Справа № 212/9037/15-ц
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

02 листопада 2015 року м. Кривий Ріг

Суддя Жовтневого районного суду міста ОСОБА_1 ОСОБА_2 розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розподіл спільного нажитого майна,-

В С Т А Н О В И В;

Позивач ОСОБА_3 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_4 про розподіл спільного нажитого майна.

Відповідно до ст.121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

Відповідно до пунктів 3, 5, 6 ч.2 ст.119 ЦПК України позовна заява повинна містити: зміст позовних вимог; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Згідно з п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України N 2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги та викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а й мають бути зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Відповідно до ч. 5 ст. 119 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно п.п.2 п.1 ч.2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подачу позову немайнового характеру, яка подана фізичною особою 0,4 розміру мінімальної заробітної плати.

Відповідно до ст. 9 Закону України "Про судовий збір" судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. Кошти судового збору спрямовуються на забезпечення здійснення судочинства та функціонування органів судової влади.

На виконання вимог ст. 9 зазначеного закону судом було перевірено зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Як встановлено судом, зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України, згідно наданої квитанції позивачем за № ТВБВ 10003/0454( Саксагань) /6364542 від 13.08.2015 року , не відбулось.

Відповідно до п.п. 26,27 Постанови Пленуму ВСС з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах " від 17.10.2014 року, зазначено, що законодавством не встановлено спеціальних вимог до оформлення платіжних документів, на підставі яких перераховуються суми судового збору. Таке перерахування здійснюється за загальними правилами згідно з вимогами Закону України від 05 квітня 2001 року № 2346-III «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» і відповідних нормативно-правових актів Національного банку України. Платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір. При цьому, наприклад, платіжне доручення повинно бути підписано уповноваженою посадовою особою банку і скріплено печаткою установи банку з відміткою про дату виконання платіжного доручення та відміткою про зарахування суми судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. Відповідні документи подаються до суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, а також платіжне доручення, яке за формою не відповідає наведеним вимогам, не можуть бути належним доказом сплати судового збору. Судовий збір сплачується до територіальних органів Державної казначейської служби України; платники судового збору у платіжних документах на перерахування судового збору повинні в рядку «одержувач» зазначити найменування територіального органу Державної казначейської служби України за місцем знаходження суду, який розглядає справу. Якщо заявником не подано належних доказів сплати судового збору у встановленому законодавством порядку та розмірі або (за необхідності) документів, що підтверджують звільнення від його сплати, заява (скарга) залишається без руху. При цьому у відповідній ухвалі суду має бути зазначено правильний порядок сплати та/або розмір судового збору. Якщо у період між датою подання заяви (скарги) і датою надходження її до суду реквізити для сплати судового збору змінилися, то ця обставина не є підставою для залишення такої заяви (скарги) без руху.

Оформлення платіжних документів, за якими перераховуються суми судового збору здійснюється за загальними правилами згідно з вимогами Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" від 05.04.2001 року з подальшими змінами та п. 3.1 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою правління НБУ від 21.04.2004 року № 22, платіжне доручення оформляється платником за формою, наведеною в додатку 2 до цієї інструкції, згідно з вимогами стосовно зазначення реквізитів розрахункових документів, які викладені в додатку 8 до цієї інструкції, та подається до банку, що його обслуговує, у кількості примірників, потрібних для всіх учасників безготівкових розрахунків. Платіжне доручення має містити такі обовязкові реквізити:

назву документа;

дату складання і номер;

прізвище, імя, по батькові (за наявності);

код платника та номер його рахунку;

найменування та код банку платника;

найменування/прізвище, імя, по батькові (за наявності);

код отримувача та номер його рахунку;

найменування та код банку отримувача;

суму цифрами та словами;

призначення платежу;

підпис платника.

Надана квитанція позивачем не містить підпис платника.

Недотримання таких вимог, щодо оформлення платіжного документу, та відсутність підтвердження зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України, не може бути належним доказом, що підтверджує сплату судового збору в установленому порядку, що є підставою для залишення позовної заяви без руху.

Оскільки, без зазначення наведених вище обставин, вирішити питання про відкриття провадження у справі неможливо, суддя вважає за необхідне позовну заяву залишити без руху та надати позивачеві строк для усунення зазначених недоліків.

Керуючись ст. 121 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розподіл спільного нажитого майна - залишити без руху і надати заявнику строк для усунення вказаних вище недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання заявником ухвали судді. для виправлення недоліків.

Розяснити позивачу, що у випадку не усунення наведених в ухвалі недоліків у встановлений строк, заява буде вважатись не поданою і підлягає поверненню позивачу.

Ухвала може бути оскаржена в частині визначення розміру судового збору та щодо недотримання правил підсудності, у встановлений законом строк і порядок, передбачений ст. ст. 293, 294 ЦПК України.

Суддя: І. Б. Чайкін