"25" грудня 2015 р. Справа № 2-189/13
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2015 року Вишгородського районний суд Київської області в складі головуючого-судді Чіркова Г.Є., при секретарі Слободенюк Ю.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді заяву ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну стягувача,

встановив:

представник заявника звернувся до суду із заявою про заміну первісного стягувача ПАТ «УкрСиббанк» на ТОВ «Фінансову компанію «Довіра та Гарантія», у звязку з переходом до зазначеного товариства прав кредитора, відповідно до договору факторингу №17 від 20 квітня 2015 року.

Учасники процесу в судове засідання не прибули, про день та час розгляду заяви повідомлені, причини неявки суду не повідомили.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 378 ЦПК України неявка сторін або інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Суд, дослідивши матеріали справи та заяви, дійшов наступного.

Матеріалами справи встановлено, що рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 19 лютого 2013 року з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» солідарно стягнуто суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 53 523,93 швейцарських франків, що еквівалентно 459 898 грн. 60 коп., а також судовий збір у розмірі 3 219 грн.

03 липня 2013 року на підставі зазначеного рішення ПАТ «УкрСиббанк» направлено виконавчі листи.

20 квітня 2015 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» укладено договір факторингу №17, згідно якого відбулося відступлення права вимоги за згаданим вище кредитним договором, що підтверджується реєстром боржників до договору від 20 квітня 2015 року.

Згідно ч. 1 ст. 1077 та ст. 1078 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобовязується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобовязується відступити факторові своє право грошової кошти вимоги до третьої особи (боржника).

Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов'язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом ст. 512 ЦК України, ст. 378 ЦПК України та ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов'язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, п.п. 1 і 2 ч. 1 ст. 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв'язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв'язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 378 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов'язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов'язки в зобов'язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

За таких обставин звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту ст.ст. 512 і 514 ЦК України та ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження».

Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що заява є обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст. 378 ЦПК України,

ухвалив:

заяву задовольнити.

Замінити стягувача Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансову компанію «Довіра та Гарантія» у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчих листів №2-189/13 виданих на підставі рішення Вишгородського районного суду Київської області від 19 лютого 2013 року в цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області протягом 5 днів з дня її отримання шляхом подання в зазначений строк апеляційної скарги через Вишгородський районний суд.

Суддя: