АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
Справа № 683/1676/14-ц
Провадження № 22-ц/792/149/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2015 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючої - судді Спірідонової Т.В.,

суддів - Фанди В.П., Купельського А.В.,

при секретарі - Дорощук О.М.

за участю: представника апелянта та третьої особи - ОСОБА_1,

позивача - ОСОБА_2,

представника позивача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «Житомирський маслозавод» на рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 6 листопада 2014 року по справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Житомирський маслозавод», акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія», третя особа без самостійних вимог: ОСОБА_4 про стягнення моральної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

встановила:

В червні 2014 року позивач ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом та після збільшення позовних вимог просила стягнути з ПАТ «Житомирський маслозавод» на відшкодування моральної шкоди 200000грн.

В обґрунтування позовних вимог вказала, що 12.11.2010 року на автодорозі Н-03 Житомир-Чернівці, поблизу с.Старий Остропіль Старокостянтинівського району, ОСОБА_4, керуючи автомобілем «КАМАЗ-53212» державний номерний знак НОМЕР_2, що належав ПАТ «Житомирський маслозавод», допустив зіткнення з гужовим возом, яким керував ОСОБА_5 Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди її батько - ОСОБА_6 від отриманих тілесних ушкоджень помер. Після смерті батька вона пережила нервові хвилювання, порушився звичайний ритм життя. У зв'язку зі смертю батька їй заподіяно моральну шкоду, яку вона оцінює у 50000грн.

Рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 6 листопада 2014 року позов задоволено частково. Стягнуто з публічного акціонерного товариства «Житомирський маслозавод» на користь ОСОБА_2 27450грн. на відшкодування моральної шкоди. Стягнуто з акціонерного товариства «Українська пожежно-

________________________________________________________________________________

Головуючий в першій інстанції - Цимбалюк О.В.

Доповідач - Спірідонова Т.В. Категорія:30 страхова компанія» на користь ОСОБА_2 2550грн. на відшкодування моральної шкоди. Вирішено питання про стягнення судового збору. В решті позову відмовлено.

В апеляційній скарзі публічне акціонерне товариство «Житомирський маслозавод» просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування судом обставин справи, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи. Апелянт вказує, що позивач не була визнана потерпілою по кримінальній справі по обвинуваченню ОСОБА_4 Пред'явивши позов про відшкодування моральної шкоди позивач не надала належних та допустимих доказів в обґрунтування її наявності та розміру. При цьому не враховано і вину водія гужового воза ОСОБА_5, який не обладнав віз попереджуючими засобами та перебував в стані алкогольного сп'яніння. При визначенні розміру моральної шкоди судом першої інстанції не було враховано грубу необережність водія гужового воза ОСОБА_5 та не застосовано ч.2 ст.1193 ЦК України, якою передбачено можливість зменшення розміру відшкодування за наявності грубої необережності потерпілого. Також судом не взято до уваги, що ОСОБА_4 відшкодовано рідній сестрі позивачки ОСОБА_8 витрати на поховання, а ОСОБА_5- витрати на його лікування.

Представник апелянта ПАТ «Житомирський маслозавод» та третьої особи без самостійних вимог ОСОБА_4 - ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав.

Позивач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_3, заперечуючи проти задоволення апеляційної скарги, зазначили, що рішення суду є законним та обґрунтованим, а тому відсутні підстави для його скасування.

Третя особа без самостійних вимог ОСОБА_4 повідомлений належним чином про час і місце слухання справи, у судове засідання не з'явився, причини неявки не повідомив.

Заслухавши учасників процесу, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Задовольняючи частково позов та стягуючи кошти на відшкодування моральної шкоди з ПАТ «Житомирський маслозавод» суд першої інстанції виходив із того, що смерть ОСОБА_6наступила внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, за кермом автомобіля знаходився ОСОБА_4, який перебував у трудових відносинах з ПАТ «Житомирський маслозавод», а тому позивачу моральну шкоду, заподіяну їй смертю батька, повинно відшкодувати ПАТ «Житомирський маслозавод» як власник джерела підвищеної небезпеки та АТ «Українська пожежно-страхова компанія» за умовами договору страхування.

Рішення суду першої інстанції в частині стягнення коштів з акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» не оскаржується, а отже не є предметом апеляційного перегляду.

Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом вірно з'ясовані фактичні обставини справи та дана їм належна оцінка, а його висновки підтверджуються матеріалами справи і ґрунтуються на нормах діючого законодавства.

Встановлено, що 12 листопада 2010 року біля 17год.30хв. ОСОБА_4, керуючи автомобілем «КАМАЗ 53212», державний номерний знак НОМЕР_2, рухаючись по автодорозі Н-03 Житомир - Чернівці, поблизу с.Старий Остропіль Старокостянтинівського району на 103 км 120 м у напрямку до м.Житомир, в порушення правил безпеки руху, передбачених пунктами 1.3, 1.5 (ч.1), 2.3 (б), 12.2, 12.3, 19.3 ПДР України, не врахував дорожньої обстановки та не обрав безпечної швидкості руху, вчинив наїзд на гужовий віз під керуванням ОСОБА_5, який рухався у попутному напрямку.

Внаслідок ДТП ОСОБА_6, який знаходився в якості пасажира гужової повозки згідно висновку експерта №118 від 13 грудня 2010 року, отримав тяжкі тілесні ушкодження, які знаходяться в прямому причинному зв'язку з настанням смерті.

Ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 22.05.2013 року вирок Старокостянтинівського районного суду від 28 березня 2013 року щодо ОСОБА_4 скасовано. Звільнено ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.2 ст.286 КК України, на підставі п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2011 році» від 08.07.2011 року та провадження у справі закрито.

Вказані обставини підтверджуються матеріалами кримінальної справи.

Позивач ОСОБА_2 є донькою ОСОБА_6, що підтверджується копіями свідоцтв про народження та шлюб позивача.

Згідно із п.1 ч.2 ст.1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Відповідно до ч.2 ст.1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім'єю.

Згідно із ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Власником автомобіля «КАМАЗ 53212», державний номерний знак НОМЕР_2, є ПАТ «Житомирський маслозавод».

Водій ОСОБА_4 на момент ДТП перебував у трудових відносинах з ПАТ «Житомирський маслозавод» і виконував трудові обов'язки.

Вказані обставини підтверджуються свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3, подорожнім листом вантажного автомобіля від 12.11.2010 року.

Юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків (ч. 1 ст. 1172 ЦК України).

Оскільки в результаті ДТП загинув батько позивачки ОСОБА_2 - ОСОБА_6 суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що це призвело до душевних страждань і вимушених змін у житті позивача та вимагало від останньої докладання додаткових зусиль для відновлення душевного спокою. Таке свідчить про заподіяння ОСОБА_2 моральної шкоди, а тому безпідставними є посилання апелянта на те, що позивачем не надано доказів на підтвердження заподіяної їй моральної шкоди.

При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди судом враховано характер та обсяг перенесених позивачем душевних страждань внаслідок смерті батька, тривалості порушення її нормального способу життя, та правильно, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, визначено розмір моральної шкоди. Визначаючи розмір коштів на відшкодування моральної шкоди, які підлягають стягненню з ПАТ «Житомирський маслозавод» суд врахував обставини, за яких трапилася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої загинув ОСОБА_6, зокрема те, що вина працівника відповідача по відношенню до заподіяння шкоди є необережною.

Не заслуговують на увагу твердження апелянта про необхідність врахування при визначенні розміру моральної шкоди грубої необережності водія гужового воза ОСОБА_5

Водій автомобіля «КАМАЗ 53212», державний номерний знак НОМЕР_2, мав технічну можливість уникнути зіткнення гужовим возом, який рухався попереду в попутному напрямі під керуванням ОСОБА_5 шляхом своєчасного застосування гальмування і зменшення швидкості, що підтверджується висновками судових автотехнічних експертиз №55А від 22.03.2011р., №9577/9578/12-52 від 10.12.2012р., №75А від 13.04.2011р., наявними в кримінальній справі по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Докази того, що допущені водієм гужового воза ОСОБА_5 порушення п.7.2, 7.3, 7.7.(б) Правил дорожнього руху України перебувають у причинному зв'язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди відповідачем відповідно до ст.60 ЦПК України не надано.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не враховано, що позивач не була визнана потерпілою по кримінальній справі по обвинуваченню ОСОБА_4 та не пред'явила позов в кримінальній справі є безпідставними, оскільки це не позбавляє її права пред'явити позов в порядку цивільного судочинства.

Доводи апеляційної скарги не містять посилань на докази, які б спростовували висновки суду першої інстанції.

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів,-

ухвалила :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Житомирський маслозавод» відхилити.

Рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 6 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуюча:/підпис/ Судді:/підписи/

Згідно з оригіналом:суддя апеляційного суду Т.В.Спірідонова