Сколівський районний суд Львівської області
РІШЕННЯ

іменем України

Справа № 453/848/15-ц

№ провадження 2/453/403/15

14.08.2015 року м. Сколе

Сколівський районний суд Львівської області

у складі: головуючого - судді Брони А.Л.,

при секретарі Павкевич Н.Я.,

з участю позивачки ОСОБА_1,

представника позивачки ОСОБА_2,

відповідачки ОСОБА_3,

представника третьої особи ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_3, з участю третьої особи Верхньосиньовидненської селищної ради Сколівського району Львівської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом. У обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що 24.02.2001 року померла її тітка ОСОБА_7, після смерті котрої відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами по вул. А. Углик, 33 у смт. Верхнє Синьовидне Сколівського району Львівської області, який вона, будучи спадкоємцем за законом має намір успадкувати, однак за відсутності оригіналів правовстановлюючих документів оформити спадщину вона не має можливості. При цьому також зазначила, що вказане нерухоме майно спадкодавець за життя заповідала своєму синові, котрий спадщину не прийняв. Вказала, що протягом чотирнадцяти років спадщина залишається відкритою, оскільки не прийнята спадкоємцем за заповітом, крім того, таку не визнано відумерлою. За таких обставин просить суд визнати за нею право власності на вищевказане майно в порядку спадкування за законом.

У судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали з вищенаведених підстав, просили їх задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_3 у судовому засіданні позовні вимоги визнала, підтвердила, що спадщина не прийнята, просила суд позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідачі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 подали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги визнали, просили їх задовольнити.

Представник третьої особи - Верхньосиньовидненської селищної ради Сколівського району Львівської області у судовому засіданні зазначила, що вказане нерухоме майно не було прийнято спадкоємцем за заповітом, проти задоволення позовних вимог не заперечувала.

Заслухавши пояснення позивачки та її представника, відповідачку, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

У відповідності до п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Згідно з роз'ясненнями, які містяться в п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відкриття спадщини до 1 січня 2004 року застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР.

Відповідно до ст. 524 ЦК України (в редакції 1963 року), який діяв на час відкриття спадщини, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

У відповідності до ст. 534 ЦК України (в редакції. 1963 року) кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям.

В судовому засіданні встановлено, що 24.02.2001 року у смт. Верхнє Синьовидне Сколівського району Львівської області померла тітка позивачки - ОСОБА_7, яка до дня смерті проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, про що свідчить довідка № 888 від 05.05.2015 року, видана Верхньосиньовидненською селищною радою Сколівського району Львівської області. Після її смерті залишилось спадкове майно, до складу якого входить житловий будинок (1946 року побудови) з господарськими будівлями та спорудами, який вона за життя заповідала своєму сину ОСОБА_8, що підтверджується копією заповіту від 23.02.2000 року, складеного та посвідченого секретарем Верхньосиньовидненської селищної ради Сколівського району Львівської області.

Відповідно до ст. 548 ЦК України в редакції 1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Згідно з ст. 549 ЦК України ( в редакції 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:

1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;

2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Протягом шести місяців з дня смерті ОСОБА_7, тобто з 24.02.2001року, її син ОСОБА_8 фактично не вступив в управління спадковим майном та протягом встановленого строку не подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

З довідки Верхньосиньовидненської селищної ради Сколівського району Львівської області № 886 від 05.05.2015 року вбачається, що в селищну раду відносно заповіту ОСОБА_7 ніхто не звертався.

Отже, на даний час спадщина залишається не прийнятою, крім того, таку не визнано відумерлою відповідно до вимог ст. 1277 ЦК України, протягом 14 років ніхто для прийняття спадщину за місцем її знаходження не звертався.

З довідки Стрийського МБТІ № 1064 від 25.05.2015 року вбачається, що згідно даних технічного архіву Стрийського МБТІ право власності на об`єкт нерухомого майна зареєстровано за ОСОБА_9 згідно договору купівлі-продажу, посвідченого Сколівською держнотконторою 02.09.1983 року, реєстр № 788. Зареєстровано в реєстровій книзі № 3 реєстр № 347.

Згідно довідки Верхньосиньовидненської селищної ради Сколівського району Львівської області № 1237 від 17.06.2015 року ОСОБА_7 та ОСОБА_9 є однією і тією ж особою, яка проживала до дня смерті , 24.02.2011 року, у житловому будинку по вул. А. Углик, 33 у смт. Верхнє Синьовидне Сколівського району Львівської області. Станом на 15.05.2015 року за замовленням позивачки на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за вказаною адресою виготовлено технічну документацію, про що свідчить копія такої. Згідно довідки № 889 від 05.05.2015 року за житловим будинком по вул. А. Углик, 33 у смт. Верхнє Синьовидне Сколівського району Львівської області закріплено земельну ділянку площею 0,03 га.

Відповідачі, які, з урахуванням вимог ст. 1265 ЦК України, також, як і позивачка, є спадкоємцями п`ятої черги за законом після смерті ОСОБА_7Ю, на прийняття спадщини не претендують, в суд за продовженням терміну для прийняття спадщини звертатися не будуть, проти прийняття спадщини позивачкою не заперечують, що підтверджується наявними в матеріалах справи засвідченими належним чином заявами.

Таким чином, на момент звернення до суду з даним позовом позивачка є спадкоємцем за законом після смерті своєї тітки, однак, нотаріально оформити свої спадкові права вона не має можливості, оскільки відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно, про що свідчить копія відмови нотаріуса.

Згідно з ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Ураховуючи наведене, оскільки позивачка є спадкоємцем за законом після смерті своєї тітки, і те, що відповідачі відмовились від спадщини на користь позивачки, про що подали до суду належним чином засвідчені заяви, суд вважає за можливе визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами по вул. А. Углик, 33 у смт. Верхнє Синьовидне Сколівського району Львівської області в порядку спадкування за законом після смерті її тітки ОСОБА_7

Керуючись ст. ст. 10, 60, 209, 212, 213, 215 ЦПК України, ст.ст. 524, 534, 548, 549, 563 ЦК України (в редакції 1963 року), ст.ст. 1258, 1261, 1267, 1268, 1272, 1274 ЦК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок під літ. «А-1» загальною площею 42,2 м2, житловою площею 15,0 м2 з господарськими будівлями і спорудами по вул. А. Углик, 33 у смт. Верхнє Синьовидне Сколівського району Львівської області в порядку спадкування за законом після смерті її тітки ОСОБА_7, котра померла 24.02.2001 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через місцевий суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя