Справа № 683/1819/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2015 року Старокостянтинівський районний суд

Хмельницької області в складі:

головуючого - судді Сенькова О.Г.

при секретарі Повзун С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Старокостянтинові справу за позовом ОСОБА_1 до Старокостянтинівської міської ради про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 пред'явив позов до Старокостянтинівської міської ради про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_2, якому належала квартира АДРЕСА_1. Після смерті батька він прийняв спадщину в порядку встановленому п.1 ч.1 ст.549 ЦК УРСР 1963 року шляхом фактичного вступлення в управління та володіння спадковим майном, оскільки на час відкриття спадщини проживав разом із спадкодавцем.

18 червня 2015 року він звернувся до Старокостянтинівської нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Однак постановою державного нотаріуса від від 18 червня 2015 року йому відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за законом із-за того, що за його батьком не було зареєстровано право власності на спірну квартиру.

Враховуючи, що іншим шляхом оформити право власності на спадкове майно неможливо, тому він просить задовольнити позовні вимоги.

В якості третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, судом залучено Старокостянтинівську ЖЕК.

Представники сторін та третьої особи в судове засідання не з'явились, однак подали письмові заяви, в яких просять справу розглянути без їх участі. Представник позивача позовні вимоги підтримала, представник відповідача позов визнала, а представник третьої особи покладається на розсуд суду.

Згідно з ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути заяву у відсутності сторін на підставі наявних у ній доказів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що на підставі рішення виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради №161 від 29 вересня 1993 року про обмін квартири ОСОБА_2 видано ордер №46 на право заняття в порядку обміну житлового приміщення квартири АДРЕСА_1.

У зв'язку з тим, що всі члени вказаного кооперативу повністю внесли свої пайові внески, рішенням загальних зборів кооперативу від 10 липня 2004 року житловий будинок, в якому знаходиться спірна квартира, був переданий на баланс Старокостянтинівській ЖЕК.

Рішенням виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради №325 від 12 липня 2007 року на підставі рішення 16 сесії міської ради від 25 травня 2007 року №12 затверджений акт приймання-передачі житлового фонду колишнього житлово-будівельного кооперативу ім.. 50-річчя Жовтня в комунальну власність територіальної громади міста та зобов'язано Старокостянтинівську ЖЕК взяти на баланс та обслуговування житловий будинок.

За життя ОСОБА_2 правовстановлюючі документи на вказану квартиру не оформив.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер.

Після його смерті позивач прийняв спадщину в порядку встановленому п.1 ч.1 ст.549 ЦК УРСР 1963 року шляхом фактичного вступлення в управління та володіння спадковим майном, оскільки на час відкриття спадщини проживав разом із спадкодавцем.

18 червня 2015 року позивач звернувся до Старокостянтинівської нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Однак постановою державного нотаріуса від від 18 червня 2015 року йому відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за законом із-за того, що за ОСОБА_2 не було зареєстровано право власності на спірну квартиру та відсутній правовстановлюючий документ на неї.

Зазначені обставини підтверджуються даними спадкової справи померлого ОСОБА_2, постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 18.06.2015 року, свідоцтвами про народження та смерть, рішенням виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради №161 від 29.09.1993 року, довідкою Старокостянтинівської ЖЕК №007561 від 06.03.2008 року про те, що на день смерті ОСОБА_2 позивач проживав з останнім, ордером №46 на спірне житлове приміщення, рішенням виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради №325 від 12.07.2007 року, протоколом зборів кооперативу ім. 50-річчя Жовтня від 10.07.2004 року.

Згідно з ч.1 ст.15 Закону України "Про власність", чинного на час виникнення правовідносин, член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно.

Відповідно до вимог ч.1-2 ст.524, ч.1 ст.529, 548, п.1 ч.1 ст. 549 ЦК УРСР 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Як встановлено судом, ОСОБА_2 на підставі ордера №46 на право заняття в порядку обміну житлового приміщення, виданого відповідно до рішення виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради №161 від 29 вересня 1993 року, вселився в квартиру АДРЕСА_1

Повністю внісши свій пайовий внесок ОСОБА_2 набув право власності на квартиру, однак його належним чином не оформив.

Після його смерті позивач у встановленому на той час порядку прийняв спадщину.

Оскільки позивач після смерті свого батька ОСОБА_2, якому належала квартира АДРЕСА_1, прийняв спадщину, тому його позовні вимоги слід задовольнити і визнати за ним право власності на зазначену квартиру.

На підставі ст. 524, 529, 548, 549 ЦК УРСР 1963 року, ст.15 Закону України "Про власність", керуючись ст.10-11, 61, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити. Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом право власності на квартиру АДРЕСА_1, яка належала ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Хмельницької області на протязі 10 днів з дня проголошення через Старокостянтинівський районний суд, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час його проголошення, у той же строк з дня отримання копії рішення.

Суддя