Справа № 529/837/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2015 року Диканський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Щабельської І. В.

при секретарі Іванченко В. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Диканька цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Великобудищанської сільської ради Диканського району Полтавської області про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

Вказуючи на те, що після смерті своєї баби ОСОБА_2 він, як спадкоємець за заповітом, прийняв спадщину у виді земельної ділянки площею 2,51 га для ведення товарного сільськогосподарського виробнитцва, яка роазташована на теритрії Великобудищанської сільської ради Диканського району Полтавської област /далі - Великобудищанська сільська рада/, однак через відсутність відомостей про цю земелю у Державному земельному кадастрі позбавлений можливості нотаріально оформити право власності на неї, позивач звернувся з позовом до суду про визнання права власності на спадкове майно.

Позивач подав суду заяву про підтримання позову та розгляд справи у його відсутність.

Від відповідача - Великобудищанської сільської ради - надійшов лист про визнання позову та розгляд справи у відсутність його представника.

Третя особа - приватний нотаріус Диканського районного нотаріального округу Полтавської області ОСОБА_3 /далі - приватний нотаріус ОСОБА_3І./ - заперечень проти позову не подав, подала клопотання про розгляд справи у його відсутність.

За вказаних обставин розгляд справи був проведений без участі позивача, представника відповідача та третьої особи.

Відповідно до ч. 1 та ч. 4 ст. 174 ЦПК України відповідач має право визнати позов протягом усього часу судового розгляду справи, зробивши усну заяву. Якщо визнання позову відповідачем викладене в адресованій суду письмовій заяві, ця заява приєднується до справи. У разі визнання позову відповідачем суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Дослідивши документи справи та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, 17 січня 2013 року в с. Великих Будищах Диканського району Полтавської області померла ОСОБА_2, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії І-КЕ № 235482, виданим 18 січня 2013 року виконавчим комітетом Великобудищанської сільської ради. За життя нині померлій ОСОБА_2 на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії Р1 № 503652, виданого 27 червня 2001 року Великобудищанською сільською радою народних депутатів /далі - Державний акт/, належала земельна ділянка площею 2,51 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Великобудищанської сільської ради. Державний акт був виданий у встановленому на той час законом порядку і зареєстрований у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю. Належність вказаної землі померлій ОСОБА_2 також підтверджено довідкою відділу Держземагенства у Диканському районі Полтавської області від 11.06.2015 року. Згідно довідки Великобудищанської сільської ради уточнена площа спірної земельної ділянки становить 2,5064 га.

Відповідно до ст. 23 ЗК України право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами. Положенням ст. 125 ЗК України визначено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування виникають з моменту реєстрації цих прав. Однак зміст ст. 125 ЗК України та порядок реєстрації земельних ділянок був змінений у 2009 році, а Закон України "Про Державний земельний кадастр" почав діяти лише з 01.01.2013 року, тобто після видачі ОСОБА_2 Державного акта.

За таких обставин суд приходить до висновку, що вказана вище земельна ділянка належала ОСОБА_2 на законних підставах, хоча в подальшому після зміни земельного законодавства і не була внесена до Державного земельного кадастру, а тому є спадковим майном.

Відповідно до ст.ст. 1218, 1220 ч. 2, 1233, 1268, 1270 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися після його смерті. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину чи не прийняти її. Якщо спадкоємець не проживав разом із спадкодавцем на момент смерті останнього, то для прийняття спадщини встановлюється шестимісячний строк з моменту її відкриття.

Як вбачається з заповіту, посвідченого 05 грудня 2012 року секретарем Великобудищанської сільської ради, ОСОБА_2 на випадок свої смерті все своє майно заповіла своєму онукові ОСОБА_1 - позивачу по справі.

З довідки приватного нотаріуса ОСОБА_3 вбачається, що після смерті ОСОБА_2 11.07.2013 року на підставі заяви позивача ОСОБА_1 була заведена спадкова справа. Інші особи із заявами про прийняття спадщини не звертались. Однак свідоцтво про право на спадщину на спірну земельну ділянку позивачу видане не було через відсутність в даний час реєстрації відповідних даних про землю у Державному земельному кадастрі.

Враховуючи, що спірна земельна ділянка є спадковим майном, належала померлій ОСОБА_2 на законних підставах, позивач, як спадкоємець за заповітом, прийняв спадщину після смерті баби, інші особи з заявами про прийняття спадщини до нотаріуса не звертались, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову та визнання за позивачем права власності на вказане спадкове майно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1216-1218, 1220-1223, 1225, 1258, 1233-1235, 1268-1270, 1272 ЦК України, ст.ст. 78-81 ЗК України, ст. ст. 10, 11, 60, 208-209, 212 - 215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку спадкуваання за заповітом, право власності на земельну ділянку площею 2,5064 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Великобудищанської сільської ради Диканського району Полтавської області та належала померлій 17 січня 2013 року ОСОБА_2 на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії Р1 № 503652, виданого Великобудищанською сільською радою народних депутатів Диканського району Полтавської області 27 червня 2001 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 459.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Полтавської області шляхом подачі через Диканський районний суд апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: