Провадження №2/751/2152/15
Рішення

Іменем України

23 грудня 2015 року м. Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Деркача О. Г.

при секретарі Гармаш-Лящинська М. В.

за участю: позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Чернігівський завод радіоприладів» про стягнення заробітної плати, середньої заробітної плати за час затримки в розрахунку при звільненні та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

16.11.2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПАТ «ЧЕЗАРА», в якому просить стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі в розмірі 7673 грн. 93 коп., середній заробіток за час затримки по день фактичного розрахунку у розмірі 1 143 грн. 54 коп. та 2 000 грн. моральної шкоди. Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що наказом № 86/к від 23.01.1991 року був прийнятий на роботу на виробниче об»єднання «ЧЕЗАРА» на посаду товарознавець у відділ матеріально технічного постачання. Наказом № 282/к від 08.10.2015 року позивача було звільнено з роботи, в зв»язку зі скороченням штату чисельності працівників на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП. При звільненні відповідач не провів повний розрахунок з ним, у звязку з чим, виникла заборгованість по заробітній платі в розмірі 7 673 грн. 93 коп. Вказує, що в результаті невиплати з вини установи заробітної плати в строки, передбачені ст. 116 КЗпП, відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП України, відповідач зобов»язаний виплатити позивачу середній заробіток за весь час затримки розрахунку у сумі 1 143 грн. 54 коп. (середньоденна заробітна плата становить 63 грн. 53 коп.). Крім цього, незаконними діями відповідача йому було заподіяно моральну шкоду, в звязку з моральними переживаннями, які виразилися у підвищеному нервово-емоційному стані.

Позивач в судовому засідання позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні визнала позовні вимоги в частині стягнення заробітної плати та середнього заробітку, заперечувала проти задоволення моральної шкоди, надавши письмові заперечення (а.с.16-18).

Вислухавши сторін по справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 працював з 23.01.1991 року по 13.10.2015 року у ПАТ «ЧЕЗАРА» провідним інженером у відділі постачання 460. За наказом № 282/к від 08.10.2015 року був звільнений з посади за п. 1 ст. 40 КЗпП України - за скороченням штату. Вказані обставини підтверджені записами в трудовій книжці ОСОБА_1 (а.с.4-5).

Заборгованість із заробітної плати ПАТ «ЧЕЗАРА»» перед ОСОБА_1 на момент подачі позову становить 7 673 грн. 93 коп. (а.с.21).

Тобто, факт порушення права позивача на розрахунок при звільненні знайшов своє підтвердження в суді.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів.

Статтею 116 передбачено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належить йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

У разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівнику сум у зазначені строки, підприємство, установа, організація згідно ч.1 ст.117 КЗпП України повинні виплатити працівникові середній заробіток за час затримки по день фактичного розрахунку.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що, в силу ст. 117 КЗпП України, відповідач зобовязаний виплатити позивачу середній заробіток за затримку розрахунку, оскільки повний розрахунок з останнім відповідачем так і не було проведено, ні на момент його звільнення, ні на момент розгляду справи в суді.

Як вбачається з розрахунку, проведеного позивачем, його середньоденна заробітна плата складає 63 грн. 53 коп.

Сума середнього заробітку за час затримки розрахунку складає 1 143 грн. 54 коп. (63 грн. 53 коп. * 18 днів), що визнається представником відповідача .

Відповідно до ст. ст. 10, 11 ЦПК України суд вирішує цивільний спір на засадах змагальності із застосуванням принципу диспозитивності в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів.

Як зазначено в ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачем ПАТ «ЧЕЗАРА» не надано суду жодних доказів, які б спростовували докази, надані позивачем щодо розміру заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки розрахунку.

За вказаних обставин, суд дійшов висновку, що вимоги позивача щодо стягнення заборгованості по заробітній платі в розмірі 7 673 грн. 93 коп. , а також середньомісячного заробітку за час затримки розрахунку в сумі 1 143 грн. 54 коп. підлягають задоволенню.

Щодо відшкодування моральної шкоди, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику проводиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Суд вважає, що порушення відповідачем законних прав позивача на своєчасне отримання заробітної плати і розрахунку при звільненні спричинило моральну шкоду, яка виразилась в необхідності докладати додаткових зусиль в організації свого життя, з даного приводу позивач зазнав переживань, він змушений був звертатись до суду за захистом свого права.

При визначенні розміру моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню, суд враховує розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, тривалість невиплати заробітної плати і виходячи із норм ст. 237-1 КЗпП України, засад розумності, виваженості, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача в цій частині підлягають частковому задоволенню, а саме: на користь позивача слід стягнути моральну шкоду у розмірі 1000 грн.

У відповідності до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь держави судовий збір, від сплати якого позивач звільнений, в розмірі 974 грн. 40 коп.

На підставі ст. ст. 115- 117 Кодексу законів про працю України, ст. ст. 11, 57-61, 208-209, 212-215, 294 ЦПК України, с у д

Вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Чернігівський завод радіоприладів» про стягнення заробітної плати, середньої заробітної плати за час затримки в розрахунку при звільненні та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Чернігівський завод радіоприладів» на користь ОСОБА_1 заробітну плату в розмірі 7 673 (сім тисяч шістсот сімдесят три) грн. 93 коп., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 1 143 (одна тисяча сто сорок три) грн. 54 коп. (без відрахувань обов»язкових платежів), моральну шкоду в розмірі 1 000 (одна тисяча) грн.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Чернігівський завод радіоприладів» на користь держави судовий збір в розмірі 974 (дев»ятсот сімдесят чотири) грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О. Г. Деркач