Справа № 351/2095/14-ц
Провадження № 22-ц/779/1157/2015
Головуючий у 1 інстанції Боднарук М.В.
Суддя-доповідач Горейко М.Д.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2015 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючої Горейко М.Д.

суддів: Вакарук В.М., Бойчука І.В.

секретаря Драганчук У.М.

з участю представника позивача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 31 березня 2015 року, -

в с т а н о в и л а :

В жовтні 2014 року ПАТ «УкрСиббанк» звернулося в суд з вищенаведеним позовом до ОСОБА_2, в обґрунтування якого зіслалося на те, що 01.08.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» (в подальшому назву змінено на ПАТ «УкрСиббанк») та відповідачем був укладений договір про надання споживчого кредиту №0, відповідно до умов якого банк надав, а позичальник ОСОБА_2 отримав кредит у іноземній валюті в сумі 70 000 доларів США та зобов'язався повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 31.07.2028 року згідно з графіком погашення кредиту, а також сплатити проценти за користування кредитними коштами відповідно до умов договору. В забезпечення виконання зобов'язань за вказаним договором про надання споживчого кредиту 01.08.2007 року між сторонами був укладений іпотечний договір №60253, відповідно до якого ОСОБА_2 передав у іпотеку банку нерухоме майно, а саме належну йому квартиру АДРЕСА_1 Івано-Франківської області. В подальшому за згодою іпотекодержателя ОСОБА_2 здійснив реконструкцію вказаної квартири на дві квартири з присвоєнням номерів 1 та 1«а». Незважаючи на взяті на себе за договором про надання споживчого кредиту зобов'язання, відповідач належним чином їх не виконував, внаслідок чого станом на 25.09.2014 року за ним утворилась заборгованість за кредитом та відсотками в загальній сумі 144 620,05 доларів США, що за курсом НБУ станом на 25.09.2014 року становить 1 872 912,37 грн., з яких: 65 800,37 доларів США - заборгованість за кредитом та 78 819,68 доларів США - заборгованість по відсотках за користування кредитом, а також пеня в загальній сумі 194 433,54 грн., з яких 38 730,89 грн. - пеня за несвоєчасне погашення кредиту та 155 702,65 грн. - пеня за несвоєчасне погашення відсотків за користування кредитом. 09.02.2010 року Снятинським районним судом Івано-Франківської області ухвалено рішення, яким стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заборгованість за вищевказаним договором про надання споживчого кредиту, однак на сьогоднішній день дане рішення суду не виконане. У зв'язку з наведеним та з урахуванням уточнених позовних вимог позивач просив в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 за договором про надання споживчого кредиту №0 від 01.08.2007 року звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_2 в м. Снятин Івано-Франківської області шляхом проведення прилюдних торгів предмета іпотеки за ціною, визначеною відповідно до ЗУ «Про виконавче провадження».

Рішенням Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 31 березня 2015 року задоволено позов Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк». Звернуто стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_2 на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 23.10.2008 року виконавчим комітетом Снятинської міської ради та зареєстрованого Коломийським міжрайонним бюро технічної інвентаризації в книзі №22 за номером запису №2683 за реєстраційним номером №25165640 для задоволення вимог Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», що виникли на підставі кредитного договору №0 від 01.08.2007 року в розмірі 144 620,05 доларів США, з яких: 65 800,37 доларів США - заборгованість за простроченим кредитом; 78 819,68 доларів США - заборгованість по прострочених відсотках за користування кредитом; а також пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом та за несвоєчасне погашення заборгованості за відсотками за користування кредитом в розмірі 194 433,54 грн., шляхом проведення прилюдних торгів вказаного предмета іпотеки за ціною, визначеною відповідно до ЗУ «Про виконавче провадження». Вирішено питання судових витрат.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Зокрема вказує, що при отриманні споживчого кредиту ним було передано в іпотеку квартиру АДРЕСА_1 Івано-Франківської області, однак судом звернуто стягнення на квартиру №1«а» за вказаною адресою, незважаючи на дію мораторію на звернення стягнення на житло при отриманні валютного споживчого кредиту.

Також апелянт зазначає, що суд безпідставно не задовольнив його клопотання та не застосував до спірних правовідносин строк позовної давності, оскільки такі спірні правовідносини виникли у 2007 році, а рішенням Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 09.02.2010 року з нього в солідарному порядку з ОСОБА_3 вже стягнуто заборгованість перед АКІБ «УкрСиббанк».

Крім того, на думку апелянта, суд повинен був залучити до участі в даній цивільній справі в якості співвідповідача ОСОБА_3, однак цього судом зроблено не було.

З цих підстав апелянт просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову ПАТ «УкрСиббанк» відмовити.

Представник позивача в засіданні апеляційного суду доводи апеляційної скарги не визнав, рішення суду першої інстанції вважав законним і обґрунтованим.

Апелянт в судове засідання не з'явився, про час та день розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, причину неявки суду не повідомив.

З урахуванням положень ст. 305 ЦПК України колегія суддів ухвалила про розгляд справи за його відсутності.

Заслухавши доповідача, пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, перевіривши відповідність висновків суду фактичним обставинам справи та правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права у вирішенні даного спору, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно вимог ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Наведеним вимогам оскаржуване рішення суду відповідає не повністю.

Задовольняючи позов ПАТ «УкрСиббанк», суд першої інстанції виходив з того, що у зв'язку з невиконанням відповідачем основного зобов'язання, забезпеченого іпотекою, обґрунтованою є вимога позивача про звернення стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1 Івано-Франківської обл., яка належить відповідачу, для задоволення вимог ПАТ «УкрСиббанк», що виникли на підставі кредитного договору №0 від 01.08.2007 року в розмірі 144 620,05 доларів США, з яких: 65 800,37 доларів США - заборгованість за простроченим кредитом; 78 819,68 доларів США - заборгованість по прострочених відсотках за користування кредитом; а також пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом та за несвоєчасне погашення заборгованості за відсотками за користування кредитом в розмірі 194 433,54 грн., шляхом проведення прилюдних торгів вказаного предмета іпотеки за ціною, визначеною відповідно до ЗУ «Про виконавче провадження».

Проте, повністю погодитись з таким висновком суду не можна.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 01.08.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» (в подальшому назву змінено на ПАТ «УкрСиббанк») та ОСОБА_2 був укладений договір про надання споживчого кредиту №0, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит у іноземній валюті в сумі 70 000 доларів США зі сплатою відсотків за використання кредитних коштів протягом перших 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, в розмірі 12,5% річних з подальшим переглядом процентної ставки відповідно до умов договору, з кінцевим терміном повернення кредиту 31.07.2028 року (а.с. 4-8).

З метою забезпечення належного виконання зобов'язань за вказаним договором про надання споживчого кредиту 01.08.2007 року між сторонами укладено іпотечний договір №60253 (а.с. 16-19), відповідно до п. 1.1. якого боржник - іпотекодавець ОСОБА_2 передав у іпотеку банку шестикімнатну квартиру АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Снятинського районного нотаріального округу Білоконь С.П. 01.08.2007 року по реєстру за №1761 та Державному реєстрі правочинів (номер витягу 4380985), зареєстрованого Коломийським міжрайонним бюро технічної інвентаризації 01.08.2007 року в книзі №22 за номером запису 2683 за реєстраційним номером 18134818. Згідно п. 1.2. договору ринкова вартість предмету іпотеки становить 607 512 грн.

Також судом встановлено, що незважаючи на взяті на себе за договором про надання споживчого кредиту зобов'язання ОСОБА_2 належно їх не виконував, внаслідок чого рішенням Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 09.02.2010 року стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в солідарному порядку в користь АКІБ «УкрСиббанк» 561 055,52 грн. заборгованості по кредиту, 500 грн. неустойки за порушення своїх зобов'язань та 3 671,64 грн. пені за порушення термінів повернення кредиту, 1 700 грн. судового збору та 252 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, а також стягнуто з ОСОБА_3 в користь АКІБ «УкрСиббанк» пеню за невиконані зобов'язання згідно договору поруки у розмірі 2 292,53 грн. (а.с. 34-36).

По виконанню вказаного рішення суду відділом ДВС Снятинського районного управління юстиції відкрито виконавче провадження №31763839 (а.с. 37-39), однак дане рішення суду не виконане.

Згідно проведеного позивачем розрахунку заборгованості відповідача ОСОБА_2 за договором про надання споживчого кредиту №0 від 01.08.2007 року станом на 25.09.2014 року за ним наявна заборгованість в розмірі 144 620,05 доларів США, що за курсом НБУ станом на 25.09.2014 року становить 1 872 912,37 грн., з яких: 65 800,37 доларів США - заборгованість за кредитом та 78 819,68 доларів США - заборгованість по відсотках за користування кредитом, а також пеня в загальній сумі 194 433,54 грн., з яких 38 730,89 грн. - пеня за несвоєчасне погашення кредиту та 155 702,65 грн. - пеня за несвоєчасне погашення відсотків за користування кредитом (а.с. 22-28).

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Згідно положень ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Згідно ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ч. 3 вказаної статті звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

За наведених обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовної вимоги ПАТ «УкрСиббанк» про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відтак, судом установлено, що у 2008 році ОСОБА_2 за згодою іпотекодержателя здійснив реконструкцію вказаної квартири на дві квартири з присвоєнням номерів 1 та 1«а». Наведена обставина визнана сторонами, а тому в силу ч. 1 ст. 61 ЦПК України доказуванню не підлягає.

Пунктом 1.5. іпотечного договору від 01.08.2007 року передбачено, що іпотека розповсюджується на всі приналежності предмету іпотеки та на всі невід'ємні від майна поліпшення, складові частини, внутрішні системи, що існують на момент укладання договору та виникнуть в майбутньому. Всі зроблені іпотекодавцем в період дії цього договору всілякого роду поліпшення, реконструкційні роботи, зміни, доробки тощо автоматично стають предметом договору - предметом іпотеки і не потребують внесення змін до договору.

З урахуванням вказаних умов іпотечного договору суд першої інстанції правильно дійшов висновку, що предметом іпотеки є як квартира АДРЕСА_1

Наведеним спростовуються доводи апелянта про те, що судом звернуто стягнення заборгованості за кредитним договором не на предмет іпотеки, яким є квартира АДРЕСА_1

Разом з тим, колегія суддів не погоджується з розміром заборгованості ОСОБА_2 за договором про надання споживчого кредиту №0 від 01.08.2007 року, проведеної позивачем станом на 25.09.2014 року, в погашення якої звернуто стягнення на предмет іпотеки.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 09.02.2010 року, яке набрало законної сили 15.04.2010 року, з ОСОБА_2 в солідарному порядку з ОСОБА_3 уже стягнуто на користь позивача заборгованість по тілу кредиту за вищевказаним договором про надання споживчого кредиту в розмірі 65 800,37 доларів США (а.с. 34-36).

Наведена обставина залишилась поза увагою суду, а тому оскаржуване рішення в цій частині ухвалене з неповним з'ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, неправильним застосуванням норм матеріального та порушенням норм процесуального права, що в силу дії п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України є підставою для зміни судового рішення. Тому рішення Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 31 березня 2015 року в частині розміру заборгованості ОСОБА_2 за договором про надання споживчого кредиту №0 від 01.08.2007 року, проведеної позивачем станом на 25.09.2014 року, в погашення якої звернуто стягнення на предмет іпотеки слід змінити, звернувши стягнення на вищевказаний предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 за договором про надання споживчого кредиту №0 від 01.08.2007 року в розмірі 78 819,68 доларів США заборгованості по прострочених відсотках за користування кредитом, а також пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом та за несвоєчасне погашення заборгованості за відсотками за користування кредитом в розмірі 194 433,54 грн., шляхом проведення прилюдних торгів вказаного предмета іпотеки за ціною, визначеною відповідно до ЗУ «Про виконавче провадження».

Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем ПАТ «УкрСиббанк» при подачі позовної заяви оплачено 243,60 грн. судового збору (а.с. 40), які судом на його користь стягнуто з відповідача ОСОБА_2

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно п. 1.1. ч. 2 вказаної статті розмір ставки судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати.

Статтею 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» установлено у 2014 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі - 1218 гривень.

Таким чином, розмір судового збору за подачу даного цивільного позову становить 3654 грн. Тому з відповідача слід достягнути в дохід державного бюджету 3410,40 грн. судового збору.

Доводи апелянта про те, що судом при ухваленні оскаржуваного рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки не враховано дію мораторію на звернення стягнення на житло при отриманні валютного споживчого кредиту, не заслуговують на увагу з огляду на наступне.

Згідно п. 1 Закону України від 3 червня 2014 року №1304-VII «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв.м для квартири та 250 кв.м для житлового будинку.

Верховний Суд України у справі №6-57цс15 від 27.05.2015 року висловив правову позицію, відповідно до якої установлений Законом №1304-VII мораторій на стягнення майна, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті, не передбачає втрату кредитором права на звернення стягнення на предмет іпотеки (застави) у випадку невиконання боржником зобов'язань за договором, а лише тимчасово забороняє примусово стягувати (відчужувати без згоди власника).

Крім того, згідно з п. 4 Закону №1304-VII протягом дії цього Закону інші закони України з питань майнового забезпечення кредитів діють з урахуванням його норм.

Оскільки вказаний Закон не зупиняє дію решти нормативно-правових актів, що регулюють забезпечення зобов'язань, то й не може бути мотивом для відмови в позові, а є правовою підставою, що унеможливлює вжиття органами і посадовими особами, які здійснюють примусове виконання рішень про звернення стягнення на предмет іпотеки та провадять конкретні виконавчі дії, заходів, спрямованих на примусове виконання таких рішень стосовно окремої категорії боржників чи іпотекодавців, які підпадають під дію його положень на період чинності цього Закону.

Безпідставними є доводи апелянта про те, що суд не застосував до спірних правовідносин строк позовної давності, оскільки такі спірні правовідносини виникли у 2007 році, а рішенням Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 09.02.2010 року з нього в солідарному порядку з ОСОБА_3 вже стягнуто заборгованість перед АКІБ «УкрСиббанк».

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

За приписами ч.ч. 1 та 5 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Як вбачається з договору про надання споживчого кредиту №0 від 01.08.2007 року, остаточний строк виконання цього договору встановлений 31.07.2028 року (а.с. 4-8).

Помилковими є також твердження апелянта про те, що суд повинен був залучити до участі в даній цивільній справі в якості співвідповідача ОСОБА_3, оскільки такі не узгоджуються з положеннями ч. 1 ст. 543 ЦК України, відповідно до якої у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо,

Крім того, ст. 11 ЦПК України встановлено принцип диспозитивності, відповідно до ч.2 якої особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 313, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 31 березня 2015 року в частині розміру заборгованості ОСОБА_2 за договором про надання споживчого кредиту №0 від 01.08.2007 року, проведеної ПАТ «УкрСиббанк» станом на 25.09.2014 року, в погашення якої звернуто стягнення на предмет іпотеки, змінити.

Звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_2 на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 23.10.2008 року виконавчим комітетом Снятинської міської ради та зареєстрованого Коломийським міжрайонним бюро технічної інвентаризації в книзі №22 за номером запису №2683 за реєстраційним номером №25165640, для задоволення вимог Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», що виникли на підставі кредитного договору №0 від 01.08.2007 року в розмірі 78 819,68 доларів США заборгованості по прострочених відсотках за користування кредитом, а також пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом та за несвоєчасне погашення заборгованості по відсотках за користування кредитом в розмірі 194 433,54 грн., шляхом проведення прилюдних торгів вказаного предмета іпотеки за ціною, визначеною відповідно до ЗУ «Про виконавче провадження».

В решті рішення суду залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід державного бюджету 3410,40 грн. судового збору.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуюча Горейко М.Д.

Судді: Вакарук В.М.

Бойчук І.В.