ВІЛЬНОГІРСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 грудня 2015 року справа № 174/56/15-ц

п/с 2/174/79/2015

Суддя Вільногірського міського суду, Дніпропетровської області, ОСОБА_1, в приміщенні суду в м. Вільногірську, Дніпропетровської області, розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання факту, що має юридичне значення, визнання недійсним правочину та визнання усного правочину фактично укладеним, третя особа у справі: ОСОБА_4,

У С Т А Н О В И В:

Згідно позову, що надійшов до суду 21.01.2015 р., та змінам до нього від 23.02.2015 р., позивачка за первісним позовом, ОСОБА_2, прохає:

1. Встановити факт проживання ОСОБА_2 (податковий помер НОМЕР_1) однією сім'єю з померлим 01 січня 2015 р. ОСОБА_5 з 11 липня 2006 р.

2. Визнати біржову згоду № 12508 від 14.04.2001 р., щодо продажу ОСОБА_5 автомобіля НОМЕР_2, ОСОБА_6, недійсною.

3. Визнати усний правочин, щодо передачі 01.07.2009 р. ОСОБА_6 автомобіля НОМЕР_2 ОСОБА_5 та ОСОБА_2, фактично укладеним.

4. Стягнути з Відповідача судові витрати по справі.

31 грудня 2015 р. позивачка ОСОБА_2 надала заяву про забезпечення позову, в якій зазначила, що спір пов'язаний з визнанням фіктивності правочину, та як наслідок недійсності права власності Відповідача, щодо автомобіля НОМЕР_3, що є предметом спору. Хоча право власності на зазначений автомобіль зареєстровано за Відповідачем, це право на зараз є оспорюваним.

Разом з тим, Відповідач, не визнаючи позов вчиняє дії, що призводять до відчуження зазначеного автомобіля, або його пошкодження, що може спричинити матеріальну шкоду Позивачу у разі задоволення позову, так як при цьому автомобіль буде спадковим майном та Відповідач має набути на нього право власності в порядку спадкування.

Так, 01.06.2015 р. Відповідач викрала даний автомобіль з гаража третьої особи, де він був на зберіганні до вирішення спору, пошкодивши його. Після цього, почала використовувати даний автомобіль. На цей час відомо, що даний автомобіль Відповідач намагається продати, для чого звернулася до суду з клопотанням про знаття арешту, який раніше був накладений ухвалою Вільногірського міського суду від 26.02.2015 р. за її клопотанням.

Вільногірським міським судом 23.12.2015 р. винесено ухвалу, якою скасовано раніше накладені заходи забезпечення позову. Разом з тим, даний позов безпосередньо стосується права власності на автомобіль НОМЕР_3, що є предметом спору, при цьому фіктивно володіючи даним автомобілем Відповідачка намагається його продати, та на цей час незаконно користується ним, що може призвести до його пошкодження, або до його відчуження, що може вплинути на майнові права Позивача, та призвести до унеможливлення виконання рішення суду у разі його задоволення.

На підставі вищезазначеного є всі підстави вважати, що існує реальна загроза невиконання можливого рішення суду про задоволення позову, оскільки після відчуження автомобіля у Відповідача буде відсутнє майно, яке є предметом спору, а також майно, на яке можливо звернути стягнення і в такому випадку майбутнє рішення суду виконати бути не можливо, відповідно до п.2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження».

За таких обставин, позивачка вважає за необхідне звернутись до суду з заявою про забезпечення позову, оскільки невжиття заходів забезпечення позову може зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду, за відсутністю майна, яке є предметом спору, а також майна, на яке може бути звернуто стягнення.

Згідно з ч.1 ст.151 Цивільного процесуального кодексу України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Відповідно до ч.3 ст.151 Цивільного процесуального кодексу України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Пунктом 2 частини 1 статті 152 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що позов забезпечується шляхом заборони вчиняти певні дії.

Таким чином, враховуючи норми чинного законодавства, позивачка вважає за необхідне просити суд про заборону Відповідачу відчуження автомобіля НОМЕР_4, що є предметом спору.

Відповідно до ч. 1 ст.153 Цивільного процесуального кодексу України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

На підставі вищезазначеного та керуючись ст.ст. 151, 152, 153 Цивільного процесуального кодексу України, позивачка прохає: Вжити заходи забезпечення позову, шляхом заборони Відповідачу ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер за ДРФО НОМЕР_5), мешкає Дніпропетровська область місто Вільногірськ, вул. Зелена, 18, відчуження автомобіля ОСОБА_7 виробник ЗАТ „ЗАЗ", реєстраційний номер. 40481 АВ, 2000 року випуску, двигун № А158М5036402Я, кузов № НОМЕР_6, що є предметом спору.

Відповідно до ст.ст. 151 -152 ЦПК України позов забезпечується в числі інших заходів накладенням арешту на майно, що належить відповідачу та знаходиться у нього або у інших осіб.

Відповідно до ч.1 ст. 152 ЦПК України, позов може бути забезпечено: накладенням арешту на майно, забороною вчиняти певні дії, встановленням обовязку вчинити певні дії, забороною іншим особам здійснювати платежі, або передавати майно відповідачу, або виконувати відносно нього інші зобовязання, та інші.

Згідно ч. 2 ст. 152 ЦПК України, у разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Згідно ст.153 ЦПК України, 1. Заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Враховуючи, що, згідно наданих доказів, позивачка, ОСОБА_2 оспорює право власності ОСОБА_3 на вищезазначений автомобіль, що позивачкою сплачено судовий збір за подачу заяви про забезпечення позову, що заява про забезпечення позову обґрунтована, і невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, внаслідок відчуження спірного автомобіля, слід зробити висновок про задоволення заяви про забезпечення позову в повному обсязі.

З врахуванням обставин справи та в межах клопотання позивачки, доцільним є застосування забезпечення позову в виді накладення заборони на відчуження спірного автомобіля.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 151-153, 210, 291-294 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Заяву позивачки, ОСОБА_2, 29.12.1971 р. н., уродженки ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН № НОМЕР_1, зареєстрованої за місцем проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, про забезпечення позову, - задовольнити.

Заборонити ОСОБА_3, 02.03.1963 р. н., уродженці ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН № НОМЕР_5, зареєстрованій за місцем проживання ІНФОРМАЦІЯ_3, відчужувати в будь-який спосіб: автомобіль «Деу Ланос», виробник ЗАТ «ЗАЗ», двигун № А158М5036402Я, кузов № НОМЕР_6, реєстраційний номер НОМЕР_7, 2000 року випуску, який перебуває у її володінні.

Згідно ч.9 ст. 153 ЦПК України, ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень. Строк предявлення до виконання один рік, починаючи з 31 грудня 2015 року.

Згідно ч.10 ст.153 ЦПК України, оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Виконання ухвали суду про забезпечення позову доручити Відділу державної виконавчої служби Вільногірського міського управління юстиції Дніпропетровської області, якому надіслати копію ухвали для негайного виконання.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пяти днів з дня отримання копії цього рішення, через Вільногірський міський суд, Дніпропетровської області.

Особи, винні в порушенні та невиконанні заходів забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Копію ухвали негайно надіслати рекомендованим листом із повідомленням про вручення сторонам.

Суддя Г.І. Шаповал