Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області
Справа № 2-2371/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2011 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Крамара О.В.

при секретарі Малик О.Я.

розглянувши в попередньому судовому засіданні в місті Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності,-

в с т а н о в и в :

10 жовтня 2011 року позивач звернулася в суд з позовом про визнання за нею права власності на незавершений будівництвом житловий будинок (процент готовності 62%), що знаходиться на земельній ділянці за адресою: м.Дрогобич, вул..Шухевича (проектований № 21).

В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що 30 вересня 2011 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 уклали договір про поділ майна подружжя.

Відповідно до умов Договору власником незавершеного будівництвом двоповерхового житлового будинку (процент готовності 62 %), що заходиться на земельній ділянці за адресою: вул. Шухевича (проектований №21) являється ОСОБА_1.

Проте згодом, відповідач повідомив, що саме він є власником незавершеного будівництва.

У зв'язку з тим, що відповідач фактично не визнав та заперечив її право власності на Об'єкт нерухомості, позивач змушена звернутися до суду із заявою про визнання за нею права власності на об'єкт нерухомості, мотивуючи це наступним.

У відповідності до п. 3.10 рішення виконавчого комітету Дрогобицької міської ради №164 «Про виділення земельних ділянок і надання дозволу на будівництво індивідуальних житлових будинків громадянам м.Дрогобича та відміну і внесення змін в рішення виконкому» від 15 червня 1989 року відповідач отримав дозвіл на будівництво індивідуального житлового будинку по типовому проекту ДБ-5/89 житловою площею 80,0 кв.м. корисною площею 134,32 кв.м. та господарської будівлі по типовому проекту ГБ -ІД/87 корисною площею 26,1 кв.м. на земельній ділянці по вул. Г. Іваненка (Шухевича) №21.

Оскільки, підчас будівництва будинку відповідач ніде не працював і будівництво проводилося за її кошти тому вона і відповідач уклали Договір відповідно до якого власником об'єкту нерухомості являється ОСОБА_1.

Відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

У відповідності до ст. 392 ЦК України власник має право пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до довідки Комунального підприємства Львівської обласної ради «Дрогобицьке міжміське бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» від 30 вересня 2011 року вартість спірного будинковолодіння становить 193406,00 грн.

Оскільки позивач являється пенсіонером з мінімальною пенсією, і знаходиться в скрутному матеріальному стані, тому у відповідності до ст. 82 ЦПК України просить відтермінувати судовий збір до винесення рішення.

Сторони в судове засідання не з'явились, надіславши суду заяви про розгляд справи у їхній відсутності. Позивачка позов підтримує, а відповідач не заперечує щодо задоволення позову. А відтак, відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює судове рішення про задоволення позову.

Перевіривши матеріали справи суд дійшов переконання, що позов ОСОБА_1 підставний та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

У відповідності до ст. 392 ЦК України власник має право пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Матеріалами справи встановлено, що у відповідності до п. 3.10 рішення виконавчого комітету Дрогобицької міської ради №164 «Про виділення земельних ділянок і надання дозволу на будівництво індивідуальних житлових будинків громадянам м.Дрогобича та відміну і внесення змін в рішення виконкому» від 15 червня 1989 року ОСОБА_2 отримав дозвіл на будівництво індивідуального житлового будинку по типовому проекту ДБ-5/89 житловою площею 80,0 кв.м. корисною площею 134,32 кв.м. та господарської будівлі по типовому проекту ГБ -ІД/87 корисною площею 26,1 кв.м. на земельній ділянці по вул. Г. Іваненка (Шухевича) №21.

30 вересня 2011 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 уклали договір про поділ майна подружжя, відповідно до умов цього договору власником незавершеного будівництвом двоповерхового житлового будинку (процент готовності 62 %), що заходиться на земельній ділянці за адресою: вул. Шухевича (проектований №21) являється ОСОБА_1.

Оскільки відповідач ОСОБА_2 підчас будівництва будинку ніде не працював, то будівництво здійснювалось за кошти ОСОБА_1, тому в суду не виникає жодних сумнівів того, що власником об'єкту нерухомості являється ОСОБА_1

Згідно довідки КП ЛОР «Дрогобицьке міжміське бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» від 30 вересня 2011 року вартість спірного будинковолодіння становить 193406,00 грн.

Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому на підставі ст. ст. 79, 81, 88 ЦПК України судові витрати слід стягнути з позивача в розмірі 1700 грн., проти чого вона не заперечувала.

Враховуючи вищенаведене та

керуючись ст.ст. 10, 57, 58, 60, 130, 174, 209, 212, 214-215 ЦПК України, ст.ст. 328, 331, 392 ЦК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задоволити.

Визнання за ОСОБА_1 право власності на незавершений будівництвом житловий будинок (процент готовності 62%), що знаходиться на земельній ділянці за адресою: м.Дрогобич, вул..Шухевича (проектований № 21).

Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави 1700 грн. держмита.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час його проголошення - з дня отримання такого.

Рішення виготовлено в нарадчій кімнаті.

Суддя __________________ Крамар О.В.