Провадження № 22ц/784/2914/15 Суддя першої інстанції Селіщева Л.І.
Справа№488/5509/14-ц
Категорія 24 Суддя-доповідач апеляційного суду ОСОБА_1
У Х В А Л А

Іменем України

24 грудня 2015 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого Царюк Л.М.,

суддів: Крамаренко Т.В., Серебрякової Т.В.,

із секретарем Гавор В.Б.,

за участю: позивачки ОСОБА_2,

представників позивача ОСОБА_3 ОСОБА_4, ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 і ОСОБА_3 на рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 29 вересня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 і ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Миколаївгаз» про захист прав споживачів у спосіб визнання недійсним акту експертизи газового лічильника та зобовязання вчинити певні дії та за зустрічним позовом публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Миколаївгаз» (надалі - ПАТ «Миколаївгаз») до ОСОБА_3 про стягнення збитків та заборгованості за надані послуги з газопостачання, -

В С Т А Н О В И Л А:

16 жовтня 2010 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулись до суду з позовом, який уточнили в подальшому, до ПАТ «Миколаївгаз» про захист прав споживачів, визнання недійсним акту експертизи газового лічильника та зобовязання вчинити певні дії.

Свої вимоги позивачі мотивували тим, що вони мешкають у будинку № 16 по вул. Братській у м. Миколаєві та є споживачами послуг, які надає ПАТ «Миколаївгаз».

З метою проведення планової перевірки газового лічильника, що встановлений у їх будинку, працівниками ПАТ «Миколаївгаз» був проведений його демонтаж.

16 березня 2011 року була проведена експертиза газового лічильника, яка встановила порушення конструкції лічильника та цілісності пломб заводу виробника, що на думку відповідача, свідчить про доступ до лічильного механізму приладу обліку газу. На підставі цих висновків було складено акт та нараховані збитки. Крім того, відповідачем була нарахована заборгованість за спожиті послуги з газопостачання, яка, виходячи із показників лічильника 4346 м?, склала 3613, 80 грн.

У звязку з наявністю такої заборгованості 5 вересня 2011 року їх будинок було відключено від газопостачання.

У подальшому, вони отримали постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 24 березня 2014 року, яка була винесена на підставі судового наказу, виданого Корабельним районним судом м. Миколаєва 21 жовтня 2013 року, про стягнення з ОСОБА_3 на користь відповідача заборгованості у розмірі 1870 грн.

За їх заявою, вищезазначений судовий наказ було скасовано та вони надіслали до виконавчої служби заяву з вимогою про закриття виконавчого провадження.

Проте, в грудні 2014 року вони отримали вимогу-попередження, в якій ПАТ «Миколаївгаз» вимагав сплатити заборгованість за спожитий природний газ у розмірі - 3974,24 грн. станом на 19 грудня 2014 року, посилаючись на покази лічильника 4839 м?.

Як на думку позивачів, відповідач зловживає своїм монопольним становищем на ринку надання послуг, та безпідставно вимагає у них сплатити неіснуючу заборгованість за надані послуги.

Посилаючись на викладене, позивачі просили суд:

- визнати недійсним акт експертизи газового лічильника від 16 березня 2011 року;

- визнати борг у сумі 3 974,21 грн. таким, що заявлений за межами позовної давності;

- зобовязати негайно відновити газопостачання у повному обсязі до будинку № 16 по вул. Братській у м. Миколаєві;

- скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження № 42585378 від 24 березня 2014 року та інші винесені за вказаним судовим наказом та постанову про нарахування збору за проведення виконавчих дій державним виконавцем з зобовязанням надіслати боржнику відповідні постанови;

- зобовязати посадових осіб ПАТ «Миколаївгаз» провести перерахунки за спожитий газ за період з 2012 по 2014 роки.

24 квітня 2015 року ПАТ «Миколаївгаз» звернулось до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_3 про стягнення збитків.

Свій позов обґрунтовувало тим, що ОСОБА_3 є споживачем природного газу, який постачає відповідач. 11 березня 2011 року у нього було демонтовано газовий лічильник «Галлус 4» № 0071452 для проведення державної повірки.

При демонтажу лічильника виник сумнів у правильності його роботи через ознаки порушення конструкції лічильника, про що був складений відповідний акт, який ОСОБА_3 підписав без зауважень.

16 березня 2011 року була проведена експертиза газового лічильника, яка встановила «порушення конструкції лічильника. При відкритті облікового механізму, було встановлено, що пломба складається із декількох частин, які скріплені між собою речовиною, схожою на клей. Наявним був доступ до облікового механізму». За наслідками порушення споживачеві були нараховані збитки з часу останнього контрольного зняття показів лічильника газу, тобто за період з 22 лютого по 16 березня 2011 року, у розмірі 1450,78 грн. Крім цього, споживачеві була нарахована заборгованість за спожитий природний газ за період з лютого 2011 року по 1 лютого 2015 року, на покази лічильника 4 955м? у розмірі 2 163,98 грн.

Посилаючись на викладене, ПАТ «Миколаївгаз» просило суд стягнути з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Миколаївгаз» збитки у сумі 1768.26 грн.

Після неодноразових уточнень позовних вимог ПАТ «Миколаївгаз» просило суд стягнути з ОСОБА_3 на свою користь 1450,78 грн. збитків, спричинених внаслідок пошкодження приладу обліку газу та 868 грн. 53 коп. заборгованість за надані послуги з постачання газу.

Ухвалою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 24 червня 2015 року, яку занесено до журналу судового засідання, зустрічний позов прийнято до провадження за первісним позовом.

Рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 29 вересня 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_2 і ОСОБА_3 відмовлено в повному обсязі. Зустрічний позов ПАТ «Миколаївгаз» задоволено повністю.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Миколаївгаз» 1450,78 грн. збитки та 868 грн. 53 коп. заборгованість за спожитий природний газ, а всього стягнуто 2319 грн. 31 коп.

В апеляційній скарзі позивачі просили рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити вимоги їх позову в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, зокрема, суд не вирішив питання щодо застосування позовної давності до вимог про стягнення збитків, не постановив ухвалу про обєднання первісного та зустрічного позовів та інш.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у місцевому суді, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції прийняв до розгляду та розглянув позовні вимоги про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження 42585378 від 24 березня 2014 року, інших постанов, винесених за судовим наказом, та постанови про нарахування збору за проведення виконавчих дій державним виконавцем з зобовязанням надіслати боржнику відповідні постанови.

Відмовляючи в задоволенні цих позовних вимог, районний суд зазначив, що оскарження дій державного виконавця при здійсненні виконавчого провадження має самостійний порядок оскарження.

Проте з таким висновком суду повністю погодитися не можна.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 16 ЦК України встановлено способи захисту цивільних прав та інтересів.

Заінтересована особа не позбавлена можливості звернутися до відповідних органів у порядку, передбаченому чинним законодавством, щодо скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 24 березня 2014 року, інших постанов, винесених за судовим наказом, та постанови про нарахування збору за проведення виконавчих дій державним виконавцем.

Між тим, відповідний відділ державної виконавчої служби або його посадова особа не були вказані позивачами як відповідачі, у такому процесуальному статусі вони не були залучені до участі у справі, що унеможливлює прийняття рішення щодо скасування постанов державного виконавця. Позовну заяву позивачів в цій частині слід залишити без розгляду на підставі п. 8 ч. 1 ст. 207 ЦПК України.

Така правова позиція міститься в постанові Верховного суду України при розгляді цивільної справи № 6-523цс15 від 1 липня 2015 року.

Ураховуючи викладене, рішення суду в цій частині на підставі ч. 1 ст. 310 ЦПК України підлягає скасуванню, а позовну заяву в цій частині слід залишити без розгляду.

Керуючись ст.ст. 207, 310 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 і ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 29 вересня 2015 року в частині вирішення позовних вимог про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження № 42585378 від 24 березня 2014 року, інших постанов, винесених за судовим наказом, та постанови про нарахування збору за проведення виконавчих дій державним виконавцем з зобовязанням надіслати боржнику відповідні постанови скасувати та позовну заяву в цій частині залишити без розгляду.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий Л.М. Царюк

Судді Т.В. Крамаренко

ОСОБА_6