві спільної сумісної власності ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_9

05.09.2007р. між вказаними вище особами укладено договір про визначення ідеальних часток в квартирі, відповідно до якого визначено право спільної часткової власності кожного із співвласників по 1/5 частині зазначеної квартири.

31.10.2007р. між ОСОБА_4 та ОСОБА_2, яка діяла від себе особисто та від своєї доньки ОСОБА_9, укладено договір купівлі-продажу 3/5 часток трикімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1, відповідно до якого ОСОБА_4 придбала у ОСОБА_2 відповідні частки квартири.

До укладення договору купівлі-продажу від 31.10.2007р. ОСОБА_4 на ім'я ОСОБА_2 була придбана однокімнатна квартира за адресою: АДРЕСА_2. При цьому, однією з умов придбання цієї квартири на користь відповідачки була відмова останньої від своєї частки та частки її доньки в трикімнатній квартирі за адресою: АДРЕСА_1, що фактично було оформлено договором купівлі-продажу від 31.10.2007р., а також будь-яких інших майнових вимог щодо цієї квартири, в тому числі права на спадкування.

Проте, відповідач ОСОБА_2 досягнутих домовленостей не дотрималась, не дивлячись на фактичну компенсацію їй частки майна у трикімнатній квартирі за адресою: АДРЕСА_1, подала заяву про прийняття нею спадщини та отримала право власності на 2/3 частки квартири. Так, на дату укладення договору купівлі-продажу 3/5 часток вказаної квартири позивачка була власником 1/5 її частки, але її письмово відповідачка не повідомила про намір продати свою частку, вказавши ціну та інші умови, на яких він її продає, у зв'язку з чим права позивача було порушено.

Тому просить суд визнати за ОСОБА_1 право власності на 3/5 частки трикімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1; визнати недійсним свідоцтво про права на спадщину за законом від 14.10.2014р., видане державним нотаріусом Другої Сумської державної нотаріальної контори Ситник С.М. та зареєстровано в реєстрі за № 2-1944.

В судовому засіданні позивачка та її представник ОСОБА_11 позовні вимоги підтримали і просять їх задовольнити, додавши, що строк звернення до суду з позовом не пропустила, адже про порушення свого права власності на квартиру дізналася з моменту видачі свідоцтва про право власності від 14.10.2014 року.

Представник відповідачки - ОСОБА_12 позов не визнав, вказуючи, що позивачка пропустила строк звернення до суду з даним позовом, також беззаперечним є той факт, що ОСОБА_1 на момент укладання договору купівлі-продажу від 31.10.2007 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 було відомо всі обставини його укладання, адже на той момент вона проживала у вказаній квартирі і мала доступ до відповідних документів, вважає заявлені вимоги є необґрунтованими і недоведеними, а тому у їх задоволенні просить відмовити. (а.с. 74-75).

Представник третьої особи надав заяву про розгляд справи без його участі. (а.с.26)

Суд, заслухавши позивачку та її представника, відповідачку і її представника, свідка, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 26.05.2000 р. квартира АДРЕСА_1 належала на праві спільної сумісної власності ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_9 (а.с. 6)

05.09.2007 р. між вказаними вище особами укладено договір про визначення ідеальних часток в квартирі, відповідно до якого визначено право спільної часткової власності кожного із співвласників по 1/5 частині зазначеної квартири. (а.с. 7)

31.10.2007 р. між ОСОБА_4 та ОСОБА_2, яка діяла від себе особисто та від своєї доньки ОСОБА_9, укладено договір купівлі-продажу 3/5 часток трикімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1, відповідно до якого ОСОБА_4 придбала у ОСОБА_2 відповідні частки квартири. (а.с. 8) .

08.01.2014 р. померла ОСОБА_4 , яка є матір'ю ОСОБА_1 та ОСОБА_2, після чого відкрилася спадщина на належне померлій майно, а саме на 4/5 трикімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1. (а.с. 28, 29, 38, 41, 45)

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.10.2014р., виданого державним нотаріусом Другої Сумської державної нотаріальної контори Ситник С.М., спадкоємцями на 4/5 частки даної квартири є відповідачка у розмірі 2/3 частки та позивачка у розмірі 1/3 частки. (а.с. 58)

Вказані обставини підтверджуються також і документами, які знаходяться у спадковій справі після померлої ОСОБА_4.(а.с. 27-63) .

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що він разом із ОСОБА_4 та доньками приходили до нотаріальної контори і в їх присутності укладався договір продажу частки квартири сестрою. Також підтвердив, що була усна домовленість, що донька відмовиться від прийняття спадщини, чому жінка не зробила заповіту йому не відомо. Але не зміг пояснити мету укладення договору купівлі-продажу.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред»явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Так, у позові позивачка вказувала про те, що до укладення договору купівлі-продажу від 31.10.2007 р., ОСОБА_4 на ім'я ОСОБА_2 придбала однокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_2. При цьому, однією з умов придбання цієї квартири на користь відповідачки була відмова останньої від своєї частки та частки її доньки в трикімнатній квартирі за адресою: АДРЕСА_1, що фактично було оформлено договором купівлі-продажу від 31.10.2007р., а також будь-яких інших майнових вимог щодо цієї квартири, в тому числі права на спадкування. Однак, такі доводи позивачки не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, оскільки остання не надала з цього приводу жодного належного доказу, більш того у змісті договору не зазначено про відмову ОСОБА_2 від частки у трикімнатній квартирі і що їй купили однокімнатну квартиру, про фактичну компенсацію їй частки майна у трикімнатній квартирі, також сама ОСОБА_1 та свідок ОСОБА_7 в суді пояснювали, що домовленості по володінню майна відбувалися усно і ніякі відповідні документи не складалися.

Що ж стосується посилань позивачки про те, що ОСОБА_2 не повідомила її письмово про намір продати свою частку у спірній квартирі, то позивачка у позові не ставить питання про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 31.10.2007 р. тощо, тобто він не є предметом розгляду у даній справі, а відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог, тому проаналізувавши докази в їх сукупності, обставини заявлених вимог, суд вважає заявлені вимоги необґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 57-60, 212-215, 218 ЦПК України, суд , -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, 3-я особа: Друга Сумська державна нотаріальна контора про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину та визнання права власності, - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення рішення до апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський районний суд м. Суми. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні при оголошенні рішення, можуть подати апеляцію протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Г.Ю. Корольова