Справа № 203/6054/12
РІШЕННЯ

Іменем України

15 січня 2015 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді Ганкіної І.А.,

при секретарі Ільченко Ю.В.

позивачі (вона же відповідач) ОСОБА_1

відповідачі (він же позивач) ОСОБА_2

адвокатах ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом: ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя;

за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного сумісного майна подружжя;

Встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя.

ОСОБА_2 звернувся з зустрічним позовом до ОСОБА_1 про поділ спільного сумісного майна подружжя та повернення особистого майна.

ОСОБА_1 в позові зазначила, що зареєструвала шлюб з відповідачем 07.03.2003р. у виконавчому комітеті Мізяківсько-Хутірської сільської ради Вінницького району та області, про що було вчинено актовий запис №06. Рішенням Замостянського районного суду м.Вінниця від 3.10.2012р. шлюб між сторонами було розірвано. За період спільного сумісного проживання сторони придбали наступне майно: газонокосарку, 1000 грн., телевізор, 1200 грн., супутникову антену, 1000 грн., соковижималку, 800 грн., електродрель, 800 грн. Всього на суму 4800 грн. Крім того, для проведення ремонту було придбано будівельні матеріали: шпалери, 18 рулонів по 180 грн. - 3240 грн., клей для шпалерів, 500 грн, краска на покрівлю, 1500 грн., цемент на паркан, 15 мішків по 25 грн.,375 грн., гіпсокартон 8 листів по 40 грн., 320 грн., бочку на 200 літрів, 300 грн.,металопрофіль для паркану 20 листів по 130 грн., 2600 грн., плитку стінну - 2978, 32 грн. Також сторонами було придбано 200 фруктових дерев, в даний час їх вартість значно збільшилася, однак відповідач не допустив комісію для складання акту про вартість і кількість дерев. З сімейного бюджету сторонами сплачувалися витрати на проведення газифікації будинку - 8000 грн, були придбані конвектори газові - 4400 грн., труби Ф15 -16м. - 401,12 грн., труби Ф20 - 654, 20 грн., всього на суму 13 495, 32 грн. Сплачені кошти на приватизацію земельної ділянки зі спільного бюджету в сумі 1552,04 грн., що підтверджується договорами та квитанціями, що додаються до матеріалів справи. На ремонтні роботи були витрачені кошти в сумі 11 000 грн, для оплати майстрам - будівельникам. Всього сторонами в період спільного проживання витрачено коштів на суму 46 212,72 грн. Також стороною позивача, було витрачено на послуги адвоката 3000 грн. За позовом ОСОБА_1 просить стягнути на її користь одну другу частку витрачених подружжям коштів, поділивши таким чином майно подружжя в сумі 23 106,36 грн., витрати на правову допомогу та судовий збір.

ОСОБА_2 у позові зазначив, що 7 березня 2003р. зареєстрував шлюб з ОСОБА_1, який розірвав у судовому порядку 3 жовтня 2012р. за період спільного проживання з відповідачкою в АДРЕСА_1 та в АДРЕСА_2 позивач постійно працював, мав добрий заробіток і сторони придбали спільно: двері вхідні в тамбурі 1 шт. - 2000грн., двері вхідні в кімнату 1 шт. - 2500 грн., двері між кімнатами 4 шт.- 4000 грн., шафа-купе в коридорі 1 шт. - 2500 грн., холодильник - 1 шт. - 2500 грн., витяжка 1 шт. -500 грн., пилосос -1 шт. - 1000 грн.,вікно у кухні склопакет 1 шт. - 3000 грн., уголок кухонний - 2000 грн., кухня (гарнітур) - 2000 грн, м»який куток (гарнітур) - 7500 грн, стінка 1 шт. - 4000 грн., телевізор і супутникова антена - 3000 грн., килим на підлогу - 1000 грн., газова плитка - 1500 грн. В зв»язку з тим, що позивач не має документів на придбання вищевказаного майна, він звертається з позовом про розподіл майна лише на те майно, на яке має документи, а саме, М»який куток вартістю 7100 грн., вітальню вартістю 4050 грн. Всього на суму 11 150 грн. Крім того, відповідачка у відсутність позивача забрала з його господарства 20 кролів, вартістю 1200 грн., 18 кур вартістю 630 грн., 1 тону картоплі на суму 2500 грн.,500 кг. яблук на суму 2500 грн.,50 кг. буряка - на суму 150 грн., 20 кг. моркви на суму 60 грн., 20 кг. малини на суму 520 грн.,20 кг. смородини на суму 500 грн. Всього на суму 19 710 грн. В порядку розподілу майна позивачу та відповідачці має належати по 9855 грн. Також позивачем було понесено 3000 грн. витрат на правову допомогу, та судовий збір на суму 232 грн. В зв»язку з зазначеним позивач просить стягнути на його користь 9855 грн. та витрати на послуги адвоката та судовий збір.

В подальшому ОСОБА_2 збільшив позовні вимоги та просив стягнути на його користь в порядку розподілу подружнього майна 22 000 грн., та зобов»язати повернути особисте майно в сумі 11 500 грн. а саме, 5 куб.м. дубових дошок, вартістю 10 000 грн.,та бельгійський килим вартістю 1500 грн.

15.01.2015р. ОСОБА_2 зменшив позовні вимоги та просить стягнути на його користь компенсацію за поділом подружнього майна у вигляді вікна на суму 1080 грн., кухонного гарнітуру - 1476 грн., газової плити на суму 2065 грн., плитки керамічної в ванній кімнаті на суму 960 грн. плюс 264 грн. дорівнює 1224 грн., плитки керамічної у кухні на суму 1600 грн. плюс 440 грн. дорівнює 2040 грн., віконного блоку на суму 2170 грн., дверей в тамбурі на суму 480 грн., дверей вхідних на суму 960 грн., дверей міжкімнатних на суму 1785 грн., дивану кутового на суму 2904 грн., стінки меблевої на суму 3859 грн.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свій позов підтримала, зустрічний не визнала та суду показала, що уклала шлюб з відповідачем у 2003р. За час шлюбу вона разом з відповідачем відремонтувала належний відповідачу будинок, вони зробили ремонт, на який йшли її кошти, зробили поліпшення та придбали газонокосарку, телевізор, супутникову антену, соковижималку, електродрель, для ремонту було придбано шпалери, клей для шпалер, краску на покрівлю, цемент на паркан, гіпсокартон, бочку на 200 літрів, металопрофіль для паркану 20 листів, плитку настінну. Майно, яке було вказано ОСОБА_2 у зустрічному позові є її особистим майном, яке вона придбала ще до шлюбу. Квартира по АДРЕСА_1, є її особистою власністю, ніяких речей він у її квартиру не покупав, ремонту не робив. Дубових дошок в неї не має, їх вона не використовувала, килима належного ОСОБА_2 вона також не має. Тому, свій позов просить задоволити, а у зустрічному позові відмовити.

ОСОБА_2 в судовому засіданні суду показав, що свій позов підтримує, позов ОСОБА_1 визнав частково, лише щодо витрат на газифікацію. Суду показав, що дійсно придбав газонокосарку за 600 грн., але вже після того, як подав на розлучення, телевізор також придбав за 600 грн., вже після розлучення, також суду показав, що електродрель позивач забрала собі, соковижималка поламалася і зараз її вже немає. Супутникова антена коштувала 600 грн., але її забрала позивач. Шпалери було куплено дешеві по 7 грн. за рулон. Плитку він мав свою, ще до шлюбу. Бочку було придбано в шлюбі, але позивач її забрала. Решту майна, як таке що було придбано у шлюбі не визнав. Визнав, що дійсно під час шлюбу було проведено газифікацію та вкладено 8300 грн. Також суду показав, що придбав перераховане у його позові майно спільно з позивачкою у квартиру ОСОБА_1 та вимагає компенсацію за його внесок у спільне подружнє майно та повернути вивезене ОСОБА_1 майно у вигляді дубових дошок та бельгійський килим. Після зменшення позовних вимог, позов підтримав лише в частині стягнення компенсації за поділом подружнього майна у вигляді вікна на суму 1080 грн., кухонного гарнітуру - 1476 грн., газової плити на суму 2065 грн., плитки керамічної в ванній кімнаті 960 грн. плюс 264 грн. дорівнює 1224 грн., плитки керамічної у кухні 1600 грн. плюс 440 грн. дорівнює 2040 грн., віконного блоку на суму 2170 грн., дверей в тамбурі на суму 480 грн., дверей вхідних 960 грн., дверей міжкімнатних 1785 грн., дивану кутового 2904 грн., стінки меблевої 3859 грн.

Заслухавши пояснення сторін по справі, вивчивши подані докази, суд встановив наступне:

Сторони зареєстрували шлюб 07.03.2003р. у виконавчому комітеті Мізяківсько-Хутірської сільської ради Вінницького району та області, про що було вчинено актовий запис №06.

Рішенням Замостянського районного суду м.Вінниця від 3.10.2012р. шлюб між сторонами було розірвано (а.с.5).

Спірні правовідносини регулюються ст.ст.63,65,69,70 СК України.

За ст.63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

В силу ст.65 СК України лише дружина та чоловік розпоряджаються майном, що є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою.

За ст.69 СК України дружина та чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

У разі поділу майна за ст.70 СК України що є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інакше не встановлено домовленістю між ними.

До спільного подружнього майна ОСОБА_1 просить віднести газонокосарку, 1000 грн., телевізор, 1200 грн., супутникову антену, 1000 грн., соковижималку, 800 грн., електродрель, 800 грн. Всього на суму 4800 грн. Крім того, будівельні матеріали: шпалери, 18 рулонів по 180 грн. - 3240 грн., клей для шпалерів, 500 грн, краска на покрівлю, 1500 грн., цемент на паркан, 15 мішків по 25 грн.,375 грн., гіпсокартон 8 листів по 40 грн., 320 грн., бочку на 200 літрів, 300 грн.,металопрофіль для паркану 20 листів по 130 грн., 2600 грн., плитку стінну - 2978, 32 грн. та витрати на проведення газифікації будинку - 8000 грн, конвектори газові - 4400 грн., труби Ф15 -16м. - 401,12 грн., труби Ф20 - 654, 20 грн., всього на суму 13 495, 32 грн., а також витрати понесені на приватизацію земельної ділянки зі спільного бюджету в сумі 1552,04 грн.

ОСОБА_2 просить визнати за зміненими 15.01.2015р. вимогами спільним майном подружжя майно у вигляді вікна на суму 1080 грн., кухонного гарнітуру - 1476 грн., газової плити на суму 2065 грн., плитки керамічної в ванній кімнаті 960 грн. плюс 264 грн. дорівнює 1224 грн., плитки керамічної у кухні 1600 грн. плюс 440 грн. дорівнює 2040 грн., віконного блоку на суму 2170 грн., дверей в тамбурі на суму 480 грн., дверей вхідних на суму 960 грн., дверей міжкімнатних на суму 1785 грн., дивану кутового на суму 2904 грн., стінки меблевої на суму 3859 грн. та просить стягнути на його користь компенсацію на одну другу частку даного майна. Всього на суму 10 021,50 коп.

За ст.60,61 ЦПК України кожна сторона повинна довести підстави своїх вимог та заперечень. Рішення суду не може грунтуватися на сумнівах. Обставини визнані сторонами, не підлягають доказуванню.

Враховуючи вищевказані нормативні положення, суд враховує, що сторонами визнано факт того, що спільне проживання сторін у шлюбі продовжувалося з 7 березня 2003р. по жовтнеь 2012р., тобто, фактично по момент розірвання шлюбу в судовому порядку.

Розірвання шлюбу відбулося за рішенням Замостянського районного суду м.Вінниця від 3.10.2012р. Рішення суду набуло сили 13.10.2012р.

Стороною ОСОБА_1 подано як доказ понесення спільних витрат на подружнє майно довідку від 13.08.12р. №872 про оплату ОСОБА_2 за газифікацію будинку по АДРЕСА_3, який належить позивачу в порядку спадкування за законом на підставі свідоцтва про право власності від 14.10.2003р. (а.с.87) на суму 8300 грн. та довідку за №2 від 12.01.2015р. за якою газифікація будинку належного ОСОБА_2 було проведено 16.11.2009р. 8300 грн. були сплачені за газифікацію 29.11.2008р., тобто в період спільного проживання сторін у шлюбі.

Вказана вимога щодо стягнення коштів за газифікацію будинку ОСОБА_2 визнано. За позовними вимогами ОСОБА_1 просить стягнути подружню частку даних виплат, зазначаючи загальний розмір даної вимоги у 8000 грн.

Також ОСОБА_1 подано суду як доказ придбання плиткі стінної та газового конвектора - рахунок фактури № Пол-000042 від 08.10.2012р., та №Пол-000044 від 8.10.2012р. (а.с.7), однак одержувач даного майна придбаного за рахунком-фактури не вказаний.

Доказ придбання даного майна для подальшого використання при ремонті будинку належного ОСОБА_2 первинний відповідач заперечив.

В доказ придбання бочки, вартість якої позивачкою вказана в 200 грн., позивачкою подано накладу №00461 від 17.05.2012р. Факт придбання даної бочки в період шлюбу визнано і ОСОБА_2 (а.с.8).

В доказ понесення витрат на проведення приватизації земельної ділянки ОСОБА_1 надано суду договори на проведення геодезичних робіт та квитанції від 27.10.2014р., на суму 56, 14 грн., 30,60 грн.,153, 00 грн.,491, 00 грн.,226,57 грн., 183,60 грн. Квітанції видані на ім»я платника ОСОБА_2 Всього на суму 1140,91 грн. (а.с.9-24).

Вказані грошові кошти було витрачено в порядку виготовлення технічної документації дозвіл на що був виданий Мізяківсько-Хутірської сільської ради рішенням від 11.11.2009р. ОСОБА_2 по проведенню приватизації земельної ділянки, що підтверджує відповідна довідка сільської ради №278 від 23.10.2012р. (а.с.34).

Щодо вартості понесених витрат на ремонтні роботи документальні докази суду не подані.

У відповідності до ст.ст.69,71 СК України майно, що набувається в порядку приватизації належить на праві особистої власності особі, якою здійснено дану приватизацію.

Тому, дане майно не відноситься до спільного сумісного майна подружжя.

Однак, витрати на проведення приватизації земельної ділянки ОСОБА_1 є понесеними за час шлюбу, що визнано відповідачем на суму 8300 грн.. Тому, враховуючи вказане, суд вважає доведеним спільним вклад подружжя ОСОБА_1 на суму 1140, 91 грн. за проведення геодезичних робіт, за придбання бочки на суму 200 грн., а також 8300 грн. понесених під час проживання сторін у шлюбі. Всього на суму 9640,91 грн.

З врахуванням обсягу вимог ОСОБА_1 щодо газифікації лише на 8000 грн., є доведеними спільні витрати на суму 9340,91 грн.

Таким чином, враховуючи рівність часток подружжя у відповідності до ст.ст. 63,69,70 СК України до стягнення на користь ОСОБА_1 належить 4670,45 грн. Наявність решти вказаного ОСОБА_1 майна, та понесення витрат на ремонтні роботи, доказами не підтверджено, тому до стягнення половина вартості даного майна (вкладу) не підлягає.

Стороною ОСОБА_2 подано як доказ понесення спільних витрат на придбання спільного подружнього майна товарний чек на вітальню «Кай» на суму 4050 грн. (а.с.66), товарний чек на м»який куточок «Марсель» на суму 7100 грн. (а.с. 67), довідку про вартість кролів, кур, картоплю,яблук, буряка, моркви,малини та смородини (а.с.68).

Враховуючи зменшення позовних вимог суд виходить з того, що в процесі слухання справи сам ОСОБА_2 визнав, що вищевказані чеки не є чеками, за які були придбані меблі виявлені у квартирі належній ОСОБА_1, а були отримані ним за його проханням з метою отримання відомостей щодо вартості подібних меблів.

Таким чином, суд вважає, що вказані чеки не є доказами придбання м»якого куточка та вітальні, що перебувають у володінні ОСОБА_1

Щодо майна у вигляді дверей вхідних в тамбурі 1 шт., дверей вхідних в кімнату 1 шт. , дверей між кімнатами 4 шт., шафи-купе в коридорі 1 шт., холодильнику «Веко» - 1 шт. , витяжки 1 шт., пилососу -1 шт. , вікна у кухні склопакет 1 шт.,куточка кухонного, кухні (гарнітуру), м»якого куточку (гарнітур), стінки 1 шт., телевізору і супутникової антени, килима на підлогу, газової плитки, а також настінної плитки, ліноліуму та вагонки, суд враховує, що позивачем у доведеність наявності даного майна подано суду експертний висновок № 853-14-21 від 28.10.2014р.

