АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер справи 667/2166/15ц Головуючий в І інстанції Скорик С.А.
Номер провадження 22-ц/791/2224/15 Доповідач: Пузанова Л.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2015 року серпня місяця 18 дня колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого:ОСОБА_1
Суддів:ОСОБА_2
ОСОБА_3
при секретарі:ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5, діючого від імені ОСОБА_6, на заочне рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 02 червня 2015 року в справі за позовом публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И Л А :

В березні 2015 року публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості, зазначаючи, що 06 квітня 2009 року сторони уклали договір, за умовами якого відповідачка отримала кредит у розмірі 4800 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Посилаючись на порушення відповідачкою умов договору щодо повернення кредитних коштів та щодо сплати процентів за користування ними, позивач просив суд стягнути з ОСОБА_6 заборгованість за кредитними зобовязаннями станом на 28.02.2015 року в сумі 12 669 грн. 93 коп., яка складається із заборгованості за кредитом в розмірі 4642,19 грн., заборгованості зі сплати процентів за користування кредитом у розмірі 5448,22 грн., заборгованості зі сплати пені та комісії у розмірі 1500 грн., штрафу (фіксована частина) 500 грн. та штрафу (процентна складова) у розмірі 579,52 грн.

Заочним рішенням суду від 02 червня 2015 року позов задоволено та вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Ухвалою від 06 липня 2015 року суд відмовив у задоволенні заяви ОСОБА_6 про перегляд заочного рішення.

В апеляційний скарзі ОСОБА_5, діючи від імені ОСОБА_6, просить рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні вимог банку відмовити, зазначаючи, що розглянувши справу у відсутність відповідачки, яка не була належним чином повідомленою про час і місце судового засідання, суд неповно дослідив обставини, як щодо зобовязань відповідачки у спірних правовідносинах, так і щодо дотримання позивачем позовної давності.

Письмові заперечення на апеляційну скаргу до суду не надходили.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Судом встановлено, що 06.04.2009 року сторони уклали кредитний договір, за умовами якого, що викладені у заяві ОСОБА_6 та Умовах і правилах надання банківських послуг, відповідачці надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 250 грн. з подальшим збільшенням розміру ліміту до 4800 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки(а.с. 8, 9, 10-15).

За умовами цього договору ОСОБА_6, як позичальник, зобовязувалась погашати кредитну заборгованість не пізніше останнього дня місяця, вказаного на платіжній картці, сплачувати щомісячно проценти за користування кредитними коштами, пеню за несвоєчасність повернення кредиту, комісію та штрафи за порушення строків платежів за грошовими зобовязаннями (п. 5.4, 6.5, 8.6 Правил користування платіжною карткою, що є складовою частиною кредитного договору).

Свої зобовязання за кредитним договором ОСОБА_6 належним чином не виконувала, внаслідок чого станом на 28.02.2015 року виникла заборгованість у розмірі 12 669,93 грн., яка складається із заборгованості за кредитом в розмірі 4642,19 грн., заборгованості зі сплати процентів за користування кредитом у розмірі 5448,22 грн., заборгованості зі сплати пені та комісії у розмірі 1500 грн., штрафу (фіксована частина) 500 грн. та штрафу (процентна складова) у розмірі 579,52 грн.

Як вбачається з заяви позичальника, строк дії виданої відповідачці при укладенні кредитного договору платіжної картки визначено березнем 2013 року (а.с. 8).

Надана банком апеляційному суду інформація свідчить про те, що, ОСОБА_6 продовжувала користуватися кредитними коштами поза межами дії платіжної картки, здійснивши зняття коштів для придбання продуктів востаннє 25.09.2013 року (а.с. 34).

Враховуючи, що відповідачка не виконала визначені кредитним договором зобовязання, а надані позивачем відомості щодо розміру заборгованості та строку дії картки ОСОБА_6 та її представником не спростовані, колегія суддів погоджується з висновок суду першої інстанції щодо обґрунтованості заявленого банком позову.

Доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують, так як не ґрунтуються на законі та належних доказах.

Так, твердження представника відповідачки про те, що відповідачка у звязку з ухваленням судом заочного рішення була позбавлена прав, передбачених чинним цивільним процесуальним законодавством, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки з матеріалів справи вбачається, що суд першої інстанції, здійснив заочний розгляд справи у відповідності до вимог ст. 224 ЦПК України, про що свідчать поштові повідомлення, наявні в матеріалах справи, згідно яких ОСОБА_6 була належним чином повідомлена про розгляд справи, отримавши судову повістка про виклик в судове засідання на 28.04.2015 року - 09.04.2015 року, а судову повістку про виклик в судове засідання на 02.06.2015 року - 04.05.2015 року, проте своїм правом брати участь у судових засіданнях у призначений час не скористалась, про причини своєї неявки суд не повідомила (а.с. 24,29).

Доводи представника відповідачки про те, що позивачем пропущено строк позовної давності, колегія суддів вважає юридично неспроможними з наступних підстав.

За змістом ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, 15.06.2015 року представник відповідачки звернувся до суду першої інстанції з заявою про перегляд заочного рішення, в якій зазначив про пропуск позивачем строку позовної давності.

Зазначені обставини представником відповідачки також викладені у апеляційній скарзі.

Відповідно до висновків Верховного Суду України, викладених в постанові, прийнятій 11 лютого 2015 року за результатом розгляду заяви про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України (справа №6-246цс14), які є обовязковими для суду при виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення, яка може бути розглянута апеляційним судом на стадії апеляційного провадження, якщо вона подана під час розгляду справи в суді першої інстанції до ухвалення рішення по суті спору.

Враховуючи, що представник відповідачки звернувся до суду з заявою про застосування позовної давності вже після винесення ним рішення 15.06.2015 року, тому апеляційним судом на стадії апеляційного провадження така заява не може бути розглянута.

Необґрунтованими, на думку колегії суддів, є посилання представника відповідачки на безпідставність збільшення позивачем кредитного ліміту та непідтвердження доводів щодо зняття таких коштів відповідачкою, оскільки як вбачається з наданої банком апеляційному суду виписки по картці (рахунку) ОСОБА_6, відповідачкою використовувались кредитні кошти в розмірі, що перевищує кредитний ліміт, первісно встановлений договором (а.с. 31-43).

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що рішення постановлено судом з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстави для його скасування та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позову відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.303,307,308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5, діючого від імені ОСОБА_6, відхилити.

Заочне рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 02 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: (підпис)

Судді: (два підписи)

З оригіналом згідно:

Копія ухвали оформлена 26 серпня 2015 року

Ухвала набрала законної сили 18 серпня 2015 року

Суддя Л.В. Пузанова

ОСОБА_7 Гуров