Справа № 535/418/15-ц
Провадження № 2-і/535/13/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2015 року смт. Котельва

КОТЕЛЕВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

Головуючого Мальцева Сергія Олексійовича, з секретарем судового засідання Білик Наталією Олександрівною, розглянувши у відкритому судовому засіданні подання Виконуючого обовязки Начальника відділу державної виконавчої служби Котелевського районного управління юстиції ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника за межі України, в с т а н о в и в:

До суду надійшло вище вказане клопотання, в якому Виконуючий обовязки Начальника відділу державної виконавчої служби Котелевського районного управління юстиції ОСОБА_1 просить встановити тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючої ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 до виконання нею всіх зобовязань, які перебувають на виконанні відділу державної виконавчої служби Котелевського районного управління юстиції.

На обґрунтування вимог клопотання автор звернення послався на те, що на виконанні відділу державної виконавчої служби Котелевського районного управління юстиції з 02.11.2015 року перебуває виконавче провадження № в ЄДРВП 49196983 з примусового виконання виконавчого листа №535/418/15-ц від 13.10.2015 року, виданого Котелевським районним судом про стягнення з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючої ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 заборгованості на користь Харківської обласної державної адміністрації заборгованості в розмірі 4963, 62 грн.

Зазначили, що виконавчий документ боржником не виконується, для забезпечення повного та своєчасного виконання виконавчого листа було перевірено майновий стан боржника. При цьому, було встановлено згідно відповідей Державної фіскальної служби України відкритих рахунків та офіційних доходів у боржниці на момент перевірки не виявлено, пенсійних виплат боржниця не отримує, нерухомого майна не зареєстровано.

Вказали, що боржниця неодноразово викликалась до відділу де від неї відбиралось пояснення щодо невиконання рішення суду. При цьому, боржник пояснила, що вона не має ніяких доходів, як офіційних так і не офіційних, також не має особистого майна. Акцентувала увагу, що зобовязується сплатити заборгованість по мірі можливості.

У судове засідання представник виконавчої служби не зявився, при цьому зазначили у клопотанні, що розгляд даної справи просили провести без їх участі в звязку з виробничою необхідністю, про час, дату та місце розгляду справи суд повідомив державного виконавця належним чином.

Дослідивши матеріали подання, вивчивши доводи подання, суд приходить до т а к о г о.

З матеріалів справи вбачається, що на виконанні відділу державної виконавчої служби Котелевського районного управління юстиції з 02.11.2015 року перебуває виконавче провадження № в ЄДРВП 49196983 з примусового виконання виконавчого листа №535/418/15-ц від 13.10.2015 року, виданого Котелевським районним судом про стягнення з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючої ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 заборгованості на користь Харківської обласної державної адміністрації заборгованості в розмірі 4963, 62 грн.

Статтею 377-1 ЦПК України передбачено, питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Відповідно до статті 33 Конституції України свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України можуть бути обмежені лише законом.

Згідно зі статтею 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Статтею 12 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об'єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров'я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Законодавством України зазначені правовідносини регулюються статтею 313 Цивільного кодексу України, відповідно до якої фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Статтею 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» передбачено, що громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань.

Відповідно до вказаної правової норми громадянину України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон.

Такі обмеження права громадян України на виїзд за кордон у конкретно визначених законом випадках мають тимчасовий характер і зумовлені необхідністю забезпечення захисту прав і законних інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Звертаючись до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України, виконавча служба вказував на те, що боржник ухиляється від виконання зобов'язань за судовим рішенням.

Питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішується при виконанні судових рішень, ухвалених у порядку, передбаченому ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема в разі доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання.

Відповідно до положення частиною 2 статтею 10 ЦПК України наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання.

Також, відповідно до інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року №512/5, встановлений порядок звернення державного виконавця з поданням до суду щодо обмеження у праві виїзду за межі України та заборони в'їзду в Україну у разі невиконання боржником своїх зобов'язань. Вказаний нормативно-правовий акт передбачає, що подання державного виконавця повинно містити, зокрема, підтвердження факту ухилення боржника від виконання своїх зобов'язань.

Проте, в даному поданні його автор взагалі жодного прикладу ухилення не зазначено, як не зазначено в чому саме полягає ухилення останнього від виконання своїх зобов'язань та чим конкретно доводиться цей факт.

Натомість у поданні фактично зазначено, що боржник не відмовляється від виконання боргу, у тому числі письмово підтвердив, що зобовязується сплатити заборгованість по мірі можливості.

Сам по собі факт не виконання боржником свого обов'язку по погашенню боргу не може свідчити про ухилення останнього від виконання своїх зобов'язань.

Не вбачається також з подання відомостей щодо можливості виїзду ОСОБА_2 за межі України.

Відтак, суд приходить до висновку, що звертаючись з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, державний виконавець не надав доказів того, що боржник вчиняє дії, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні ним зобов'язань, покладених рішенням суду на боржника та таким чином унеможливлюють чи ускладнюють його виконання.

Оскільки єдиною і достатньою підставою для застосування тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон є умисне ухилення боржника від виконання зобов'язання, покладеного на нього рішенням суду, суд приходить до висновку, що такий факт, не знайшов свого підтвердження у судовому засіданні, у звязку з чим у задоволенні подання слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись статтею 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», статтею 11 Закону України «Про виконавче провадження» статтями 10, 11, 60, 212-215, 218, 377-1 ЦПК України, суд, у х в а л и в:

1.У задоволенні подання Виконуючого обовязки Начальника відділу державної виконавчої служби Котелевського районного управління юстиції ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника за межі України - відмовити.

2.Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Полтавської області через Котелевський районний суд Полтавської області шляхом подачі апеляційної скарги в пятиденний строк з дня отримання її копії.

Суддя: С.О. МАЛЬЦЕВ