АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Головуючий у суді першої інстанції: Пасинок В.С.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Білич І.М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати по розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі

головуючого: судді Білич І.М

суддів Волошина В.М.. Поліщук Н.В.

при секретарі Горбачовій І.В.

за участю: позивача ОСОБА_4

представників третьої особи: ЛевенецьВ.О., Рудюк Л.О.

розглянувши в відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 22 червня 2015 року

у справі за позовом ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «САВ-ДІСТРИБЬЮШН», третя особа: Державна інспекція України з питань захисту прав споживачів, про повернення сплачених грошових коштів за товар.

в с т а н о в и л а :

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 16 жовтня 2014 року в магазині «Фокстрот» по пр. 40-річчя Жовтня, 68-А у м. Києві нею була придбана цитрусова соковижималка Kenwood JE280. У подальшому, 20 жовтня 2014 року нею було виявлено, що соковижималка не працює, тому того ж дня вона звернулась до продавця з метою повернення коштів. Однак, останній вмовив її написати заяву про безоплатне усунення недоліків товару із зазначенням про погодження на ремонт в строк не більше 30 днів. Однак, на момент звернення до суду відремонтований товар їй не повернуто, так само як і грошові кошти за нього. Тому, просила суд у відповідності до положень Закону України «Про захист прав споживачів» зобов'язати TOB «САВ-ДІСТРИБЬЮШН» повернути сплачені нею 354,07 гривень за неякісний товар, виплатити неустойку в розмірі 499,14 гривень та у відшкодування моральної шкоди сплатити 2 615,56 гривень та в відшкодування матеріальної шкоди 3800 гривень.

У ході розгляду справи ОСОБА_4 уточнила свої вимоги, додатково зазначивши, що при придбанні соковижималки її ніхто не перевіряв, пояснивши це відсутністю такої змоги. Відтак товар має всі ознаки істотного недоліку в розумінні п. 12 ст. 1 ЗУ «Про захист прав споживачів».

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 22 червня 2015 року Масті пан Т.В. у задоволенні позову було відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, позивач подала апеляційну скаргу, де ставила питання про його скасування та постановлення нового про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Вказуючи при цьому на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права

Зазначаючи також що вона, як споживач, відповідно до ст. 8 ЗУ «Про захист прав споживачів» має право на захист порушених прав шляхом розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми, але ні відповідач, ні суд першої інстанції не забезпечили її законне право на захист. Вважала, після закінчення часу гарантійного ремонту, а саме погоджений на строк 30 днів їй не було повернуто відремонтованого товару, а також не надано висновку, що недоліки у товарі виникли з її вини, то апелянт має право розірвання з магазином договір та повернути сплачені кошти за товар, в тому числі неустойку за кожен день затримки усунення недоліків понад встановлений строк. Однак судом такі обставини, судом було проігноровано.

У судовому засіданні апелянт підтримала подану апеляційну скаргу. Представники третьої особи заперечували проти задоволення апеляційної скарги.

Відповідач будучи повідомленим про розгляд справи у судове засідання не з'явився, поважність причин своєї неявки суду не повідомив. Колегія суддів вважає за можливе розглянути справу у їх відсутність в силу вимог ст. 305 ЦПК України.

Розглянувши справу у межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення осіб, що з'явилися у судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, колегія суддів вважає, що подана апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Так судом першої інстанції при розгляді справи встановлено, що 16 жовтня 2014 року ОСОБА_4 у TOB «САВ-ДІСТРИБЮШН» в магазині «Фокстрот» по пр. 40-річчя Жовтня, 68-А у м. Києві була придбана цитрусова соковижималка Kenwood JE280 вартістю 354,07 гривень з терміном гарантії 12 місяців з дня продажу.

З гарантійного талону та чеку вбачається, що товар при покупці був перевірений і зауваження з боку покупця були відсутні.

20 жовтня 2014 року ОСОБА_4 звернулась до продавця, подавши одночасно дві заяви. Зі змісту заяви від 20 жовтня 2014 року, вбачається, що ОСОБА_4 ставила питання про повернення їй грошових коштів в розмірі 354,07 гривень за придбану соковижималку, оскільки остання одразу не вмикалась, тобто є бракованою.

Відповідно до тексту другої заяви від 20 жовтня 2014 року, ОСОБА_4 вказувала, що згідно п. п. 2 п. 1 ст. 8 ЗУ «Про захист прав споживачів» ставить питання щодо безоплатного усунення недоліків у товарі - цитрусовій соковижималці Kenwood JE280.

Окрім того, у вказаній заяві ОСОБА_4 дала згоду на проведення перевірки за її відсутності та на проведення ремонту на строк понад 14 днів, але не більше, ніж 30 днів.

Суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні позову виходив з того, що заявлені в суді вимоги щодо заміни товару, а потім щодо повернення сплачених коштів, можуть мати місце у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару продавця, виконавця), або фальсифікації товару (абз. 2 ч. 1 ст. 8 ЗУ «Про захист прав споживачів»). Вказуючи при цьому на відсутність підтвердження заявлених вимог, позивача про те, що придбаний ним товар має істотний недолік.

