Cправа № 221/3909/12
Провадження № 4-с/127/258/15
ВІННИЦЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

Іменем України

28 грудня 2015 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого - судді Прокопчук А.В.,

при секретарі Поливаній Ю.В.,

за участю заявника ОСОБА_1,

його представника ОСОБА_2,

головного державного виконавця Ленінського ВДВС Вінницького

МУЮ - ОСОБА_3,

представника стягувача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці скаргу ОСОБА_1 про скасування постанови головного державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції ОСОБА_3 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчудження від 27.11.2015 року,-

В С Т А Н О В И В:

В грудні 2015 року ОСОБА_1 звернувся в суд з вищевказаною скаргою.

Вимоги, викладені в скарзі, мотивовано тим, що постановою головного державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції ОСОБА_3 від 27.11.2015 року накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_1 та заборонено його відчуджувати.

Вказана постанова підлягає скасуванню, на думку заявника тому, що 27.11.2015 року головним державним виконавцем Ленінського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції ОСОБА_3винесено постанову про відкриття виконачого провадження щодо витребування у ОСОБА_1 та передачу на зберігання ПАТ КБ "Приватбанк" предмет застави автомобіль, що належить йому на праві власності, комплект ключів та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. В даній постанові чітко визначено обсяг майна, яке необхідно передати, однак державним виконавцем всупереч постанові про відкриття виконавчого провадження, арештовано все майно ОСОБА_1, а не лише автомобіль. Таким чином, державний виконавець вийшов за межі своїх повноважень, чим порушув права заявника, в зв?язку з чим він звернувся до суду з даної скаргою та просить скасувати постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчудження від 27.11.2015 року (ВП № 49499685), винесену головним державним виконавцем Ленінського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції ОСОБА_3

В судовому засіданні заявник та його представник ОСОБА_2 скаргу підтримали, посилаючись на обставини, викладені в ній. Просили задовольнити скаргу у повному обсязі.

Головний державний виконавець Ленінського ВДВС Вінницького МУЮ - ОСОБА_3 в судовому засіданні просила відмовити в задоволені скарги, однак в судових дебатах просила залишити арешт на майно, зазначене в виконавчому листі.

В судовому засіданні представник стягувача ПАТ КБ «Приватбанк» - ОСОБА_4 також в судовому засіданні просив відмовити в задоволені скарги, однак в судових дебатах просив залишити арешт на майно, зазначене в виконавчому листі.

Вислухавши пояснення заявника ОСОБА_1, його представника ОСОБА_2, головного державного виконавця Ленінського ВДВС Вінницького МУЮ - ОСОБА_3, представника стягувача ОСОБА_4, дослідивши матеріали справи, виконавче провадження та оцінивши докази в їх сукупності, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно рішення апеляційного суду Вінницької області від 04.03.2013 року апеляційну скаргу ПАТ КБ "Приватбанк" задоволено, рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 19.11.2012 року скасовано, позов ПАТ КБ "Приватбанк" задоволено та витребувано у ОСОБА_1 (що мешкає за адресою: 21050, АДРЕСА_1) та передано на зберігання Публічному акціонерному товариству комерційний банк "ПриватБанк"(49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набекрежна Перемоги, 50, ): предмет застави автомобіль TOYOTA, модель LAND CRUISER PRADO, рік випуску 2005, тип ТЗ легковий № кузова/шасі JTEBU 25 J655022830, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить на праві власності ОСОБА_1 (що мешкає за адресою: 21050, АДРЕСА_1); комплект ключів та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) - автомобіля TOYOTA, модель LAND CRUISER PRADO, рік випуску 2005, тип легковий № кузова/шасі JTEBU 25 J655022830, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить на праві власності ОСОБА_1 Васильовичу (а.с. 133-135 справи № 221/3909/2012).

Представником ПАТ КБ "Приватбанк" було подано заяву до Ленінського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції від 26.11.2015 року про відкриття виконавчого провадження (а.с. 20), з якої також вбачається прохання накласти арешт на все майно боржника та внести в єдиний реєстр обтяжень, рухомого та нерухомого майна, провести опис майна за місцем проживання, оголосити розшук рухомого майна боржника у разі його відсутності (а.с. 20).

Судом встановлено, що головним державним виконавцем Ленінського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції ОСОБА_3 27.11.2015 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 221/3909/12, виданого 03.03.2014 року Вінницьким міським судом Вінницької області, про витребування у ОСОБА_1, що мешкає за адресою: 21050, АДРЕСА_1 та передати на зберігання Публічному акціонерному товариству комерційний банк "ПриватБанк"/ 49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набекрежна Перемоги, 50, /: предмет застави автомобіль TOYOTA, модель LAND CRUISER PRADO, рік випуску 2005, тип ТЗ легковий № кузова/шасі JTEBU 25 J655022830. Реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить на праві власності ОСОБА_1, що мешкає за адресою: 21050, АДРЕСА_1; комплект ключів та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу / технічний паспорт / - автомобіля TOYOTA, модель LAND CRUISER PRADO, рік випуску 2005, тип легковий № кузова/шасі JTEBU 25 J655022830, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить на праві власності ОСОБА_1, що підтверджується постановою про відкриття виконавчого провадження ВП № 49499685 (а.с. 4).

Встановлено судом і те, що 27.11.2015 року головним державним виконавцем Ленінського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції ОСОБА_3 було накладено арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_1 та заборонено здійснювати відчудження будь-якого майна, яке належить боржнику ОСОБА_1 (а.с. 3). Даний факт підтверджується постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчудження ВП № 49499685, яка оскаржується заявником.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ст 13 Закону України "Про державну виконавчу службу" дії або бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені до вищестоящої посадової особи або до суду у порядку, встановленому законом.

Згідно ч. 1 ст. 6 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України "Про державну виконавчу службу".

Стаття ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" передбачає, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, для чого наділений відповідним правами та повноваженнями.

Відповідно до ст. 14 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Згідно ч. 3 ст. 6 Закону України "Про виконавче провадження", рішення, дії або бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 82 Закону України "Про виконавче провадження" боржник має право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби виключно в судовому порядку.

Гарантією прав фізичних і юридичних осіб у виконавчому провадженні є можливість оскарження дій або бездіяльності державних виконавців.

Згідно ч. 1 ст. 6 Закону України "Про виконавче провадження" та ст. 7 Закону України "Про державну виконавчу службу" державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07.02.2014 року, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Згідно п. 3 Постанови Пленуму Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах" від 07.02.14р. №6, при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суди повинні враховувати, що Законом про виконавче провадження передбачено заборону на зловживання процесуальними правами під час здійснення виконавчого провадження. Так, державний виконавець зобов'язаний вживати передбачені Законом про виконавче провадження заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (ч.1 ст.11 Закону), а особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов'язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій (ч. 7 ст. 12).

Частиною 3 ст. 57 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що постановами, передбаченими частиною другою цієї статті (винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження), може бути накладений арешт у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій та застосованих державним виконавцем штрафів, на все майно боржника або на окремі предмети. Копії постанови, якою накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, державний виконавець надсилає органам, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження.

Згідно ч. 1 ст. 61 вищевказаного Закону, у разі присудження стягувачу предметів, зазначених у виконавчому документі, державний виконавець вилучає ці предмети у боржника і передає їх стягувачу, про що складає акт передачі. У разі знищення предмета, що має бути переданий стягувачу в натурі, державний виконавець складає акт про неможливість виконання рішення, що є підставою для закінчення виконавчого провадження.

Таким чином, суд вважає, що головний державний виконавець Ленінського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції ОСОБА_3 під час виконання виконавчого провадження ВП № 49499685, вийшла за межі своїх повноважень, оскільки у виконавчому документі конкрето визначено майно, яка належить витребували у заявника.

Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку, що головним державним виконавцем Ленінського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції ОСОБА_3 при винесенні постанови від 27.11.2015 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчудження по виконанню виконавчого листа № 221/3909/12 діяв неправомірно та з порушенням Законом України "Про виконавче провадження", а тому необхідно частково скасувати вищевказану постанову.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що права, свободи та інтереси ОСОБА_1 головним державним виконавцем Ленінського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції ОСОБА_3 при вчиненні виконавчих дій порушено, а тому скарга підлягає частковому задоволенню, а саме арешт залишити на майно, яке зазначено у виконавчому листі.

На підставі викладеного та керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 2, 6, 11, 57, 61, 82 Закону України "Про виконавче провадження", ст.ст. 7, 13 Закону України "Про державну виконавчу службу", п.3 Постанови Пленуму Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах" від 07.02.14р. №6, ст.ст. 14, 383-387 ЦПК, суд, -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 про скасування постанови головного державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції ОСОБА_3 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчудження від 27.11.2015 року задовольнити частково.

Скасувати частково постанову ВП № 49499685 від 27.11.2015 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчудження, головного державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції ОСОБА_3, залишивши арешт на предмет застави автомобіль TOYOTA, модель LAND CRUISER PRADO, рік випуску 2005, тип ТЗ легковий № кузова/шасі JTEBU 25 J655022830. Реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить на праві власності ОСОБА_1, що мешкає за адресою: 21050, АДРЕСА_1; комплект ключів та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу / технічний паспорт / - автомобіля TOYOTA, модель LAND CRUISER PRADO, рік випуску 2005, тип легковий № кузова/шасі JTEBU 25 J655022830, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить на праві власності ОСОБА_1.

В решті вимог скарги - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 5 днів з дня її проголошення.

Суддя: