Справа № 544/1532/15-ц
пров. №2/544/526/2015
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2015 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області

у складі головуючого судді Сайко О.О.,

за участі секретаря Костенко Т.В.,

позивача ОСОБА_1, третьої особи ОСОБА_2 (фізичних осіб),

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду на вул. Леніна, 41 справу за позовом ОСОБА_1 до Пирятинської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування за законом,

у с т а н о в и в:

ОСОБА_1 у вересні 2015 року звернувся із позовом до Пирятинської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування за законом.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 03.05.2007 померла її мати ОСОБА_3, після смерті якої залишилася спадщина у вигляді домоволодіння №15 по вул. Панаса Мирного у с. Замостище Пирятинського району Полтавської області. Проте, за життя ОСОБА_3 не зареєструвала в установленому законом порядку своє право власності на вказане нерухоме майно.

Спадкоємцями майна померлої ОСОБА_3 є позивач ОСОБА_1, її сестра ОСОБА_2 та брат ОСОБА_4, який помер 03.04.2015.

З метою нотаріального оформлення права на вказане спадкове майно ОСОБА_1 звернулася до Пирятинської державної нотаріальної контори Полтавської області, проте їй в цьому було відмовлено через відсутність реєстрації правовстановлюючого документа на вказаний житловий будинок та господарські споруди.

У судовому позивач ОСОБА_1 позов підтримала, вказавши, що вона та її померлий брат ОСОБА_4 є спадкоємцями майна померлої ОСОБА_3 та прийняли спадщину після смерті матері. Спадкоємців після смерті ОСОБА_4 немає, тому просила у цілому визнати за нею право власності у порядку спадкування за законом на житловий будинок «А-1» загальною площею 46,4 кв. м., житловою площею 24, 3 кв. м., сарай «Б», погріб «В», вбиральню «Г», які розташовані по вул. Панаса Мирного,15 у с. Замостище Пирятинського району Полтавської області.

Представник відповідача - Пирятинської міської ради Полтавської області у судове засідання не зявився, відповідач направив до суду листа, у якому позов ОСОБА_1 до Пирятинської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування за законом визнав, просив справу слухати у його відсутність.

Суд уважає, що справа може бути розглянута у відсутність представника відповідача, оскільки його особисті пояснення у судовому засіданні не обовязкові.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_2, у судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_5 про визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування визнала, не заперечувала проти їх задоволення.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно договору дарування від 12 грудня 1991 року, посвідченого державним нотаріусом Пирятинської державної нотаріальної контори ОСОБА_6, ОСОБА_3 є власником жилого будинку житловою площею 56 кв.м. з господарськими спорудами, що знаходиться по вул. Панаса Мирного,15 у с. Замостище Пирятинського району Полтавської області на земельній ділянці Пирятинської міської ради (а.с.19-21).

03 травня 2007 року ОСОБА_3 померла (а.с.7). Внаслідок її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить вказане домоволодіння, що розташоване по вул. Панаса Мирного,15 у с. Замостище Пирятинського району Полтавської області (а.с.14-18).

Відповідно до даних погосподарської книги по с. Замостище Пирятинського району Полтавської області, власником домогосподарства по вул. Панаса Мирного,15 у с. Замостище Пирятинського району Полтавської області є ОСОБА_3 (а.с.9-12).

Спадкоємцями за законом першої черги майна померлої ОСОБА_3 є: її син ОСОБА_4, який прийняв спадщину за правилами ч.3 ст.1268 Цивільного кодексу України (далі- ЦК України) шляхом спільного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини (а.с.10-11) та її дочка - ОСОБА_1 ( а.с.6, 43), яка прийняла спадщину шляхом подання до нотаріальної контори заяви про її прийняття у встановлений рішенням суду строк (а.с.36,56). Інша спадкоємиця за законом на майно померлої ОСОБА_3 її дочка ОСОБА_2, у встановленому законом порядку спадщину після смерті матері не прийняла.

ОСОБА_4 помер 26.03.2015 (а.с.8) та спадщина після його смерті ніким із спадкоємців не була прийнята (а.с.31-32).

З метою нотаріального оформлення права на домоволодіння №15 по вул. Панаса Мирного у с. Замостище Пирятинського району Полтавської області позивачка звернулася до Пирятинської державної нотаріальної контори Полтавської області, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки правовстановлюючий документ, а саме договір дарування на вищевказане нерухоме майно, не зареєстрований в установленому законом порядку (а.с.23,24). Дана обставина перешкоджає ОСОБА_1 у розпорядженні спадковим майном.

Згідно з інформаційною довідкою № 121-П від 07.04.2015, виданої ФОП ОСОБА_7 загальна вартість домоволодіння по вул. Панаса Мирного,15 у с. Замостище Пирятинського району Полтавської області складає 40 257 грн, домоволодіння складається із житлового будинку «А-1» загальною площею 46,4 кв.м., житловою площею 24.3 кв.м ( площа будинку змінилася у звязку з розбиранням частини будинку (веранди) та не відноситься до самочинного будівництва), сараю «Б», погреба «В» та вбиральні «Г» (а.с.10).

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову при умові, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Також, статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Вирішуючи питання про правомірність набуття права власності, суд має враховувати, що воно набувається на підставах, які не заборонені законом, зокрема, на підставі правочинів. При цьому діє презумпція правомірності набуття права власності на певне майно, яка означає, що право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК, пункт 5 Постанови №5 Пленуму ВССУ від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав»).

При вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України чинного на час виникнення права власності та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК.

Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду.

Відповідно до абз.3 ч.2 ст.331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

За приписом ч.3 ст.3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст.3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.

Відповідно до норми статті 244 ЦК УРСР 1963 року, яка була чинною на час набуття ОСОБА_3 права власності на житловий будинок, договір дарування жилого будинку підлягав реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів.

Разом з тим, за наявності у матеріалах справи нотаріально посвідченого договору дарування будинку по вул. Панаса Мирного,15 у с. Замостище Пирятинського району Полтавської області, доцільно говорити, що мати позивача набула право власності на вказане домоволодіння правомірно, оскільки діюче на той час законодавство не пов'язувало момент виникнення права власності з обов'язковою державною реєстрацією об'єкту нерухомості.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що оскільки ОСОБА_1 є єдиною спадкоємицею майна померлої ОСОБА_8, яка прийняла спадщину у встановленому законом порядку, а правовстановлюючий документ на нерухоме майно не зареєстрований в установленому чинним законодавством порядку, інакше як у судовому порядку визнати право власності ОСОБА_1 на зазначений житловий будинок та господарські споруди по вул. Панаса Мирного,15 у с. Замостище Пирятинського району Полтавської області, неможливо, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.10, ч.4 ст. 174, ст.ст. 212,215 ЦПК України, на підставі абз. 3 ч. 2 ст. 331, ст. ст. 1218 ЦК України, ч. 3 ст. 3 ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", суд,

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, народження 28 вересня 1960, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованої та мешканки ІНФОРМАЦІЯ_1, вулПанаса Мирного,38, право власності у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, на житловий будинок «А-1» загальною площею 46,4 кв. м., житловою площею 24,3 кв. м., сарай «Б», погріб «В», вбиральню «Г», які розташовані по вул. Панаса Мирного,15 у с. Замостище Пирятинського району Полтавської області.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Полтавської області через Пирятинський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набуває законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий -