МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1 ___________________________________________________________________________________________________________________
Провадження по справі №2/521/4786/15
21 грудня 2015 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого - судді Жуган Л.В.,
при секретарі Іськовій В.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в суду в місті ОСОБА_1 цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання договору купівлі продажу нерухомого майна дійсним та визнання права власності,-
Позивач ОСОБА_2, 15.07.2015 року звернулась до Малиновського районного суду м. Одеси із позовною заявою до ОСОБА_3 про визнання договору купівлі продажу нерухомого майна дійсним та визнання права власності.
Згідно п. 3 ч. 11 вище зазначеного договору передбачено, що подальшого його нотаріального посвідчення не потрібно. Вказаний пункт було включено до договору відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», яким передбачено, що угоди зареєстровані на товарній біржі не підлягають нотаріальному посвідченню.
Нещодавно в ОСОБА_2, виникла необхідність розпорядитися зазначеним житловим будинком. Однак позивачу в нотаріальних конторах у посвідченні будь яких правочинів, щодо будинку №21 по вул. Дунайській у м. Одесі , було відмовлено, оскільки відповідно до вимог ст. 657 ЦК України передбачено, що договір купівлі продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) нерухомого майна підлягає нотаріальному посвідченню. З підстав вище наведеного позивач не може розпорядитися належним їй житловим будинком, що на думку ОСОБА_2, порушує її права як власника.
Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилась, однак її представник за довіреністю ОСОБА_4, надав до суду заяву згідно якої підтримав заявлені позовні вимоги, просив розглянути справу без участі представника позивача та зазначив, що не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилась, повідомлялась судом про розгляд справи належним чином в порядку ч. 9 ст. 74 ЦПК України, через оголошення у пресі, про причини своєї неявки суд не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи не надавала.
Представник третьої особи Одеської товарної біржі в судове засідання не з'явився, повідомлявся судом про дату час та місце судового засідання своєчасно та належним чином.
У звязку з неявкою відповідача та неповідомлення про поважні причини такої неявки в судове засідання, зі згоди представника позивача, суд ухвалив провести розгляд справи в заочному порядку та постановити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Дослідивши подану заяву, надавши оцінку поданим доказам, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав.
Згідно записів в домовій книзі для реєстрації громадян, проживаючих в ІНФОРМАЦІЯ_3, вбачається, що зазначений будинок знаходиться на підставі договору купівлі продажу від 14.04.1997 року, в користуванні ОСОБА_2
Відповідно до вимог ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», членами товарної біржі є прийняті до її складу згідно із статутом біржі вітчизняні та іноземні юридичні і фізичні особи. Член товарної біржі має право здійснювати біржові операції на біржі. Біржовою операцією визнається угода, якщо вона являє собою купівлю-продаж товарів, допущених до обігу на товарній біржі, якщо її учасники члени біржі, якщо вона зареєстрована на біржі не пізніше наступного за здійсненням угоди дня. Угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі.
Пунктом 4 прикінцевих та перехідних положень ЦК України в редакції 2004 року встановлено, що він застосовується до цивільних правовідносин, які виникли після набрання ним чинності - 1.01.2004 року.
Враховуючи, що спірний договір купівлі-продажу був укладений в 1997 році, тобто до набрання чинності новим ЦК, до зазначених правовідносин застосовуються норми ЦК України в редакції 1963 року.
Згідно ст. 224 ЦК УРСР 1963 року за договором купівлі-продажу продавець зобовязується передати майно у власність покупцю, а покупець зобовязується прийняти майно та сплатити за нього визначену грошову суму. Відповідно до ст. 225 ЦК УРСР 1963 року право продажу майна належить власнику.
Відповідно до ст. 227 ЦК України в редакції 1963 року нотаріальна форма договору купівлі-продажу нерухомого майна є обовязковою.
За ст. 47 ЦК УРСР якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.
Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах при визнання угод недійсними» визначено, що суд на підставі ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР 1963 року за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників або прокурора вправі визнати угоду дійсною. Це правило не може бути застосовано, якщо сторонам не було досягнуто згоди з істотних умов угоди або для укладення її були в наявності передбачені законом обмеження. Крім того, суд повинен перевірити, чи підлягала виконана угода нотаріальному посвідченню, чому вона не була нотаріально посвідчена і чи не містить вона протизаконних умов.
Відповідно ч. 2,3 ст.88 ЦПК України визначено, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
При відкритті провадження у справі, за завою позивачки ОСОБА_2 судом відстрочено позивачу повна оплата судового збору до розгляду справи по суті, тому враховуючи задоволення позову та вимоги ст. 88 ЦПК України, розмір судового збору недоплачений позивачем при подачі позову: 3654 грн. 487 грн. 20 коп=3167 грн. 80 коп., підлягає стягненню з відповідача на користь держави.
Керуючись ч. 2 ст. 47, 227 ЦК України в редакції 1963 року, ст.ст. 60, 61, 202, 203, 209-215, 218, 224, 226 ЦПК України, -
Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання договору купівлі продажу нерухомого майна дійсним та визнання права власності задовольнити.
Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН172808684, право власності на житловий будинок загальною площею 49,10 кв. м., розташований за адресою: м. Одеса, вул. Дунайська, 21.
Стягнути з ОСОБА_3 судовий збір на користь держави у розмірі 3167 (три тисячі сто шістдесят сім) гривень 80 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: Л.В. Жуган