Справа № 529/736/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2015 року Диканський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Щабельської І. В.

при секретарі Іванченко В. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Диканька цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Диканської селищної ради Диканського району Полтавської області про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

Вказуючи на те, що після смерті матері ОСОБА_2 вона, як спадкоємець за законом, прийняла спадщину, яка складається з земельної ділянки площею 3,09 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Диканської селищної ради Диканського району Полтавської області /далі - Диканська селищна рада/, однак через втрату оригінала Державного акта на право приватної власності на землю та відсутністю відомостей про цю землю у Державному земельному кадастрі позбавлена можливості нотаріально оформити право власності на неї, позивач звернулась до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно.

Позивач подала суду заяву про підтримання позову та розгляд справи у її відсутність.

Від відповідача - Диканської селищної ради - надійшов лист про визнання позову та розгляд справи у відсутність його представника.

Треті особи - Приватний нотаріус Диканського районного нотаріального округу Полтавської області Шимка О.І. / далі - приватний нотаріус Шимка О.І./та ОСОБА_4 - в судове засідання не з'явилися, заперечень проти позову не подали.

За вказаних обставин розгляд справи був проведений без участі сторін та третіх осіб.

Відповідно до ч. 1 та ч. 4 ст.174 ЦПК України відповідач має право визнати позов протягом усього часу судового розгляду справи, зробивши усну заяву. Якщо визнання позову відповідачем викладене в адресованій суду письмовій заяві, ця заява приєднується до справи. У разі визнання позову відповідачем суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Дослідивши документи справи та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року в смт. Диканьці Диканського району Полтавської області померла ОСОБА_2, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1, виданим 07 лютого 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Диканського районного управління юстиції у Полтавській області. За життя ОСОБА_2 на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2, виданого 30.07.2003 року Диканською селищною радою /далі - Державний акт/, належала земельна ділянка площею 3,09 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Диканської селищної ради. Державний акт був виданий у встановленому законом порядку і зареєстрований у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю зв № НОМЕР_3. Належність вказаної землі померлій ОСОБА_2 підтверджено відповідною довідкою, виданою відділом Держземагенства у Диканському районі Полтавської області 17.06.2015 року, та довідкою про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, виданою відділом Держземагенства у Диканському районі Полтавської області 17.06.2015 року.

Відповідно до положень ст. 23 ЗК України право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами. Положенням ст. 125 ЗК України визначено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування виникають з моменту реєстрації цих прав. Однак зміст ст. 125 ЗК України та порядок реєстрації земельних ділянок був змінений у 2009 році, а Закон України "Про Державний земельний кадастр" почав діяти лише з 01.01.2013 року, тобто після видачі ОСОБА_2 Державного акта.

В судовому засіданні встановлено, що оригінал Державного акта на право приватної власності на землю був втрачений.

Відповідно до положень ст.ст. 316, 319 ЦК України, правом власності є право особи на річ, яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

За таких обставин суд приходить до висновку, що вказана вище земельна ділянка належала ОСОБА_2 на законних підставах, хоча в подальшому після зміни земельного законодавства і не була внесена до Державного земельного кадастру та був втрачений Дерджавний акт, а тому є спадковим майном.

Відповідно до ст.ст. 1218, 1220 ч. 2, 1261, 1268, 1270 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися після його смерті. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину чи не прийняти її. Якщо спадкоємець не проживав разом із спадкодавцем на момент смерті останнього, то для прийняття спадщини встановлюється шестимісячний строк з моменту її відкриття.

З довідки приватного нотаріуса Шимки О.І. вбачається, що після смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 року була заведена спадкова справа на підставі заяви позивача, яка є дочкою померлої, про прийняття спадщини, а також була подана заява про відмову від прийняття спадщини від сина спадкодавця ОСОБА_4 - третьої особи по справі. Однак позивачу нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спірну земельну ділянку через відсутність в даний час реєстрації відповідних даних про неї у Державному земельному кадастрі.

Враховуючи, що спірна земельна ділянка є спадковим майном, належала померлій ОСОБА_2 на законних підставах, позивач, як спадкоємець за законом, прийняла спадщину після смерті матері, інші особи з заявами про прийняття спадщини до нотаріуса не звертались, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову та визнання за позивачем права власності на вказане спадкове майно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 316, 319, 1216-1218, 1220-1223, 1225, 1258, 1261, 1268-1270, 1272 ЦК України, ст.ст. 78-81 ЗК України, ст. ст. 10, 11, 60, 208-209, 212 - 215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку площею 3,09 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Диканської селищної ради Диканського району Полтавської області та належала померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_2 на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2, виданого Диканською селищною радою Диканського району Полтавської області 30 липня 2003 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № НОМЕР_3.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Полтавської області шляхом подачі через Диканський районний суд апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: