Києво-Святошинський районний суд Київської області
Справа № 369/6261/15-ц
11.08.2015 року Києво - Святошинський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді Дубас Т.В.
при секретарі Дідур М.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,
Позивач ПАТ «Родовід Банк» в червні 2015 року звернулось до Києво-Святошинського районного суду Київської області з даним позовом мотивуючи його тим, що ВАТ «РОДОВІД БАНК», правонаступником якого є ПАТ «РОДОВІ БАНК» та ОСОБА_1 25 січня 2008 року було укладено кредитний договір № 37.3./СЖ - 001.08.1.
Згідно з п.п. 1.1. кредитного договору, банк надає позичальнику кредит на загальну суму 100 000,00 дол. США терміном по 25.01.2018 року включно.
Згідно з п.п. 1.3. кредитного договору, процентна ставка за кредитами встановлюється в розмірі 15 % річних.
24 жовтня 2008 року ВАТ «РОДОВІД БАНК» та ОСОБА_1 уклали додаткову угоду до кредитного договору № 37.3/СЖ - 001.08.1 від 25 січня 2008 року згідно з умовами якої п. 1.3 кредитного договору було змінено та відсоткова ставка встановлена у розмірі 17 % річних.
Позичальник в свою чергу, зобов'язався повністю погасити заборгованість за кредитом. За порушення строків повернення кредитів чи сплати процентів, сплачувати банку за кожний день прострочення пеню у розмірі 1,6 процента в день, від суми простроченого платежу.
Факт отримання кредитних коштів в сумі 100 000,00 доларів США підтверджується заявою на видач готівки № 509_10 від 25.01.2008 року.
Таким чином, Банк виконав взяті на себе зобов'язання щодо надання кредитних коштів згідно з умовами кредитного договору.
Однак всупереч, положенням ЦК України, умовами кредитного договору, ОСОБА_1 належним чином не виконує взяті на себе зобов'язання за кредитним договором та не погашає заборгованість за кредитом.
25 січня 2008 року з метою повного та своєчасного виконання зобов'язань ОСОБА_1 за кредитним договором, між Банком та ОСОБА_2 було укладено Договір поруки. Згідно з п. 1.1 Договору поруки ОСОБА_2 зобов'язався солідарно відповідати пере Банком у повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобов'язань відповідача 1 за Кредитним договором, а також усіх додаткових угод, які можуть бути укладені до закінчення строку дії Кредитного договору.
Однак ні Відповідачем 1 ні Відповідачем 2 не було повернуто суми кредиту, не сплачено суму процентів за користування кредитом, та не сплачено суму нарахованої пені за прострочення виконання зобов'язань.
Станом на 18 травня 2015 року заборгованість за кредитним договором Боржником не погашена, що підтверджується відповідними виписками по рахунках, розрахунком заборгованості та становить 28 209 174,22 грн.
Таким чином, загальна сума заборгованості відповідача перед банком за кредитним договором станом на 18 травня 2015 року складає: 83 310,62 дол. США та 26 484 790,84 грн. яка складається з: суми поточної заборгованості за кредитом - 26 608,00 дол. США; суми простроченої заборгованості за кредитом - 40 448,76 дол. США; суми поточної заборгованості за відсотками - 562,17 дол. США; суми простроченої заборгованості за відсотками - 15 691,69 дол. США; суми пені за несвоєчасне погашення кредитної заборгованості - 22 805 374,34 грн.; суми пені за несвоєчасне погашення процентів - 3 566 405,84 грн.; суми 3 % річних від суми простроченої кредитної заборгованості - 94 695,40 грн.; суми 3 % річних від суми прострочених процентів - 18 315, 26 грн.
Тому позивач просив стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Родовід Банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 83 310,62 дол. США та 26 484 790,84 грн., та судовий збір в розмірі 3 654 грн.
Представник позивача направив до суду заяву в якій просив розгляд справи провести у його відсутності, позовні вимоги підтримав, проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечував.
Відповідачі в судове засідання не з'явились, про день, час та місце розгляд справи повідомлялись належним чином.
За письмовою згодою представника позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Згідно ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
За правилами ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.
Стаття 553 ЦК України визначає що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі.
Стаття 554 ЦК України передбачає, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.
Як встановлено в судовому засіданні, 25 січня 2008 року між ВАТ «РОДОВІД БАНК», правонаступником якого є ПАТ «РОДОВІ БАНК» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 37.3./СЖ - 001.08.1.
Згідно з п.п. 1.1. кредитного договору, банк надає позичальнику кредит на загальну суму 100 000,00 дол. США терміном по 25.01.2018 року включно.
Згідно з п.п. 1.3. кредитного договору, процентна ставка за кредитами встановлюється в розмірі 15 % річних.
24 жовтня 2008 року ВАТ «РОДОВІД БАНК» та ОСОБА_1 уклали додаткову угоду до кредитного договору № 37.3/СЖ - 001.08.1 від 25 січня 2008 року згідно з умовами якої п. 1.3 кредитного договору було змінено та відсоткова ставка встановлена у розмірі 17 % річних.
Позичальник в свою чергу, зобов'язався повністю погасити заборгованість за кредитом. За порушення строків повернення кредитів чи сплати процентів, сплачувати банку за кожний день прострочення пеню у розмірі 1,6 процента в день, від суми простроченого платежу.
25 січня 2008 року з метою повного та своєчасного виконання зобов'язань ОСОБА_1 за кредитним договором, між Банком та ОСОБА_2 було укладено Договір поруки. Згідно з п. 1.1 Договору поруки ОСОБА_2 зобов'язався солідарно відповідати перед Банком у повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобов'язань ОСОБА_1 за Кредитним договором, а також усіх додаткових угод, які можуть бути укладені до закінчення строку дії Кредитного договору.
Факт отримання кредитних коштів в сумі 100 000,00 доларів США підтверджується заявою на видач готівки № 509_10 від 25.01.2008 року.
Таким чином, Банк виконав взяті на себе зобов'язання щодо надання кредитних коштів згідно з умовами кредитного договору.
Однак всупереч, положенням ЦК України, умовами кредитного договору, ОСОБА_1 належним чином не виконує взяті на себе зобов'язання за кредитним договором та не погашає заборгованість за кредитом.
Згідно розрахунку наданого позивачем станом на 18 травня 2015 року загальна сума заборгованості відповідача перед банком за кредитним договором складає: 83 310,62 дол. США та 26 484 790,84 грн. яка складається з: суми поточної заборгованості за кредитом - 26 608,00 дол. США; суми простроченої заборгованості за кредитом - 40 448,76 дол. США; суми поточної заборгованості за відсотками - 562,17 дол. США; суми простроченої заборгованості за відсотками - 15 691,69 дол. США; суми пені за несвоєчасне погашення кредитної заборгованості - 22 805 374,34 грн.; суми пені за несвоєчасне погашення процентів - 3 566 405,84 грн.; суми 3 % річних від суми простроченої кредитної заборгованості - 94 695,40 грн.; суми 3 % річних від суми прострочених процентів - 18 315, 26 грн.
Відповідно до ст. 551 ЦК України предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі.
Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.
Відповідно до п. 27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» положення частини третьої статті 551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача до відсотків, які нараховуються як неустойка, і не може бути застосовано до сум, які нараховуються згідно з частиною другою статті 625 ЦК, які мають іншу правову природу. При цьому проценти, які підлягають сплаті згідно з положеннями статей 1054, 1056-1 ЦК, у такому порядку не підлягають зменшенню через неспівмірність із розміром основного боргу, оскільки вони є платою за користування грошима і підлягають сплаті боржником за правилами основного грошового боргу.
Суд, приходить до висновку що, відповідач ОСОБА_1 не виконує передбачених кредитним договором обов'язків по поверненню кредиту шляхом внесення щомісячних платежів, має прострочену заборгованість, що у свою чергу порушує права ПАТ «Родовід Банк», які забезпечені порукою відповідача ОСОБА_2 і які підлягають до захисту, шляхом солідарного стягнення з відповідачів суми поточної та простроченої заборгованості за кредитом, суми поточної та простроченої заборгованості по відсоткам, суми пені за несвоєчасне погашення процентів, та суми 3 % річних від суми простроченої кредитної заборгованості та суми 3 % річних від суми прострочених процентів.
Однак, суд не може погодитись з позовними вимогами в частині стягнення з відповідачів суми пені за несвоєчасне погашення кредитної заборгованості в розмірі 22 805 374,34 грн., оскільки такий розмір пені значно перевищує саму заборгованість по кредиту, тим самим значно перевищує розмір збитків, і є неспівмірною із розміром основного боргу.
Отже, суд, знаходить за доцільне зменшити розмір неустойки у вигляді пені до суми пені за несвоєчасне погашення процентів в розмірі 3 566 405,84 грн.
Таким чином суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог по даному позову.
Стаття 60 ЦПК України визначає що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.
Судові витрати в силу ст. 88 ЦПК України суд покладає пропорційно на відповідачів
Відповідно до ст.ст. 15, 16, 525, 526, 530, 549, 551, 553, 554, 625, 1054 ЦК України, та керуючись ст.ст. 3, 10, 60, 88, 209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд, -
Позов - задовольнити частково.
Стягнути солідарно з ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_1) та ОСОБА_2 (ІПН: НОМЕР_2) на користь Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 83 310,62 дол. США (вісімдесят три тисячі триста десять доларів США та шістдесят два цента) та 7 245 822,34 грн. (сім мільйонів двісті сорок п'ять тисяч вісімсот двадцять дві гривні та тридцять чотири копійки).
Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» судовий збір в розмірі 1 827,00 грн.
Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН: НОМЕР_2) на користь Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» судовий збір в розмірі 1 827,00 грн.
В решті позову відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.
Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області протягом десяти днів з дня його оголошення.

Суддя Дубас Т.В.