Відповідно до п. п. 12, 15 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про захист прав споживачів» істотний недолік - це недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з нижченаведених ознак: а) він взагалі не може бути усунутий; б) його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів; в) він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором; недолік - це будь-яка невідповідність продукції вимогам нормативно-правових актів і нормативних документів, умовам договорі в або вимогам, що пред'являються до неї, а також інформації про продукцію, наданій виробником (виконавцем, продавцем).

Придбаний позивачем товар мав недолік, однак відповідач усунув його, як це передбачено п. 2 ч. 1 ст. 8 ЗУ «Про захист прав споживачів», тобто права споживача, на думку суду першої інстанції, не були порушені.

Крім того згідно положень ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Крім цього, позивач, як при зверненні до суду так і у ході розгляду справи в обґрунтування моральної шкоди та формули розрахунку її компенсації, а також на підтвердження такої шкоди, причинного зв'язку між діями відповідача та її виникнення, її розміром не було надано доказів, в силу вимог ст.ст. 57-59 ЦПК України.

А відтак, на думку суду першої інстанції, позовні вимоги ОСОБА_4 є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Розглядаючи спір, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при розгляді позовної заяви щодо вимог позивача в частині стягнення коштів сплачених за неякісний товар, моральної шкоди та завданої матеріальної шкоди у розмірі 3800 гривень, повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Правомірно вказуючи при цьому на те, що позивач написавши заяву ( а.с 9 ) погодилась на безоплатне усунення недоліків товару у розумний строк, що не суперечить положенням ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів».

У ході розгляду справи відповідачем були надані докази на підтвердження усунення недоліку. При цьому позивач даний товар не отримувала, а відтак не змогла спростувати те, що ремонтні роботи які були проведені відповідачем не усунули недоліки , які були виявлені нею при покупці товару.

Також вказуючи на погіршення стану свого здоров'я, а відтак і несення витрат по його відновленню, позивач при цьому не надала доказів на підтвердження існування причинно - наслідкового зв'язку між придбанням неякісного товару та погіршенням стану свого здоров'я внаслідок його використання та необхідністю лікування.

Згідно ст. 4 Закону України «Про захист прав споживача» на останнього також покладаються обов'язки щодо доведеності заподіяння шкоди небезпечною для життя і здоров'я людей продукцією, яка б давала підстави для задоволення заявлених вимог про відшкодування моральної шкоди.

А відтак, доводи апеляційної скарги щодо невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи та порушенням судом першої інстанції норм матеріального права не знайшли свого підтвердження у ході судового розгляду з зазначених вище підстав.

У той же час, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при постановленні судового рішення не було взято до уваги, що позивач при зверненні до суду з даним позовом, крім іншого, ставила питання про стягнення із відповідача неустойки за кожен день затримки усунення недоліків понад установлений строк в розмірі 499,14 гривень.

Як вбачається із матеріалів справи здаючи 20 жовтня 2014 року товар, сторони погодили термін за який буде проведено ремонтні роботи, а саме - 30 днів.

Згідно заказ - наряду сервісного центру дата готовності товару вказана - 10.12.2014 року, що свідчить, за відсутності підтвердження причин поважності затримки, про несвоєчасність проведення цих робіт.

Відповідно до ч. 9 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» при пред'явленні споживачем вимоги про безоплатне усунення недоліків товару, вони повинні бути усунуті протягом чотирнадцяти днів з дати його пред'явлення або за згодою сторін в інший строк.

За кожен день затримки усунення недоліків понад установлений строк споживачеві виплачується неустойка відповідно в розмірі одного відсотка вартості товару. виконання вимог про надання

А відтак, на думку колегії суддів, на користь позивача підлягає до стягнення неустойка, за кожен день затримки усунення недоліків понад установлений строк, із розрахунку (51 день ( з 20.10.2014 року по 10.12.2014 року) х 3,54 гривни (розмір одного відсотка вартості товару) = 180,54 гривни.).

З урахуванням вищевикладеного, рішення суду в частині відмови у задоволенні вимог позивача про стягнення неустойки підлягає скасуванню з постановленням в цій частині нового рішення за правилами ст. 309 ЦПК України про часткове задоволення вимог з зазначених вище підстав.

У іншій частині рішення суду слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 305, 307, 309, 313, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 22 червня 2015 року скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення неустойки та постановити в цій частині нове рішення, за яким:

Позовні вимоги ОСОБА_4 про стягнення неустойки, задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «САВ-ДІСТРИБЬЮШН» (місцезнаходження м. Київ, вул. Дорогожицька, 1) на користь ОСОБА_4 (проживаючої за адресою АДРЕСА_1) неустойку в розмірі 180,54 (сто вісімдесят гривень п'ятдесят чотири копійки).

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «САВ-ДІСТРИБЬЮШН» на користь держави судовий збір у розмірі 243,60 (двісті сорок три) гривни.

У іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає чинності з моменту проголошення. Може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: