Справа №333/4673/15-ц
Пр. № 2/333/2145/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2015 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі

Головуючого судді Наумової І.Й.,

при секретарі Кунець В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання непрацездатного батька,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання непрацездатного батька, посилаючись на те, що позивач ОСОБА_1 є пенсіонером, на час звернення до суду з позовом йому виповнилося 77 років, більше 17 років він є непрацездатним, постійно хворіє та потребує матеріальної допомоги, оскільки пенсія у розмірі 1212,24 грн. є його єдиним доходом, коштів з пенсії не вистачає на купівлю ліків, одягу, сплату комунальних платежів на житло та на повноцінну їжу. З відповідачем ОСОБА_2, який є його сином, позивач за рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 09.06.2011 року проживає за однією адресою в квартирі АДРЕСА_1. Позивач зазначає, що відповідач матеріальної допомоги позивачу у добровільному порядку не надає, хоча має таку можливість, оскільки працює та отримує солідний дохід. Відносини між сторонами неприязні, постійно виникають сварки з приводу житла. Позивач не позбавлений батьківських прав відносно сина ОСОБА_2, ніколи не ухилявся від виконання своїх обовязків по відношенню до відповідача та сплачував аліменти на утримання сина до досягнення ним повноліття. Позивач просить суд стягнути з відповідача ? частину усіх видів доходу(заробітку) відповідача на його утримання.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, наполягав на їх задоволенні та зазначив, що він живе на пенсію, за своїм віком вже не здоровий, сплачує комунальні послуги, а син сплачує комунальні послуги частково, у сумі, яку вважає за необхідне. Крім сина ОСОБА_2 у нього є ще донька, яка проживає у м. Бердянськ, батька не відвідує та кошти на його утримання не надає у звязку зі скрутним матеріальним становищем. З відповідачем, його дружиною та онукою позивач не спілкується у звязку з неприязними стосунками.

Відповідач в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог та пояснив, що у 2010 році батько виселяв його з жінкою та дитиною з квартири, в звязку з чим він змушений був вселятися за рішенням суду. У 2008 році, саме він з дружиною піклувалися про позивача, коли той перебував в онкологічному диспансері, після 2010 року батько жодного разу не звертався до сина за будь-якою допомогою, не скаржився, що хворіє, отримує пенсію у розмірі 1212 грн.. Відповідач зазначає, що працює електромонтером по обслуговуванню електрообладнання в Концерні «МТМ» та отримує заробітну плату, в середньому у розмірі 3000 грн., його донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 є неповнолітньою та студенткою, навчається на першому курсі інституту в м. Бердянськ, потребує додаткових коштів на життя, лікування, навчання. Дружина відповідача ОСОБА_4 є пенсіонером. У м. Бердянськ проживає матір відповідача, яка потребує матеріальної допомоги на придбання ліків, оскільки у 2015 році перенесла повторно інсульт. Відповідач зазначає, що сам перебуває у тяжкому матеріальному становищі, позивач постійно проявляє неповагу до нього та його сімї, одного разу наніс йому тілесні ушкодження, в звязку з чим відповідач був змушений звертатися до правоохоронних органів. Вважає, що батько не надав доказів щодо захворювань, отримує пенсію, яка є достатньою для забезпечення його потреб.

Суд вислухав пояснення позивача, відповідача, дослідив письмові матеріали справи, вважає, що у задоволенні позову необхідно відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є батьком відповідача ОСОБА_2, на теперішній час він є пенсіонером за віком, розмір його пенсії становить 1212,24 грн. (а.с. 15)

Позивач ОСОБА_1 зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, б. 60 кв.10, що підтверджується довідкою з МПК «Основаніє» від 28.10.2014 року, крім позивача за зазначеною адресою зареєстровані та проживають відповідач ОСОБА_2 син позивача, ОСОБА_3 онука позивача (а.с.8).

Позивач є власником квартири, на його імя відкрито особовий рахунок, сплачує комунальні послуги. (а.с.21-29.).

Згідно довідки з КУ «Запорізький обласний клінічний онкологічний диспансер» ОСОБА_1 знаходився на стаціонарному лікуванні в клініці з 22.08.2008 року по 17.09.2008 року (а.с.17).

Відповідач ОСОБА_2 працює в Концерні «Міські теплові мережі» на посаді електромонтер з ремонту та обслуговування електроустаткування та отримує заробітну плату в середньому 3000 грн.(а.с.48).

Дружина відповідача, ОСОБА_4 є пенсіонером, та отримує пенсію за вислугу років працівникам охорони здоровя у розмірі 1210,52 грн. (а.с. 69)

Відповідач ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження.

Згідно довідки Бердянського державного педагогічного університету від 03.09.2015 року ОСОБА_3 з 01.09.2015 року є студенткою 1 курсу та навчається за рахунок коштів державного бюджету (а.с.70 )

Відповідач має матір похилого віку, яка хворіє та потребує додаткових коштів на лікування (а.с.60-62).

Із пояснень сторін в судовому засіданні встановлено, що між сторонами склалися край неприязні стосунки, що також підтверджується матеріалами справи.

Постановою про відмову в порушенні кримінальної справ від 19.06.2010 року зазначено, що ОСОБА_2 звертався до Комунарського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області з заявою про прийняття заходів до батька ОСОБА_1, який змінив замки на вхідних дверях квартири та перешкоджає у користуванні житлом. За рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 09.06.2011 року відповідач ОСОБА_2 вселений у кв.№10 буд. 60 по вул. Радіо в м. Запоріжжя (а.с.52). Згідно висновку спеціаліста № 14/с/а від 26.01.2012 року, ОСОБА_2 отримав легкі тілесні ушкодження (а.с.74)

Відповідно до ст. 201 СК України визначено обов'язкові умови та підстави покладення на дітей обов'язку утримувати своїх батьків: діти досягли вісімнадцяти років; батьки є непрацездатними за віком або за станом здоров'я; батьки потребують матеріальної допомоги; відсутні обставини для звільнення дітей від обов'язку утримувати своїх батьків.

Таким чином, моментом виникнення обов'язку утримувати своїх батьків є наявність усіх перерахованих умов. Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо.

Відповідно до ст.202 СК України, повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними та потребують матеріальної допомоги.

Відповідно до ч.1 ст.204 СК України при вирішенні питання про стягнення аліментів на батьків слід враховувати, що вказане право батьків, якому кореспондує обов'язок повнолітніх дітей виникає за наявності двох умов: непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Звільнення від обов'язку утримувати матір, батька та обов'язку брати участь у додаткових витратах можливі лише коли буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов'язків.

Відповідно до ст. 205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред'явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків.

Сам факт непрацездатності батьків не є безумовною підставою для виникнення у дітей обов'язку надання їм утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу. Тобто, батьків слід визнавати такими, що потребують матеріальної допомоги. Свідченням такої потреби є отримання матір'ю чи батьком доходів, які є меншими за прожитковий мінімум. Згідно діючого законодавства, держава забезпечує необхідним утриманням непрацездатних осіб - пенсією за віком, пенсією з інвалідності, державною допомогою тощо. Тому при вирішенні спору необхідно враховувати розмір такого державного утримання і ставити його у залежність із прожитковим мінімумом.

Встановлено, що позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні пенсійного фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя та отримує пенсію за віком відповідно до довідки №2618 від 14.07.2015 року в розмірі 1212,24 грн..

Розмір пенсії, яку одержує позивач (1212,24 грн.) більший ніж встановлені Законом України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» суми прожиткового мінімуму.

У позивача окрім відповідача, є ще донька та позивач зазначає, що остання йому не допомагає у звязку зі скрутним матеріальним становищем.

При вирішені спорів даної категорії слід враховувати, що потреба у матеріальній допомозі означає недостатність коштів, необхідних для підтримання нормальної життєдіяльності особи, а тому потреба в матеріальній допомозі має визначатися відповідно до встановленого законом прожиткового мінімуму.

На підставі вищевикладеного та враховуючи, що позивач отримує пенсію, відповідач має на утриманні неповнолітню доньку, хвору матір, дружину пенсіонера, суд прийшов до висновку, що позивачем не доведено того факту, що він потребує матеріальної допомоги, а сам факт непрацездатності батька не зумовлює виникнення у відповідача обов'язку надання ним матеріальної допомоги.

На підставі викладеного, керуючись ст..ст.202, 203, 205 СК України, ст.ст. 88, ч.2 208, 209, 212-215 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання непрацездатного батька,- відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя І.Й. Наумова