У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.12.2015 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі: головуючого судді Шепетко І. О., при секретарі судового засідання Терпай С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород подання Міського відділу Державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції Головного управління юстиції у Закарпатській області про встановлення тимчасового обмеження у виїзді за межі України гр. ОСОБА_1, -

В С Т А Н О В И В:

Державний виконавець звернувся в суд з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1. Прохання мотивоване тим, що на виконанні у міському відділі Державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції перебуває виконавче провадження ЄДРВП № 47370830 з примусового виконання виконавчого листа № 308/1651/15 від 17.04.2015 року, виданого Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання однієї дитини в розмірі 400 грн. щомісячно.

За боржником ОСОБА_1 значиться заборгованістьі зі сплати аліментів, яка станом на 30.11.2015 року складає 3800,00 грн.

Державний виконавець вважає, що ним було здійснено всіх, передбачених законодавством заходів, а саме: 06.08.2015 року винесено постанову про накладення арешту на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, 13.05.2015 року - надіслано запити в Центр ДАІ 2101, Головного Управління Держземагенства в Закарпатської області, Державну інспекцію сільського господарства в Закарпатській області, і згідно з відповідями на які, рухомого та нерухомого майна, на яке можна звернути стягнення за боржником не значиться.

Дослідивши всі матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Статтею 33 Конституції України передбачено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст. 377-1 ЦПК України питання про обмеження боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. Суд негайно розглядає подання, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Державний виконавець надав заяву про розгляд справи без його участі.

У судовому засіданні встановлено, що згідно з рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30.03.2015 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 мають бути стягнені аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. щомісячно, починаючи з 16.02.2015 року і до досягнення дитиною повноліття.

27.04.2015 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження згідно виконавчого листа № 308/1651/15 від 17.04.2015 року.

18.05.2015 року надійшла відповідь з Державної інспекції сільського господарства в Закарпатській області, що за ОСОБА_1 техніка на обліку не значиться.

11.06.2015 року надійшла відповідь з Головного Управління Держземагенства в Закарпатської області, що за ОСОБА_1 земельні ділянки у власності (користуванні) на території м. Ужгород та Ужгородського району не зареєстровані.

24.06.2015 року надійшла відповідь з Центру ДАІ № 2101, що за ОСОБА_1 зареєстровані транспортні засоби не значаться.

11.11.2015 року державним виконавцем відповідно до ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», надіслано виклик боржнику ОСОБА_1, в якому її було повідомлено, що державний виконавець має право у разі ухилення від виконання зобовязання, покладеного на неї рішенням, звернутися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України до виконання. А також було повідомлено, що сторони виконавчого провадження зобовязані протягом трьох робочих днів письмово повідомити державного виконавця про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження». Боржник за викликом не зявився, хоча був належним чином повідомленим, на підставі цього був складений акт державного виконавця, де вказано, що тим самим, боржник ухиляється від виконання виконавчого документа, а тому виникла необхідність звернутися в суд з поданням про встановлення тимчасового обмеження у виїзді за межі України гр. ОСОБА_1.

До подання долучено належним чином завірені копії, зокрема, наступних документів: Виконавчого листа по цивільній справі № 308/1651/15 від 17.04.2015 року, виданого Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області; Постанови про відкриття виконавчого провадження; Постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; Розрахунку заборгованості по аліментах згідно виконавчого листа № 308/1651/15 від 17.04.2015 року та інші документи.

Дослідивши всі матеріали справи, суд вважає, що подання державного виконавця про встановлення тимчасового обмеження у виїзді за межі України гр. ОСОБА_1 не підлягає задоволенню, оскільки встановлення самого лише факту одноразової неявки боржника за викликом державного виконавця - не свідчить про його ухилення від виконання своїх обов'язків по сплаті аліментів.

Відповідно до роз'яснень Верховного суду України від 01.02.2013 року щодо судової практики вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням, варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

З метою всебічного і повного з'ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов'язків учасників спірних правовідносин, суду належить з'ясувати, чи дійсно боржник свідомо ухиляється від виконання зобов'язання в повному обсязі або частково.

Як вбачається з матеріалів, долучених до подання, державним виконавцем не надано доказів, які б дали підставу вважати, що боржник ОСОБА_1, будучи повідомленим про обовязок виконати рішення суду, має намір виїхати за кордон і завадити, тим самим, виконанню рішення суду.

За таких обставин, суд, виходячи з наданих відомостей, не знаходить достатніх підстав для обмеження права боржника на вільне пересування, в тому числі і для обмеження його у праві виїзду за межі України.

Керуючись ст. 33 Конституції України, ст. 377-1 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні подання Міського відділу Державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції Головного управління юстиції у Закарпатській області про встановлення тимчасового обмеження у виїзді за межі України гр. ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_3 відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області може бути подана протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ужгородського

міськрайонного ОСОБА_4