АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого-судді Слюсар Т.А.

суддів: Волошиної В.М., Котули Л.Г.

при секретарі: Крічфалуши С.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу Деснянськогорайонного суду м. Києва від 14 вересня 2015 року

в справі за заявою ОСОБА_2, заінтересована особа - Головне управління юстиції у м. Києві, комунальне підприємство «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна» про встановлення факту, що має юридичне значення.

Колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2015 року ОСОБА_2 через свого представника звернувся в суд із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

Свої позовні вимоги заявник обґрунтовував тим, що не може користуватись квартирою, належною йому на праві власності, оскільки втратив оригінал правовстановлюючого документу, а відтак просив суд встановити належності йому на праві власності квартири АДРЕСА_1 та визнати право власності на квартиру.

Ухвалою Деснянськогорайонного суду м. Києва від 14 вересня 2015 року у відкритті провадження за заявою відмовлено.

В апеляційній скарзі представник заявника, посилаючись на порушення районним судом норм процесуального права, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, а справу направити на новий розгляд до районного суду.

Колегія суддів, заслухавши представника позивача, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, представника відповідача, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі, районний суд виходив з того, що зі змісту поданої ОСОБА_2 заяви про встановлення факту належності йому на праві власності нерухомого майна, вбачається спір про право, а ця обставина є перешкодою у розгляді справи в порядку окремого провадження.

Такі висновки суду першої інстанції колегія суддів визнає законними й обґрунтованими.

Положеннями ст.392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред'явити позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Отже, нормою матеріального права, яку районний суд обґрунтовано поклав у основу ухвали, передбачено вирішення питання про визнання права власності особи на майно лише в порядку позовного провадження, а не окремого, як просить заявник.

За таких обставин, суд першої інстанції правомірно відмовив у прийнятті поданої по справі заяви.

Ухвала районного суду постановлена з дотриманням норм процесуального права. Викладені в ухвалі висновки відповідають обставинам справи й доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312 - 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 14 вересня2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності негайно, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів з моменту проголошення шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді:

Справа №754/13436/15-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/13801/2015

Головуючий у суді першої інстанції: Шевчук О.П.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Слюсар Т.А.