Однак, згідно даного висновку в квартирі по АДРЕСА_1 виявлено лише віконний блок з склопакетом вартістю 1800 грн на час проведення експертизи, меблі для кухні вартістю 2460, 00 грн., плиту газову торгової марки «Gefest», вартістю 2065,00 грн., плитку керамічну в ванній кімнаті, вартістю 1200 грн., плитку керамічну в кухні, вартістю 2550 грн., віконний блок з дверми вартістю 3100 грн., двері в загальному тамбурі вартістю 1200 грн.,двері в квартиру вартістю 1200 грн.,двері міжкімнатні на суму 1160 грн. за дві двері і 1220 грн. за дві двері, розкладний диван кутовий світло-салатового кольору на суму 5280 грн.,вітальня вартістю 4540 грн., колір горіх. Наявність решти речей зазначених у позові суду не доведено.

За зменшенням позовних вимог, ОСОБА_2 просить стягнути вартість однієї другої частини майна у вигляді: вікна на суму 1080 грн., кухонного гарнітуру - 1476 грн., газової плити на суму 2065 грн., плитки керамічної в ванній кімнаті 960 грн. плюс 264 грн. дорівнює 1224 грн., плитки керамічної у кухні 1600 грн. плюс 440 грн. дорівнює 2040 грн., віконного блоку на суму 2170 грн., дверей в тамбурі на суму 480 грн., дверей вхідних на суму 960 грн., дверей міжкімнатних на суму 1785 грн., дивану кутового на суму 2904 грн., стінки меблевої на суму 3859 грн.

Щодо зазначеного майна, суд враховує, що стороною ОСОБА_2 не подано жодного документального доказу придбання вікна,кухонного гарнітуру,газової плити, плитки керамічної в ванній кімнаті, плитки керамічної у кухні, віконного блоку, дверей в тамбурі, дверей вхідних, дверей міжкімнатних, дивану кутового,стінки меблевої за час перебування у шлюбі.

Ордер на квартиру по АДРЕСА_1 надано ОСОБА_1 у 1999р., заселення у квартиру відбулося до реєстрації шлюбу з ОСОБА_2, що була проведена лише у 2003р.

За поясненнями допитаного у судовому засіданні експерта ОСОБА_5 час перебування вищевказаного майна у використанні, а отже час його придання конкретно вказати не є можливим. Документальні докази придбання даного майна експерту не подані, є відсутніми і за ствердженням самих сторін, тому вказати конкретний час їх придбання є неможливим. Експерт лише допустила припущення, що корпусні меблі могли перебувати у використанні 5-10 років.

Свідок ОСОБА_6 допитана у судовому засіданні суду показала, що саме вона здійснила продаж кухонних меблів, та стінки меблевої «Ромео» ОСОБА_1, а також м»якого куточка у 2001р.

Свідки ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 показали, що ОСОБА_1 після отримання квартири провела ремонт, помінявши вікна, двері та придбавши всі необхідні меблі.

Тому, враховуючи вказане, суд вважає, що ОСОБА_2 не довів доказами факт придбання у шлюбі з ОСОБА_1, майна у вигляді вікна на суму 1080 грн., кухонного гарнітуру - 1476 грн., газової плити на суму 2065 грн., плитки керамічної в ванній кімнаті 960 грн. плюс 264 грн. дорівнює 1224 грн., плитки керамічної у кухні 1600 грн. плюс 440 грн. дорівнює 2040 грн., віконного блоку на суму 2170 грн., дверей в тамбурі на суму 480 грн., дверей вхідних 960 грн., дверей міжкімнатних 1785 грн., дивану кутового 2904 грн., стінки меблевої 3859 грн., тому позов ОСОБА_2 до задоволення не підлягає.

В зв»язку з відмовою у задоволенні позовних вимог не підлягають до стягнення судові витрати за послуги адвоката в сумі 3000 грн., оплату судового збору на суму 232 грн. та за проведення експертизи в сумі 2460 грн.

В зв»язку з частковим задоволенням позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати за послуги адвоката, що склали 3000 грн. та оплату судового збору на суму 232 грн. на суму 1616 грн.

Керуючись ст.ст. 60,61,70,71 СК України, ст..ст.15,30,61,61,79,88,208,214,215,218,223 ЦПК України, суд, -

Вирішив:

Позов ОСОБА_1 задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя грошові кошти в сумі 4670,45 грн.

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати частково на суму 1616 грн. В решті стягнення судових витрат відмовити.

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного сумісного майна подружжя та стягненні судових витрат відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги на протязі 10 діб з моменту винесення рішення.

Суддя: