Номер провадження: 22-ц/785/5744/15
Головуючий у першій інстанції Сувертак І. В.
Доповідач Станкевич В. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.07.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого судді : - Станкевича В.А.

суддів: - Бабія.П.

- Ступакова О.А.

при секретарі - Стадніченко А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа - директор КП «ЖКС»Північний» про відшкодування матеріальних збитків і моральної шкоди, за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 15 травня 2015 року, -

встановила:

25 листопада 2014 року ОСОБА_4 звернувся з позовною заявою до суду з позовом до ОСОБА_5. про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, (а.с.40-41).

Позивач ОСОБА_4 свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що він як власник квартири АДРЕСА_1, не може проживати в своїй квартирі, оскільки квартира навмисно розтрощена і пограбована братами ОСОБА_5. Позивач мотивує вимоги також і тими обставинами, що відповідач громадянин Республіки Азербайджан ОСОБА_5. шахрайським шляхом зареєструвався в його квартирі 01 березня 1995 року, а 10 лютого 1995 року відповідач зареєстрував шлюб з його донькою ОСОБА_7, якій розірвано 26 червня 1995 року.

Позивач вказував, що його донька з дружиною виїхали на ПМЖ до Німечинни в січні-лютому 1996 р., а він з відповідачем залишився проживати в даній квартирі.

Позивач зазначав, що після від'їзду своєї сім'ї, в квартиру вселились брат і інша дружина відповідача з дітьми, а він там не міг проживати.

Також, що в серпні 1995 році квартира була приватизована відповідачем, а позивач доклав багато зусиль щоб повернути собі квартиру, власником якої він тепер є.

Позивач вважав, що квартиру в непридатний для проживання стан привів відповідач, який навмисно пошкодив його майно, чим спричинив йому матеріальну шкоду в сумі 250 000,00грн., а моральна шкода за всі 18 років складає 500 000,00 грн , яку він просив стягнути з відповідача.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_4 повністю підтримав свої позовні вимоги, категорично наполягав на їх задоволенні,

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_5. і його представник за довіреністю ОСОБА_8 позовні вимоги і обґрунтування не визнали в повному обсязі, просили суд відмовити в задоволенні позову як безпідставного і не доказаного.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 15 травня 2015 року позов позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа - директор КП «ЖКС»Північний» про відшкодування грошової компенсації в сумі 250 000 грн. за навмисну шкоду здоров'ю та розтрощену квартиру АДРЕСА_2, про стягнення моральної шкоди в сумі 500 000 грн6 залишений без задоволення.

В апеляційній скарзі, поданій ОСОБА_4, ставиться питання про скасування рішення суду та направлення справи до суду першої інстанції на новий розгляд.

Заслухавши доповідача, розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони знайомі з початку 90х років минулого століття відповідач був в фактичних шлюбних стосунках з донькою позивача, а з лютого 1995 р. по червень включно 1995 року був в зареєстрованому шлюбі з нею. В той ж е час, відповідач був зареєстрованим в спірній квартирі зі згоди всіх членів родини, але позивач зазначав, що його обманули. Відповідач пояснив, що шлюб було розірвано з ОСОБА_7, оскільки остання наполягала на виїзді за кордон на постійне місце проживання, що не бажав робити відповідач, Після від'їзду за кордон ОСОБА_7, ОСОБА_5. проживав в даній квартирі, однак позивач всіляко перешкоджав спокійному і нормальному проживанню, постійно звертаючись до правоохоронних органів з різними скаргами і заявами, та судів з позовами.

В 2013 році ОСОБА_5. виселився з спірної квартири, відповідно забрав всі свої речі, меблі, різні предмети інтер'єру і побуту.

Суд першої інстанції відмовляючи в задоволенні позову послався на те, що в судовому засіданні не встановлено, будь-яких підстав та доказів в підтвердження позовних обґрунтувань і вимог щодо матеріальних збитків та моральної шкоди позивачем не представлено суду, з заявами чи клопотаннями позивач не звертався.

Крім того суд першої інстанції взяв до уваги те, що під час розгляду справи в судовому засіданні, позивач поводив себе некоректно, нестримано та образливо в прояві своїх емоцій відносно відповідача і його представника, на неодноразові зауваження суду належно не реагував.

З урахуванням наведеного, суд першої інстанції вважав позовні вимоги без підставними і недоказаними та відмовляє в їх задоволенні в повному обсязі.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовуються в повному обсязі особою, яка її завдала.

З матеріалів справи вбачається, що після того, як в 2013 році ОСОБА_5. виселився з спірної квартири, забравши всі свої речі, меблі, різні предмети інтер'єру і побуту залишився борг за комунальні послуги в розмірі 14 288,44 грн. (а.с. 7).

Крім того відповідно до акту огляду квартири АДРЕСА_1 складеного представниками житлово-експлуатаційної установи (поли бетонні (линоліум, плитка, ламінат) відсутні, стіни обклеєні обоями, які мають багато пошкоджень, вимикачі та розетки відсутні, замість приборів опалення встановлені перемички, квартирна розводка холодної та гарячій води розукомплектована не функціонує, водоразборна арматура, раковини, унітаз, душова кабіна і ванна відсутні, в кухні відсутня кухонна плита, в квартирі відсутні внутрішні міжкімнатні двері та наружні оконні блоки та вікна, відсутнє остіклення балкону. Висновки комісії - на момент огляду квартира не придатна для проживання. (а.с. 4)

Будь-яких даних, які б спростовували зазначені обставини в матеріалах справи не має і суду не надані.

Що стосується не коректної поведінки позивача, то зазначене не є підставою для відмови у позові.

При таких даних не можна вважати, що підстав та доказів на підтвердження позовних обґрунтувань і вимог щодо матеріальних збитків та моральної шкоди позивачем суду не представлено.

Між тим позивач не надав суду обґрунтування та доказів розміру завданих збитків.

При таких даних суд позбавлений можливості визначити розмір завданих збитків та відповідно стягнути їх з відповідача на користь позивача.

Позивач також просив суд стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду в розмірі 500 000 грн.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до вимог Постанови Пленум Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Оскільки внаслідок пошкодження квартири, позивачу було завдано моральну шкоду, що виразилися у вимушених змінах у способі життя, у зв'язку з тим, що він тривалий час не може користуватися належним йому майном, змушений був витрачати час на запрошення сторонніх осіб по складанню актів та необхідності робити ремонт для поновлення пошкодженої квартири, душевних страждань стосовно пошкодження майна, та керуючись принципами розумності і справедливості колегія суддів вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню моральна шкода, але в меншому розміру ніж заявлено у позові.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія,

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 15 травня 2015 року по справі за позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа - директор КП «ЖКС»Північний» про відшкодування матеріальних збитків і моральної шкоди - скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким позовну заяву ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа - директор КП «ЖКС»Північний» про відшкодування матеріальних збитків і моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 в якості компенсації моральної шкоди 50 000 (п'ятдесят тисяч)гривень.

В інших позовних вимогах відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржено шляхом подачі касаційної скарги протягом 20 днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції.

Головуючий: В.А. Станкевич

Судді: А.П. Бабій

О.А. Ступаков