Справа № 587/2788/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2015 року Сумський районний суд Сумської області під головуванням судді Степаненка О.А., при секретарі Токаревій В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми справу за позовом ПАТ «Сумихімпром» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом, посилаючись на те, що ОСОБА_1 працював на ПАТ «Сумихімпром» з 24.10.2008 по 07.03.2015 року. За період роботи з 24.10.2014 року по 23.10. 2015 року відповідачу надавалась основна щорічна відпустка з 15 січня 2015 року по 14 лютого 2015 року в кількості 31 календарних днів. З 07.03.2015 року ОСОБА_1 був звільнений з ПАТ «Сумихімпром» за власним бажанням. У зв»язку з тим, що відповідач звільнився з підприємства 07 березня 2015 року до закінчення його робочого року, за яким він отримав щорічну відпустку, частина заробітної плати в розмірі 1471,98 грн. за невідпрацьовані 19 днів відпустки отримана безпідставно та підлягає стягненню з відповідача. 11.09. 2015 року підприємством на адресу відповідача було направлено вимогу щодо погашення заборгованості у добровільному порядку, але заборгованість ОСОБА_1 не відшкодував. Оскільки відповідач в добровільному порядку не відшкодував вказану заборгованість, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість та судові витрати.

Представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, проти стягнення суми заборгованості не заперечував, просив відстрочити йому виплату заборгованості і відмовити у стягненні судового збору.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 працював на ПАТ «Сумихімпром» з 24.10.2008 по 07.03.2015 року, що підтверджується особовою карткою і не оспорюється сторонами( арк.с.5).

За період роботи з 24.10.2014 року по 23.10. 2015 року відповідачу надавалась основна щорічна відпустка з 15 січня 2015 року по 14 лютого 2015 року в кількості 31 календарних днів.

Відповідно до наказу з 07.03.2015 року ОСОБА_1 був звільнений з ПАТ «Сумихімпром» за власним бажанням( арк.с.8).

У звязку з тим, що відповідач звільнився з підприємства 07 березня 2015 року до закінчення його робочого року, за яким він отримав щорічну відпустку, частина заробітної плати в розмірі 1471,98 грн. за невідпрацьовані 19 днів відпустки отримана безпідставно та підлягає стягненню з відповідача.

Сума заборгованості за невідпрацьовані дні відпустки підтверджується наданою довідкою( арк.с.9) та не оспорюється відповідачем.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про відпустки» у разі звільнення працівника до закінчення робочого року, за який він уже одержав відпустку повної тривалості, для покриття його заборгованості власник або уповноважений ним орган провадить відрахування із заробітної плати за дні відпустки, що були надані в рахунок невідпрацьованої частини робочого року. Відрахування, передбачене частиною першою цієї статті, не провадиться, якщо працівник звільняється з роботи у зв'язку з: 1) призовом або прийняттям (вступом) на військову службу, направленням на альтернативну (невійськову) службу;

2) переведенням працівника за його згодою на інше підприємство або переходом на виборну посаду у випадках, передбачених законами України;

3) відмовою від переведення на роботу в іншу місцевість разом з підприємством, а також відмовою від продовження роботи у зв'язку з істотною зміною умов праці;

4) змінами в організації виробництва та праці, в тому числі ліквідацією, реорганізацією або перепрофілюванням підприємства, скороченням чисельності або штату працівників;

5) виявленням невідповідності працівника займаній посаді або виконуваній роботі внаслідок недостатньої кваліфікації або стану здоров'я, що перешкоджають продовженню даної роботи;

6) нез'явленням на роботу понад чотири місяці підряд внаслідок тимчасової непрацездатності, не рахуючи відпустки у зв'язку з вагітністю та пологами, якщо законодавством не встановлено більш тривалий термін збереження місця роботи (посади) при певному захворюванні;

7) поновленням на роботі працівника, який раніше виконував цю роботу;

8) направленням на навчання;

9) виходом на пенсію. Відрахування із заробітної плати за невідпрацьовані дні відпустки у разі смерті працівника не провадиться.

Судові витрати підлягають розподілу у відповідності з ст. 88 ПК України.

Керуючись ст.ст. 213, 214, 256 ЦПК України, ст. 127 КЗпП України, ст. 22 Закону України «Про відпустки» суд

В И Р І Ш И В :

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Сумихімпром» 1471 гривню 98 копійок заборгованості та 1218 гривень сплаченого судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя