АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2832/15Головуючий по 1 інстанції
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 22 жовтня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_6 до державного підприємства «Одеська залізниця» третя особа начальник Шевченківської дистанції енергопостачання ОСОБА_7 про стягнення не донарахованої заробітної плати, -

в с т а н о в и л а :

В липні 2015 року ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом до державного підприємства «Одеська залізниця» третя особа начальник Шевченківської дистанції енергопостачання ОСОБА_7 про стягнення не донарахованої заробітної плати, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з 1981 року, він працює водієм у Шевченківській дистанції енергопостачання, яка є структурним підрозділом державного підприємства «Одеська залізниця».

В 1989 році, позивач отримав водійську кваліфікацію по першому класу, що дає право на отримання надбавки до основного розміру оплати праці на підприємстві, що визначено колективним договором в розмірі 25% щомісячно.

Незважаючи на це , начальником дистанції ОСОБА_7 29 грудня 2014 року, був виданий наказ №ЕЧ2-14/509, пунктом другим якого в односторонньому порядку було змінено загальні умови договору, а саме введено певні умови, за наявності яких бухгалтерія дистанції могла проводити такі нарахування та виплати надбавок за класність, чим було обмежено право позивача на оплату праці.

Наслідком неодноразових скарг та усних звернень до керівництва дистанції та до місцевих профспілок, стало те, що 18 березня 2015 року начальник ЕЧ2 ОСОБА_7 наказом №ЕЧ2-14/130 скасував незаконне рішення в частині обмеження прав позивача на отримання надбавки, але заборгованість за січень-лютий місяці 2015 року, що складає суму в межах 800-1000 гривень відмовляє у виплаті.

На підставі наведених обставин позивач просив стягнути з відповідача суму заборгованості по виплаті заробітної плати за січень-лютий місяці 2015 року.

Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 22 жовтня 2015 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення та ухвалити нове рішення яким задовольнити позовні вимоги.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, виходив з того, що надбавка за класність водія має рахуватись за час коли водій безпосередньо керував автотранспортним засобом.

Однак з такими висновками суду погодитись не можна.

Відповідно до частини 1 статті 21 КЗпП трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

В судовому засіданні встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач з 1981 року перебуває в трудових відносинах з державним підприємством «Одеська залізниця» на посаді водія. 15 липня 1986 року ОСОБА_6 присвоєно перший клас водія, що підтверджується трудовою книжкою. (а.с.3)

Згідно статті 94 КЗпП заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується.

Відповідно до частини 2 статті 97 КЗпП форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами. Якщо колективний договір на підприємстві, в установі, організації не укладено, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний погодити ці питання з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником), що представляє інтереси більшості працівників, а у разі його відсутності - з іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом.

Частиною 2 статті 2 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що додаткова заробітна плата, це - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

Таким чином надбавка, входить до структури заробітної плати.

Пунктом 4.9 колективного договору між адміністрацією і комітетом профспілки Шевченківської дистанція електропостачання на 2011-2015 роки, встановлено, що розміри доплат і надбавок до тарифних ставок (посадових окладів) працівникам дистанції встановлено відповідно до додатку №6.(а.с.21-27)

Згідно додатку №6 до колективного договору встановлено надбавки за класність водіям легкових, вантажних і пожежних автомобілів, автобусів водіям ІІ класа 10%, І класа 25% встановленої тарифної ставки за відпрацьований час.

Поняття часу роботи визначено ч.1 статті 57 КЗпП, згідно якої час початку і закінчення щоденної роботи (зміни) передбачається правилами внутрішнього трудового розпорядку і графіками змінності у відповідності з законодавством.

Виходячи із вказаної норми права, зазначене в додатку №6 до колективного договору, поняття відпрацьований час, є нічим іншим як виконання працівником, у відповідності до правил внутрішнього трудового розпорядку, трудових обовязків передбачених трудовим договором, в даному випадку посадових обовязків водія, а відтак вказана набавка рахується за весь час перебування на роботі, а не за час коли водій безпосередньо керує транспортним засобом.

В порушення вказаних норм права 29 грудня 2014 року начальник Шевченківської дистанції електропостачання, видав наказ №ЕЧ2-14/509, де в пункті 2 зазначив, що під терміном «Фактично відпрацьований час водієм» мається на увазі коли водій безпосередньо керував транспортним засобом, що відображається у подорожньому листі. Якщо водій у робочий час знаходився на роботі, але не виїжджає (відсутній подорожній лист), тобто не керує автотранспортним засобом, надбавка за класність за ці години не виплачується, оскільки при виконанні робіт, які не повязані з керуванням автотранспортними засобами, кваліфікація ІІ чи І класу водія не потребується.(а.с.4)

На підставі вказаного наказу, позивачу, за січень-лютий місяці 2015 року, не була в повному обсязі виплачена передбачена колективним договором надбавка і заборгованість розрахована позивачем та на якій позивач наполягав в судовому засіданні складає 865.32 гривни, а тому колегія суддів, вважає, що вказана сума підлягає задоволенню.

Статтею 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» встановлено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Особа яка надавала правову допомогу позивачу в судовому засіданні не була і з матеріалами справи не знайомилась, а тому такі витрати не підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

За таких обставин, колегія суддів, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню, і ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст..ст.303,307,309,313,314,316 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити, а рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 22 жовтня 2015 року - скасувати.

Ухвалити нове рішення яким:

Стягнути з державного підприємства «Одеська залізниця» на користь ОСОБА_6 заробітну плату в сумі 865 гривень 32 копійки.

Стягнути з державного підприємства «Одеська залізниця» на користь держави судові витрати в сумі 1218 гривень.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з часу проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом 20 днів.

Головуючий :

Судді :