Справа № 2-210/11
Провадж.№ 2-р/481/2/15
УХВАЛА

іменем України

"11" грудня 2015 р. Новобузький районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді: Уманській О.В.,

при секретарі: Кузьміній Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Новобузького районного суду Миколаївської області заяву ОСОБА_1, про розяснення рішення,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Новобузького районного суду Миколаївської області від 30 травня 2011 року, ухваленому у цивільній справі №2-210/2011 за позовом ОСОБА_1 до Новобузької районної державної адміністрації Миколаївської області, відділу держкомзему у Новобузькому районі Миколаївської області про поновлення пропущеного строку давності, визнання права власності на земельну ділянку (пай) в натурі (на місцевості) та видати державний акт на право власності на земельну ділянку визнано за ОСОБА_1 право на земельну частку (пай) в розмірі 6,5 га в межах Новобузького району, Миколаївської області.

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про розяснення рішення суду, посилаючись на те, що в резолютивній частині рішення суду не вказано із земель якої власності виділено земельну частку (пай), у звязку з чим виникли перешкоди в виконані рішення суду.

Відповідачі у судове засідання не зявились, повідомлялись про час і місце судового засідання належним чином. Причини своєї неявки суду не повідомили, заяв про перенесення розгляду справи суду не направляли. Їхня неявка не перешкоджає розгляду питання про розяснення рішення.

Заслухавши ОСОБА_1, вивчивши матеріали зазначеної вище цивільної справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню.

У відповідності до ст. 221 ЦПК України, якщо рішення суду є незрозумілим суд за заявою осіб, які брали участь у справі, може постановити ухвалу, в якій розяснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

За ч.2 цієї статті, подання заяви про роз'яснення рішення суду допускається, якщо воно ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до примусового виконання.

Рішення суду від 30 травня 2011 року має недолік, так як в ньому відсутні достатньо чіткі вказівки із земель якої власності виділено земельну частку (пай), що робить рішення суду незрозумілим і ускладнює реалізацію права власності особою, якій ця земельна ділянка (пай) виділена.

Відповідно до Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 8 серпня 1995 року за № 720/95 визначено, що право на земельну частку (пай) мають члени сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю.

Відповідно до Закону України «Про порядок видіння в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) №899-IV від 05.06.2003р. із змінами та доповненнями в редакції 27.06.2015р., а саме статті 1 цього закону Право на земельну частку (пай) мають:

колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських

акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та

інших державних сільськогосподарських підприємств, а також

пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на

земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку;

громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай),

посвідченого сертифікатом;

громадяни та юридичні особи України, які відповідно до

законодавства України набули право на земельну частку (пай);

громадяни України, евакуйовані із зони відчуження, відселені

із зони безумовного (обов'язкового) або зони гарантованого

добровільного відселення, а також громадяни України, що самостійно

переселилися з територій, які зазнали радіоактивного забруднення,

і які на момент евакуації, відселення або самостійного переселення

були членами колективних або інших сільськогосподарських

підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які проживають у

сільській місцевості.

Громадянам, зазначеним в абзаці п'ятому частини першої цієї

статті, земельні ділянки в натурі (на місцевості) виділяються із

земель запасу чи резервного фонду в розмірі земельної частки (паю)

члена сільськогосподарського підприємства, розташованого на

території відповідної ради.

У разі відсутності на території

відповідної ради необхідних площ земель запасу чи резервного фонду

земельна ділянка за їх згодою може бути виділена в натурі (на

місцевості) меншого розміру або за рахунок земель запасу чи

резервного фонду, розташованих на території іншої ради в межах

області.

Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в

судовому порядку.

На підставі рішення Новобузького районного суду Миколаївської області від 30 травня 2011 року, ухваленому у цивільній справі №2-210/2011 за позовом ОСОБА_1 до Новобузької районної державної адміністрації Миколаївської області, відділу держкомзему у Новобузькому районі Миколаївської області про поновлення пропущеного строку давності, визнання права власності на земельну ділянку (пай) в натурі (на місцевості) та видати державний акт на право власності на земельну ділянку визнано за ОСОБА_1 право на земельну частку (пай) в розмірі 6,5 га в межах Новобузького району, Миколаївської області, документом який посвідчує право позивача на земельну частку (пай) , відповідно до ст. 2 ЗУ «Про порядок видіння в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Статтею 3 цього Закону передбачено, що підставою для виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації.

У відповіді відділу Держземагенства у Новобузькому районі Миколаївської області вих. №107 від 25.08.2015р. наданої ОСОБА_1 зазначено, що на території Шевченківської сільської ради обліковуються вільні земельні ділянки державної власності сільськогосподарського призначення загальною площею 43,2848 га.

Згідно довідки №30 від 04.12.2015 року, виданої виконкомом Шевченківської сільської ради Новобузького району Миколаївської області, землі колективної власності на території Шевченківської сільської ради Новобузького району Миколаївської області станом на 01.12.2015 року відсутні.

Враховуючи вищевикладене, у звязку з відсутністю земель колективної власності на території Шевченківської сільської ради Новобузького району Миколаївської області, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 повинна бути виділена належна йому за рішенням суду частка (пай) в натурі (на місцевості) із земель запасу розташованих на території відповідної ради, а у разі її відсутності в цій раді із земель розташованих на території іншої ради.

Керуючись ст. 221 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Розяснити рішення Новобузького районного суду Миколаївської області від 30 травня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Новобузької районної державної адміністрації Миколаївської області, відділу держкомзему у Новобузькому районі Миколаївської області про поновлення пропущеного строку давності, визнання права власності на земельну ділянку (пай) в натурі (на місцевості) та видати державний акт на право власності на земельну ділянку.

Зазначити в резолютивній частині рішення суду, що земельна частка (пай) в розмірі 6,5 умовних кадастрових гектарів на яку визнане за ОСОБА_1 право повинна бути виділена в натурі (на місцевості) із земель запасу розташованих на території Шевченківської сільської ради Новобузького району Миколаївської області, а у разі її відсутності в цій раді із земель розташованих на території іншої ради в межах області.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Миколаївської області через Новобузький районний суд Миколаївської області протягом пяти днів з дня отримання її копії.

Суддя