АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 211/2657/15-ц Головуючий в 1 інстанції
Провадження 22-ц/774/2518/К/15 ОСОБА_1
Категорія № 34 (І ) Доповідач Грищенко Н.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Грищенко Н.М.,

суддів: Братіщевої Л.А., Чорнобука В.І.,

секретар : Петренко К.І.,

за участю: представника позивача малого приватного підприємства «АНіС» ОСОБА_2,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою малого приватного підприємства «АНіС» на рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 21 жовтня 2015 року у справі за позовом малого приватного підприємства «АНіС» до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди,

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2015 року мале приватне підприємство «АНіС» (надалі МП «АНіС») звернулась до суду із зазначеним позовом.

В обґрунтування своїх вимог МП «АНіС» зазначило, що 31 січня 2015 року ОСОБА_3, керуючи належним їй автомобілем «Geely», номерний знак НОМЕР_1, в районі паркувального майданчика по пр.Гагаріна в м. Кривому Розі скоїла зіткнення з автомобілем «Toyota Camry», номерний знак НОМЕР_2, що належить позивачу. Внаслідок зіткнення автомобіль «Toyota Camry» зазнав механічних пошкоджень, був пошкоджений задній бампер, ремонт якого відповідно до рахунку становить 3500грн. В підтвердження провини відповідач того ж дня 31.01.15 року надала розписку про зобовязання відшкодувати завдану шкоду.

Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 21 жовтня 2015 року МП «АНіС» відмовлено в задоволенні позову.

В апеляційній скарзі МП «АНіС» ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Зокрема вважає, що суд безпідставно не взяв до уваги доведення вини відповідача написаною розпискою, в якій міститься дата та час події ДТП , що є письмовим підтвердженням факту заподіяння шкоди.

Законодавець не обмежує перелік доказів у справі , які можуть доводити факт заподіяння шкоди, тому висновок суду про відсутність вироку або постанови є помилковим.

Судом безпідставно не взято до уваги товарний чек на виконані ремонтні роботи, який наданий субєктом підприємницької діяльності.

Неявка осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце судового розгляду справи являється їх волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, тому не може бути перешкодою для розгляду судом апеляційної інстанції питання по суті.

Виходячи з вимог частини 3 статті 27 ЦПК України щодо неприпустимості зловживання сторонами своїми процесуальними правами, статті 303-1 ЦПК України щодо строку розгляду апеляційної скарги та статті 67 ЦПК щодо строків процесуальних дій, а також зважаючи на вимоги ч. 2 ст. 305 ЦПК України, колегія суддів визнала неявку відповідача ОСОБА_4 в судове засідання такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що мале приватне підприємство «АНіС», керівником якого є ОСОБА_5, є власником автомобіля марки «Toyota Camry», номерний знак НОМЕР_2 (а.с.9).

З тексту розписки убачається, що ОСОБА_3 31 січня 2015 року зацепила бампер автомобіля НОМЕР_3 та зобовязалась сплатити ремонтні роботи ( а.с. 5).

Згідно рахунку №42112 від 06 квітня 2015 року виданого ОСОБА_6, ремонт заднього бамперу автомобіля «Toyota Camry», номерний знак НОМЕР_2 становить 3500 грн.( а.с.8).

Звертаючись до суду із вимогами позивач МП «АНіС» посилався, що з вини відповідача ОСОБА_3 завдано збитки в результаті ДТП, які становлять вартість відремонтованого автомобіля.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції дійшов висновку про їх недоведеність.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п.22.1. ст. 22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи.

Положеннями статей 10,60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 2 статті 59 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність належних та допустимих доказів фактичних обставин ДТП, які підлягають встановленню, що саме за участю відповідача ОСОБА_3 сталася ДТП, що особу, яка здійснила зіткнення ідентифіковано на підставі документів, які посвідчують особу. Дані фактичні обставини справи підлягають доведенню.

Позивачем не надано доказів, як і не заявлено клопотання про їх витребування, про страхування цивільно-правової відповідальності відповідача, що унеможливлює вирішення питання про відшкодування збитків.

Крім того, колегія суддів не приймає до уваги посилання представника позивача в апеляційній скарзі про належний та допустимий доказ на підтвердження розміру фактичних витрат на рахунок №42112 від 06 квітня 2015 року виданого ОСОБА_6, оскільки доказів про сплату коштів за зазначеним рахунком на виконання проведених ремонтних робіт позивачем не надано. Рахунок є лише підставою для сплати коштів. А доказів розрахунку за проведені ремонтні роботи не надано.

Рахунок містить лише вимогу , що сума до сплати становить 3500 грн., а доказів оплати за наданим рахунком, тобто фіскальний чек, або будь-яких доказів на підтвердження здійсненої оплати за надані послуги позивачем не надано.

Тому посилання на рахунок про стягнення коштів за фактичні витрати по проведеному ремонту позивачем не доведені.

Порушення судом першої інстанції норм процесуального права при розгляді справи, на які посилається відповідач в апеляційній скарзі, не можуть бути підставою для скасування законного рішення, оскільки вони не призвели до неправильного вирішення справи.

Інші доводи, викладені в апеляційній скарзі, не можуть бути взяті до уваги колегією суддів, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці.

Таким чином, установивши дійсні обставини справи, суд першої інстанції дав належну оцінку зібраним доказам, правильно застосував норми матеріального права, не допустив порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення спору, та дійшов обґрунтованого висновку, що позовні вимоги ОСОБА_7 доведені, обґрунтовані, а тому підлягають задоволенню.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає рішення суду в частині що оскаржується, ухваленим з дотриманням норм матеріального і процесуального права, яке зміні чи скасуванню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313- 315 ЦПК України, колегія судів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу малого приватного підприємства «АНіС» відхилити.

Рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 21 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Н.М. Грищенко

Судді: Л.А. Братіщева

ОСОБА_8