№ 317/4645/14-ц
№/п 2/317/217/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2015 року

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді - Ачкасова О.М.

при секретарі - Кузіної Л.Х.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжя справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Світточ» про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ПП «Світточ» про стягнення заборгованості, уточнивши який, посилалась на те, що вона є єдиною спадкоємицею за заповітом після смерті батька ОСОБА_2, який помер 11.05.2013 року, йому за життя на праві власності належала земельна ділянка площею 5,27 га, кадастровий номер :02:001:0130, розташована на території Миколай-Польської сільської ради Запорізького району Запорізької області та згідно до отриманого позивачкою свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 20.05.2014 року, вона набула право власності на зазначену земельну ділянку. 25.09.2008 року між спадкодавцем та відповідачем було укладено договір оренди земельної ділянки, земельна ділянка була передана в оренду для вирощування товарної сільськогосподарської продукції. Орендна плата вноситься у грошовому або у натуральному вигляді у такі строки: у випадку внесення плати в грошовій формі один раз на рік до 20 числа першого за звітним роком місяця; у випадку внесення плати в натуральній формі до 20 числа останнього у звітному році місяця. Крім того, 26.11.2011 року, між позивачем та відповідачем було укладено додаткову угоду до договору оренди земельної частки (паю). За умовами якої визначався розмір орендної плати в грошовому та натуральному вигляді, яку відповідач не сплатив. Позивачка зазначає, що ані її батько ОСОБА_2, ані вона станом на звернення з позовом до суду не отримали орендну плату за 2012 рік в повному обсязі, а за 2013 рік позивачка не отримала орендну плату взагалі, що змусило її звернутися до суду з позовом.

У судовому засіданні 02.04.2015 року позивачка ОСОБА_1 зазначила, що орендну плату у 2012 році відповідачем сплачено у натуральній формі, а саме, було отримано: 500 кг зерна очищеного, 100 кг соняшника, 100 кг кукурудзи, натомість від виплати відповідачем їй орендної плати за 2012-2013 роки, що була здійснена у грудні 2014 року, вона відмовилася, оскільки у 2014 році уклала договір оренди землі з «Аргаріс-2012», пояснила, що до подання позову не зверталася до відповідача.

У судовому засіданні представник позивачки позов підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити з підстав викладених в позовній заяві, наполягаючи на стягненні з відповідача усіх належних сум, в тому числі 3% річних, інфляційних, пені, всього стягнути з ПП «Світточ» 17 168,96 грн.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнала, заперечувала проти позову, просила суд відмовити у його задоволенні, пояснила, що у 2012 році ОСОБА_2 видано 500 кг зерна очищеного, 100 кг соняшника та 100 кг кукурудзи, відповідач дізнався про спадкоємця ОСОБА_2 тільки після отримання позову, до цього часу позивачка жодного разу не зверталася до відповідача з приводу розрахунку з нею по орендній платі, відповідач одразу здійснив грошовий переказ 15.12.2014 року на імя позивачки у сумі 6244 грн., як доплату за 2012-2013 роки, який позивачка отримала, тому будь-якої заборгованості у відповідача перед позивачем не має. Окрім того, відповідач зазначає, що звільнений від відповідальності по виплаті орендної плати за 2012 рік, згідно висновку Торгово-промислової палати України в підтвердження несприятливих погодних умов, що є форс-мажорними обставинами, а тому відсутні підстави щодо стягнення пені. Не визнав заборгованість по орендній платі, оскільки позивачка отримала грошові перекази та жодних претензій до відповідача не предявляла, відповідач не відмовлявся від здійснення виплат.

Суд, заслухавши осіб, які беруть участь у справі, розглянувши матеріали справи, проаналізувавши усі докази у сукупності, вважає, що позов не є обґрунтованим, отже не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як було встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_2 на праві приватної власності відповідно до державного акту на право приватної власності на землю IV-ЗП № 020430 від 14.06.2006 року належала земельна ділянка площею 5,27 га, кадастровий № :02:001:0130, розташована на території Миколай-Пільської сільської ради Запорізького району Запорізької області.

25.09.2008 року між ОСОБА_2 та ПП «Світточ» був укладений договір оренди земельної ділянки, в момент укладення договору земельна ділянка була передана орендареві, що підтверджується актом прийому-передачі земельної ділянки від 25.09.2008 року, підписаним сторонами. Договір оренди був укладений строком на десять років, зареєстрований відповідно до вимог законодавства у ЗРФ "Центр ДЗК" 20.08.2010 року.

Згідно п. 9 договору оренди укладеному між сторонами, розмір орендної плати в грошовому виразі визначено у розмірі 1980 грн., або в натуральному вигляді: зерно очищене - 2000 кг, насіння соняшника - 100 кг.

Згідно з п. 11 договору оренди землі, розрахунок по орендній платі проводиться: у випадку внесення плати в грошовій формі один раз на рік до 20 числа першого за звітним роком місяця; у випадку внесення плати в натуральній формі до 20 числа останнього у звітному році місяця.

Додаткові угоди до вказаного договору про зміну розміру орендної плати відповідно до законодавства не є укладеними, оскільки не пройшли відповідну державну реєстрацію. Як вбачається зі змісту додаткової угоди, укладеної між позивачем та ПП «Світточ» 26.11.2011 року до Договору оренди від 25.09.2008 року, укладеного між позивачем та ПП «Світточ», за оренду земельного паю Орендар проводить розрахунок з Орендодавцем в натуральному вигляді: зерно очищене - 3000 кг., насіння соняшнику - 100 кг., солома безкоштовно; тракторні послуги - безкоштовно, допомога на ритуальні послуги - 500 грн.

ОСОБА_2 помер 11.05.2013 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Нікополю реєстраційної служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області 11.05.2013 року серія І-КИ № 511197.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 20.05.2014 року ОСОБА_3, державним нотаріусом Другої Нікопольської державної нотаріальної контори р. № 3-525, позивачка набула право власності на земельну ділянку площею 5,27 га кадастровий номер :02:001:0130, що розташована на території Миколай-Пільської сільської ради Запорізького району Запорізької області, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2

Відповідно умов вказаного договору сторони звільняються від відповідальності за часткове або повне невиконання обов'язків договору, якщо це невиконання відбулося за обставин, які виникли після укладення договору, внаслідок невідворотніх дій надзвичайного характеру, які сторона не могла ні передбачити, ні попередити прийнятими заходами (повінь, пожежа, землетрус, осідання грунту та інші явища природи, а також війна або військові дії, які призвели до неможливості виконання цього договору (форс-мажорні обставини).

Відповідно до наданого суду висновку Торгово-промислової палати від 17.09.2012 року, внаслідок сильних морозів у січні-лютому 2012 року на площах ПП "Світточ" загинули посіви озимою пшениці на площі 240 га., а внаслідок посухи весняно-літнього періоду 2012 року на площах ПП "Світточ" загинули посіви озимої пшениці на площі 162 га., проса на площі 170 га., соняшнику на площі 176 га, кукурудзи на зерно 137 га., що підтверджується відповідними актами, затвердженими управлінням агропромислового розвитку Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області та протоколом № 16 засідання комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області.

Отже, вищевказані несприятливі погодні умови, що спричинили загибель сільськогосподарських культур на площах ПП "Світточ" станом на 25 квітня 2012 року, 21 травня 2012 року та 1 серпня 2012 року є форс-мажорними обставинами.

Таким чином, відповідно до умов договору відповідач звільняється від сплати орендної плати за 2012 рік, враховуючи, що відповідач за вказаних форс-мажорних обставин не тільки не міг розрахуватись з позивачкою натуральною формою оплати, а і отримати дохід внаслідок загибелі посівів.

Не дивлячись на це, батько позивачки ОСОБА_2 за свого життя в рахунок орендної плати за 2012 рік отримав від відповідача 500 кг зерна, 100 кг соняшника, 100 кг кукурудзи, про що свідчить його особистий підпис в розрахунковій відомості на видачу зерна, соняшника ПП «Світточ», підпис під зазначеними розрахунковими відомостями позивачкою не оспорювався та факт отримання плати нею визнано. Крім того, позивачка визнала, що відповідач на її ім'я зробив 15.12.2014 року грошовий переказ у сумі 3604 грн. та 2640 грн., як доплату за орендну плату за 2012-2013 роки, однак зазначила, що зазначену суму не отримала, оскільки уклала договір оренди паю з іншою особою.

Крім того, судом встановлено та визнавалося сторонами, що ПП "Світточ" на виконання умов договору, виплатило 500 грн. як допомогу на поховання ОСОБА_2

За змістом ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Згідно з ч.1 ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Доводи представника позивача про те, що фіскальні чеки про виплату орендної плати у грошовій формі не є належним підтвердженням її отримання, на тій підставі, що відсутні дані про їх отримання позивачем є безпідставним, оскільки згідно зі ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно зі ст. 64 ЦПК України письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи.

Водночас, відповідно до ч. 3 ст. 545 ЦК України передбачено, що наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обовязку. Таким чином, відповідач надав суду допустимі докази, які підтверджують виконання останнім своїх обовязків згідно договору оренди землі.

Відповідно, суд не може прийняти посилання позивачки на те, що вона не прийняла грошовий переказ, оскільки відповідач надав суду квитанції на грошові перекази: фіскальний чек від 15.12.2014 року на імя ОСОБА_1 53200, Нікополь у сумі 2640 грн. та фіскальний чек від 15.12.2014 року на імя ОСОБА_1 53200, Нікополь у сумі 3604 грн., оригінали яких були досліджені в судовому засіданні, а тому посилання позивачки на те, що нею орендна плата не отримана, є безпідставні.

Також, судом встановлено, що позивачка до відповідача з будь-якою претензією щодо виплати їй орендної плати ані у 2013 році, ані у 2014 році, тобто до звернення з позовом до суду не зверталася, натомість зазначила, що у 2014 році уклала договір оренди земельної ділянки площею 5,27 га, кадастровий номер :02:001:0130, розташованої на території Миколай-Пільської сільської ради Запорізького району Запорізької області з «Аграріс-2012», що переконує суд у тому, що позивачка отримала грошові перекази та на теперішній час немає підстав для задоволення її позовних вимог.

Отже, враховуючи наведене, відповідач не знав про те, хто саме та коли прийняв спадщину та є спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 ОСОБА_1, прийнявши спадщину, жодним чином не повідомила про це та про свої вимоги ПП «Світточ», уклала договір оренди земельної ділянки з іншим орендарем, що виключає вину відповідача у вчасній несплаті заборгованості за договором оренди, тобто у порушенні умов договору.

Відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, Законом України "Про оренду землі", тощо.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

За змістом ст. 21 Закону України "Про оренду землі" розмір та умови орендної плати, що зазначені в договорі оренди, не можуть суперечити чинному на час укладення договору оренди.

Суд не погоджується з поясненнями як позивачки, так і її представника щодо наявності підстав для задоволення вимог про стягнення орендної плати та пені з інфляційними втратами, оскільки, як вже зазначалося вище, орендна плата за 2012 та 2013 роки, розмір якої відповідно до п. 9 договору оренди, хоча і з порушенням строку її несплати отримана позивачем.

Пеня є відповідальністю за несвоєчасну сплату орендної плати, а тому відповідно до форс-мажорних обставин, відповідач звільняється від такої відповідальності з обставин, які встановлені у ході розгляду справи, а саме погодних умов, які склалися у 2012 році, натомість у 2013 році ОСОБА_2 помер, а позивачка з приводу виплати їй як спадкоємиці орендної плати до відповідача не зверталася, жодних листів чи претензій не направляла, що позбавляло відповідача вчасно та відповідно до умов договору розрахуватися з нею.

Крім того, позивачка, її представник, визнаючи як виплату відповідачем у 2012 році 100 кг соняшника та 100 кг кукурудзи, так і перерахування ОСОБА_1 грошових сум 2640 грн. та 3604 грн., у своїх вимогах та розрахунках не відображають вказаного обсягу виплат, а відмова від отримання позивачкою виконання за договором не є наслідком відповідальності відповідача, що додатково свідчить про безпідставність заявленого позову та фактично про відсутність дійсного спору між сторонами.

Отже, за таких підстав, суд дійшов висновку про необґрунтованість позову та про відсутність передбачених законом підстав для стягнення заборгованості, тому у задоволенні позову треба відмовити у повному обсязі.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 57, 58, 60, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 526, 530, 545 ЦК України, ст.ст. 13, 21 Закону України "Про оренду землі", суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Світточ» про стягнення заборгованості, - відмовити у повному обсязі.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги на рішення протягом десяти днів.

Суддя: