Провадження № 2/344/4382/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2015 року Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді Мелещенко Л.В.

секретаря Мічути Т.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Івано-Франківськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особою, яка втратила право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

26 серпня 2015 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про визнання особою, яка втратила право користування житловим приміщенням. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує, що він є власником квартири № 30 у будинку № 67, що розташована по вулиці Гната Хоткевича у місті Івано-Франківськ. У даній квартирі зареєстрований відповідач. Донька позивача ОСОБА_3 та ОСОБА_2 перебували у шлюбі, що був розірваний рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 03.11.2014 року. Відповідач з 2009 року за зазначеною адресою фактично не проживає, житлом не цікавиться, житлово-комунальні послуги не сплачує. У звязку з цим позивач просить визнати відповідача особою, яка втратила право користування житловим приміщенням.

У судове засідання позивач не прибув, проте надав заяву, в якій підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просив задовольнити позов, не заперечував проти винесення заочного рішення.

Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву, за змістом якої просив справу слухати за його відсутності, позов визнав, пояснюючи, що фактично не проживає у ІНФОРМАЦІЯ_1 протягом пяти років, проти задоволення позовних вимог не заперечував (а.с. 16).

Керуючись ст.ст. 77, 169, 224 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних у ній даних і доказів, так як у суду є достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін, а позивач не заперечує проти такого розгляду.

Суд, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до свідоцтва на право власності від 22.12.1998 року, ОСОБА_1, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності в рівних долях належить квартира АДРЕСА_1 (а.с. 7).

ОСОБА_3 є донькою позивача (а.с. 22).

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 03 листопада 2014 року, що набрало законної сили 20 листопада 2014 року, шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 був розірваний (а.с. 15).

Відповідач зареєстрований у квартирі № 30, що розташована у будинку № 67 по вулиці Гната Хоткевича у місті Івано-Франківськ (а.с. 3-6, 20).

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача чи членів його сім`ї за ними зберігається житлове приміщення на протязі шести місяців.

Стаття 72 Житлового кодексу України передбачає, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

У відповідності з положеннями ст. 405 Цивільного кодексу України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

У звязку з розірванням шлюбу між донькою позивача та відповідачем відповідач не є членом сім`ї позивача, позивач заперечив наявність іншої домовленості між донькою позивача та відповідачем стосовно обставин права користування спірним житлом.

За таких обставин суд вважає доведеними доводи позивача про те, що відсутність відповідача має постійний характер, підстави для визнання причин відсутності відповідача поважними відсутні, тому відповідача ОСОБА_2 необхідно визнати особою, яка втратила право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_2.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 71, 72 Житлового кодексу України, ст. 405 Цивільного кодексу України, ст.ст. 3, 4, 6, 7, 10, 57-60, 77, 169, 197, 209, 212-214, 218, 222, 223, 292, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особою, яка втратила право користування житловим приміщенням, задовольнити у повному обсязі.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, особою, яка втратила право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_2.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області у десятиденний строк з дня проголошення рішення. Особи, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Л.В. Мелещенко