АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2015 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Одинака О. О.

суддів: Кулянди М.І., Половінкіної Н.Ю.

секретар Герман Я.І.

за участю ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за поданням державного виконавця відділу державної виконавчої служби Глибоцького районного управління юстиції Чернівецької області про тимчасове обмеження у праві виїзду ОСОБА_2 за межі України за апеляційною скаргою ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу Глибоцького районного суду Чернівецької області від 22 квітня 2015 року,

встановила:

Ухвалою Глибоцького районного суду Чернівецької області від 22 квітня 2015 року задоволено подання державної виконавчої служби Глибоцького районного управління юстиції в Чернівецькій області.

Тимчасово обмежено ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до повного погашення заборгованості за кредитним договором.

На вказану ухвалу ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2, подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати.

Посилається на те, що суд першої інстанції допустив порушення норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у розгляді справи, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав.

Постановляючи ухвалу суд виходив з того, що ОСОБА_2 має можливість виконати своє зобовязання за рахунок реалізації рухомого майна, яке належить йому на праві власності, при цьому ухиляється від виконання рішення суду.

Однак з такими висновками суду погодитись не можна.

Так, згідно частини 1 статті 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Пунктом 2 статті 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року, № 3857-XII громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов'язання - до виконання зобов'язань, або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

Відповідно до пункту 18 частини 3 статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року, № 606-XIV у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Статтею 377-1 ЦПК України визначено, що питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Шевченківського районного суду міста Чернівці від 9 березня 2011 року стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2 на користь АТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 69 254,37 доларів США та 17 783 гривні 57 копійок пені, що підтверджується виконавчим листом, виданим Шевченківським районним судом міста Чернівці від 20 квітня №2-718/11 (а.с.5).

30 травня 2013 року відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого листа Шевченківського районного суду міста Чернівці від 20 квітня 2011 року №2-716/11 (а.с.7).

З урахуванням вимог статті 377-1 ЦПК України, пункту 5 частини 1 статті 6 Закону України «Про порядок виїзду і в'їзду в Україну громадян України», пункту 18 частини 3 статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» саме старший державний виконавець зобов'язаний довести навмисне або інше свідоме невиконання боржником ОСОБА_2 рішення суду.

Звертаючись до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 державний виконавець відділу державної виконавчої служби Глибоцького районного управління юстиції Чернівецької області не надав суду доказів того, що ним вчинено всі дії, передбачені Законом України «Про виконавче провадження» спрямовані на погашення боргу.

Також державним виконавцем не надано суду доказів того, що боржник вчиняє дії, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення суду, що боржник за час виконання рішення виїжджав за межі України, що призвело до виникнення заборгованості, або безпідставно не з'являвся на виклики державного виконавця.

Враховуючи наведені вище обставини колегія судів вважає, що суд постановив ухвалу від 22 квітня 2015 року з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому згідно пункту 2 частини 1 статті 312 ЦПК України її слід скасувати та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні подання державного виконавця відділу державної виконавчої служби Глибоцького районного управління юстиції Чернівецької області ОСОБА_5 про тимчасове обмеження у праві виїзду ОСОБА_2 за межі України відмовити.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 312 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2, задовольнити.

Ухвалу Глибоцького районного суду Чернівецької області від 22 квітня 2015 року скасувати.

В задоволенні подання державного виконавця відділу державної виконавчої служби Глибоцького районного управління юстиції Чернівецької області про тимчасове обмеження у праві виїзду ОСОБА_2 за межі України відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з моменту її вступу в законну силу.

Головуючий

Судді: