Справа № 428/369/15-ц
Провадження № 2/428/79/2015
06 березня 2015 року м. Сєвєродонецьк
Сєвєродонецький міський суд Луганської області в складі:
головуючого суддіОлійник В.М.,
при секретаріАндрусишин Н.Т.,
за участю прокурора Паталахи А.В.,
представника третьої особиДанько К.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сєвєродонецьку цивільну справу за позовною заявою Органу опіки та піклування Сєвєродонецької міської ради в інтересах малолітньої ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Служба у справах дітей Сєвєродонецької міської ради про позбавлення батьківських прав, -
Орган опіки та піклування Сєвєродонецької міської ради звернувся до Сєвєродонецького міського суду з позовною заявою в інтересах малолітньої ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав.
В обґрунтовування позовних вимог орган опіки та піклування посилається на те, що підставами для звернення з заявою є неможливість малолітньої дитини самостійно представляти свої інтереси в суді через свій вік. В ході проведеної роботи встановлено, що ОСОБА_2, має малолітню доньку ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1. Батько дитини записаний у свідоцтві про народження за вказівкою матері, згідно із ч.1 ст.135 Сімейного Кодексу України. Одразу після народження малолітня ОСОБА_1 мала декілька захворювань, що потребувало більш ретельного догляду за дитиною та подальшого лікування в дитячому соматичному відділенні міської лікарні, до якого її було переведено 18.09.2014 року без матері. В цей час мати дитини, ОСОБА_2, проходила лікування у лікаря дерматолога з діагнозом «стрептодермія». Після проходження відповідного лікування 22.09.2014 р. матері було дозволено перебування разом з дитиною у відділенні, але до 26.09.2014 р. доглядом за дитиною займалися виключно медичні працівники. Мати перебувала у відділенні з дитиною лише до 04.10.2014 р., після чого відпросилася додому, щоб «навести порядок вдома» для виписки дитини з відділення. Більше мати до дитини не поверталася, станом її здоров'я не переймалася, будь-яку допомогу не надавала та взагалі покинула доньку у педіатричному відділені МБЛ м.Сєвєродонецька.
Спеціалістами ССД, ВКМСД, ЦСССДМ з ОСОБА_2 неодноразово проводилася відповідна профілактична робота з приводу виконання батьківських обов'язків по догляду та утриманню новонародженої дитини, обстежено умови мешкання родини, надані рекомендації, щодо приведення приміщення у відповідність для мешкання новонародженої дитини. Співробітниками ВКМСД на матір неодноразово були складені протоколи щодо притягнення до адміністративної відповідальності за ч.ч.1, 2 ст. 184 КУпАП, але це не дало позитивних результатів і мати продовжує ухилятися від виконання батьківських обов'язків. З початку грудня 2014 року та по теперішній час малолітня ОСОБА_1 знаходиться в Луганському обласному будинку дитини № 2. За інформацією головного лікаря будинку дитини ОСОБА_3, мати ОСОБА_1 жодного разу її не відвідувала, долею дитини не переймається. Враховуючи вищевказане та той факт, що ОСОБА_2 самоухилилася від виконання батьківських обов'язків, не усвідомлює відповідальності за виховання своєї дитини, враховуючи інтереси дитини, необхідність умов виховання на належному рівні, орган опіки та піклування Сєвєродонецької міської ради просить позбавити батьківських прав ОСОБА_2 стосовно її малолітньої доньки ОСОБА_1.
У судове засідання представник органу опіки та піклування не зявився, надав до суду заяв, в якій просив справу слухати без своєї участі, заявлені вимоги в інтересах малолітньої дитини підтримує.
Відповідач в судове засідання повторно не з'явилася, про причину неявки суд не повідомила, про день, час та місце слухання справи повідомлялася належним чином шляхом направлення повісток з рекомендованим повідомленням. Заяви про розгляд справи за її відсутності не надходило.
Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Представник позивача не заперечував проти розгляду справи за відсутності відповідача. У зв'язку з наведеним, суд вважає за можливе слухати справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього.
Представник третьої особи служби у справах дітей та прокурор в судовому засіданні позов підтримали в повному обсязі.
Вислухавши представників осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи та надані докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про позбавлення відповідача батьківських прав у відношенні неповнолітньої дитини знайшли своє підтвердження та підлягають задоволенню з огляду на таке.
ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 народилася ОСОБА_1. При цьому, батьком дитини записаний ОСОБА_6, а матір'ю - ОСОБА_2.
Відповідно довідки КП «Єдиний розрахунковий центр м.Сєвєродонецька» від 09.12.2014 року ОСОБА_2 мешкає за адресою: АДРЕСА_1 разом із матір'ю ОСОБА_7.
Відповідно до висновку про позбавлення батьківських прав від 22.12.2014 року № 5482 орган опіки та піклування Сєвєродонецької міської ради вважає, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, слід позбавити батьківських прав стосовно її малолітньої дитини ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Відповідно до листа Сєвєродонецького міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді від 06.10.2014 року № 548 директор вказаного закладу просить Начальника ССД Сєвєродонецької міської ради вжити необхідних заходів для збереження здоров'я малолітніх дітей ОСОБА_8 та ОСОБА_1 у зв'язку з невиконанням ОСОБА_2 зобов'язань, спрямованих на задоволення потреб та інтересів дітей.
Відповідно до листів головного лікаря та завідуючого педіатричного відділення Комунальної установи «Сєвєродонецька міська багатопрофільна лікарня» від 03.10.2014 року № 1046 та від 23.10.2014 року № 1109 в період з 22.09.2014 року по 26.09.2014 року мати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, не відвідувала дитину у відділенні закладу, не надавала ліків, одягу, годування дитині, не відповідала на телефонні дзвінки. Знаходячись в палаті мати не дотримувалась правил гігієни, не реагувала на зауваження персоналу. 04.10.2014 року мати відбула додому за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 для наведення ладу, проте пізніше до 22.10.2014 року не повернулася у відділення медичного закладу, догляд за дитиною не здійснювала.
Згідно копії акту закладу охорони здоров'я та органу внутрішніх справ України про дитину, покинуту в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров'я від 13.10.2014 року ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, виявлена в якості покинутої дитини 13.10.2014 року в Комунальній установі «Сєвєродонецька міська багатопрофільна лікарня».
Згідно із актом обстеження побутових умов, складеним 25.09.2014 року спеціалістом ССД, ОСОБА_2 мешкає за адресою: АДРЕСА_1. Загальний гігієнічний стан квартири незадовільний, умови для мешкання новонародженої дитини відсутні.
Довідкою про притягнення особи до адміністративної відповідальності підтверджено, що ОСОБА_2 притягалася до адміністративної відповідальності за ухилення від виконання передбачених законодавством обов'язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей двічі: 25.09.2014 року за ч.1 ст.184 КУпАП та 30.10.2014 року ч.2 ст.184 КУпАП.
Відповідно до ст.165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина заклад охорони здоров'я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки і піклування, прокурор, а також сама дитина, що досягла чотирнадцяти років.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.
Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року № 3 ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання.
Враховуючи те, що відповідач ОСОБА_2 не займається вихованням і матеріальним утриманням неповнолітньої дитини ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, на даний час хоча і має постійне місце мешкання, однак вказане місце мешкання не має умов для мешкання новонародженої дитини відсутні, суд вважає, що ОСОБА_2 слід позбавити батьківських прав стосовно її малолітньої дитини ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що доводи, висловлені в позовній заяві підтверджені в судовому засіданні, обґрунтовані наявними у справі доказами, у зв'язку із чим суд вважає за необхідне позов задовольнити, судові витрати віднести за рахунок держави.
Керуючись ст. ст. 7, 10, 11, 60, 209, 367, 212-215, 223 ЦПК України, ст. ст. 164-170, СК України, суд, -
Позов Органу опіки та піклування Сєвєродонецької міської ради в інтересах малолітньої ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Служба у справах дітей Сєвєродонецької міської ради про позбавлення батьківських прав задовольнити.
Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьківських прав стосовно її малолітньої дитини ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
У цьому разі строк, протягом якого розглядалася заява, не включається до строку на апеляційне оскарження рішення.
Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Луганської області через Сєвєродонецький міський суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В. М. Олійник