Провадження №2/761/6468/2015
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

20 серпня 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді: Осаулова А.А.

при секретарі: Вольда М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Експобанк» про стягнення коштів за договором банківського рахунку, -

ВСТАНОВИВ:

В червні 2015 року представник в інтересах позивача ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про повернення коштів банківського рахунку у загальному розмірі - 80 000 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 10.09.2014 року між позивачем та відповідачем ПАТ «КБ «Експобанк» було укладено договір банківського рахунку №150/18470/2014, за умовами якого банк відкрив позивачу поточний рахунок, приймає і зараховує на рахунок грошові кошти, що надходять клієнту; здійснює для клієнта операції за рахунком; щомісячно нараховує і сплачує клієнту проценти та використовує кошти, гарантуючи право клієнта на безперешкодне розпорядження коштами за винятком обмежень, встановлених законодавством. На підставі вказаного договору на рахунок позивача в банку було перераховано грошові кошти в розмірі - 80 000 грн., але за наслідками звернення позивача до банку з»ясувалось, що отримати їх він немає можливості, оскільки в ПАТ «КБ « «Експобанк» перебуває в стадії ліквідації. Звертаючись із вимогами до банків агентів, позивач також відшкодування не отримала. Таким чином, станом на момент складання позовної заяви відповідач не повернув позивачу грошові кошти в сумі - 80 000 грн. заборгованості за договором банківського рахунку, які позивач просить суд стягнути з відповідача.

В судовому засіданні представник позивач позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з викладених у позові підстав, підтримавши свої письмові пояснення.

Представник відповідача в судове засідання не з»явився, але направив до суду письмові заперечення проти позову, де вказав на відсутність правових підстав для задоволення вимог позивача з огляду на особливості Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та впровадження процедури ліквідації банку відповідача станом на даний час.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши заперечення відповідача та матеріали справи, суд приходить до наступного.

Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що 10.09.2014 року між ОСОБА_1 (надалі по тексту - позивач) та АТ «КБ «Експобанк» (надалі по тексту відповідач) було укладено договір банківського рахунку №150/18470/2014 (а.с.7-9).

Відповідно до вимог ст.1066 ЦК України за договором банківського рахунку банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

За умовами п.1.1 якого банк відкрив позивачу поточний рахунок, приймає і зараховує на рахунок грошові кошти, що надходять клієнту, а також виконує розпорядження клієнта на здійснення операцій за рахунком

Згідно п.4.1.1 банк, використовуючи грошові кошти рахунку, гарантує право клієнта на безперешкодне розпорядження коштами за винятком обмежень, встановлених законодавством України.

У відповідності до п.4.2.1 клієнт має право самостійно розпоряджатись грошовими коштами на рахунку із дотриманням вимог чинного законодавства, за винятком обмежень, встановлених законодавством України.

Згідно виписки по особовому рахунку позивача за 10.09.2014 року на його рахунок в ПАТ «КБ «Експобанк» було перераховано 80 000 грн. від ТОВ «Спутник-крим» в якості поворотної фінансової допомоги згідно договору від 02.09.2014 року №6 (а.с.10).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач зверталась до банку із вимогою про надання йому вказаних коштів в лютому та березні 2015 року, але отримав відмову з мотивуванням, що такий рахунок позивача заблоковано та тимчасову виплату призупинено (а.с.11-14).

За таких обставин, вбачається, що відповідач всупереч вимогам Договору банківського рахунку не виплатив відповідну суму.

Частиною 3 ст.1068 ЦК України передбачено, що банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.

Між тим, 24.09.2014 року Правління Національного банку України відповідно до вимог ст.. 76 Закону України «Про банки і банківську діяльність» прийняло постанову № 597 «Про віднесення Публічного акціонерного банку «Комерційний банк «Експобанк» до категорії неплатоспроможних». В зв'язку з прийняттям даної постанови, з 25.09.2014 року в зазначеному банку запроваджено тимчасову адміністрацію.

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 22.01.2015 № 41 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «КБ «Експобанк», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) прийнято рішення з 26.01.2015 року «Про початок процедури ліквідації ПАТ «КБ «Експобанк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації вказаного банку.

За приписами ч. 1 ст. 1 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» цим Законом встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

Відповідно ж до п. 17 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноважена особа Фонду - працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

Відповідно до приписів ст. 49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» фонд припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону. Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами.

За ч.ч.2-4 ст.49 вказаного Закону протягом 90 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону Фонд здійснює такі заходи:

1) визначає суму заборгованості кожному кредитору та відносить вимоги до певної черги погашення;

2) відхиляє вимоги в разі їх не підтвердження фактичними даними, що містяться у розпорядженні Фонду, та, у разі потреби, заявляє в установленому законодавством порядку заперечення за заявленими до банку вимогами кредиторів;

3) складає реєстр акцептованих вимог кредиторів відповідно до вимог, встановлених нормативно-правовими актами Фонду.

Реєстр акцептованих вимог кредиторів та зміни до нього підлягають затвердженню виконавчою дирекцією Фонду.

4. Будь-які спори щодо акцептування вимог кредиторів підлягають вирішенню у судовому порядку. Судове провадження щодо таких вимог не припиняє перебіг ліквідаційної процедури.

Згідно ч.ч.6, 8 вказаного Закону Фонд не має права здійснювати задоволення вимог кредиторів до затвердження реєстру акцептованих вимог кредиторів, крім задоволення вимог кредиторів за правочинами, що забезпечують проведення ліквідаційної процедури, якщо таке задоволення вимог погоджено виконавчою дирекцією Фонду.

Вимоги, не включені до реєстру акцептованих вимог кредиторів, задоволенню в ліквідаційній процедурі не підлягають і вважаються погашеними.

Як вже зазначалося вище, процедура повернення вкладу у разі ліквідації банку встановлена спеціальним Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», за положеннями якого з дня призначення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, припиняються всі повноваження органів управління банку та наступають наслідки, встановлені ст. 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб затверджує перелік вимог кредиторів, після чого задоволення цих вимог здійснюється в порядку черговості, встановленої ст. 52 вказаного Закону.

Згідно ч.1 ст.52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» кошти, одержані в результаті ліквідації та продажу майна (активів) банку, спрямовуються Фондом на задоволення вимог кредиторів у відповідній черговості.

За ч.4 вказаної статті Закону встановлено, що вимоги кожної наступної черги задовольняються в міру надходження коштів від продажу майна (активів) банку після повного задоволення вимог попередньої черги. У разі якщо обсяг коштів, одержаних від продажу майна (активів), недостатній для повного задоволення всіх вимог однієї черги, вимоги задовольняються пропорційно до суми вимог, що належать кожному кредитору однієї черги. У разі відмови кредитора від задоволення визнаної в установленому порядку вимоги Фонд не враховує суму грошових вимог цього кредитора.

Враховуючи те, що позивачем у відповідності до ч.1 ст. 60 ЦПК України не надано жодних доказів, що на сьогоднішній день його включено до будь-якої з відповідних черг, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 є передчасними, а тому задоволенню не підлягають.

Крім того, вказаний порядок повернення коштів є єдиним способом задоволення вимог кредиторів Відповідача за встановлених Законом особливостей, норми якого є спеціальними нормами та такими, що обов»язково застосовуються до правовідносин, які виникли у зв»язку з виведенням неплатоспроможних банків з ринку.

За приписами ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

За таких обставин, зважаючи на розпочату процедуру ліквідації ПАТ «КБ «Експобанк» уповноважений представник Фонду має діяти в межах положень Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», а відтак обраний позивачем спосіб захисту суперечить положенням Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

За таких обставин, суд вважає позовні вимоги слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 15, 16, 526, 530, 625, 1058, 1060 ЦК України, ст.. 26, 36, 46, 49, 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», ст.ст. 10, 60, 88, 212, 213, 215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Експобанк» про стягнення коштів за договором банківського рахунку №1502/18470/2014 від 10.09.2014 року, - залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: