РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/1863/15-ц

03 грудня 2015 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуюча суддя Грипіч Л. А.

з участю секретаря Мельник Р. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Костопіль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, та зняття її з реєстраційного обліку та зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поновлення порушеного права на проживання у квартирі, вселення в квартиру та усунення перешкод для проживання та користування квартирою,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, та зняття її з реєстраційного обліку.

Заявлені позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що має намір оформити субсидію на комунальні послуги, а також в майбутньому приватизувати квартиру №15 за адресою: м.Костопіль вул.Рівненська,111, в якій також зареєстрований відповідач, який не проживає вже більше трьох років у спірній квартирі. Оскільки добровільно знятися з реєстрації ОСОБА_2 відмовляється, то позивач просила визнати його таким що втратив право користування житловим приміщенням та зняти його з реєстраційного обліку.

19 жовтня 2015 року ОСОБА_2 подав в суд зустрічний позов до ОСОБА_1 про поновлення порушеного права на проживання у квартирі, вселення в квартиру та усунення перешкод для проживання та користування квартирою. Вказує, що зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 і має право на проживання в спірній квартирі, з підстав передбачених ст.64 ЖК України. Однак відповідач створила перешкоди у користуванні, доступі та проживанні в квартирі. Вважає, що з поважних причин був відсутній за місцем реєстрації понад один рік, оскільки він вимушено залишив дане житло, в зв'язку з чим просив вселити його в спірну квартиру та зобов'язати ОСОБА_1 не ченити перешкод в проживанні та користуванні квартирою № 15 по вул. Рівненській,111 в м.Костопіль.

Ухвалою суду від 11 листопада 2015 року вимоги за зустрічним позовом об'єднано в одне провадження із первісним позовом.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_3 первісний позов підтримали у повному обсязі, покликаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Проти зустрічного позову заперечували, вказавши, що ніяких перешкод в користуванні квартирою відповідачу зі сторони позивача не чинилося, ніхто не виселяв його, в спірній квартирі він не проживає по власній ініціативі, тому вважають, що спору з приводу даного питання не існує, просили відмовити в задоволенні зустрічного позову у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги по первісному позову не визнали, вказуючи на те, що даний спір відноситься до категорії житлових спорів і регулюються спеціальними нормами Житлового кодексу, а тому припинення сімейних стосунків не є підставою для позбавлення відповідача права користування приміщенням. Вимоги за зустрічним позовом підтримали у повному обсязі покликаючись на те, що вони є законними та підлягають до задоволення.

Заслухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до наступного.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Встановлено, що спірна двокімнатна квартира АДРЕСА_1 була надана позивачу на сімю із трьох осіб: ОСОБА_1 (основний квартиронаймач), чоловіка ОСОБА_2 (відповідач) та їх сина ОСОБА_5 Дана обставина підтверджена ордером на житлове приміщення №873 від 16.06.1994 року. та визнана сторонами в судовому засіданні.

Відповідач ОСОБА_2 зареєстрований за вказаною адресою з 15 липня 1994 року, проте з 2007 року не проживає у вказаній квартирі. Дану обставину не заперечував в судовому засіданні ні позивач ОСОБА_1 ні відповідач ОСОБА_2

Відповідно до Акта №1 від 29 липня 2015 року, складеного комісією Костопільського БЖКП, відповідач ОСОБА_2Є, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, проте більше трьох років не проживає за даною адресою.

Допитані судом свідки, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 показали, що відповідач тривалий час не проживає за вказаною адресою

Згідно ст.405 ЦК України при відсутності члена сімї власника житла без поважних причин понад один рік, він втрачає право на користування цим житлом та у відповідності до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Суд вважає, що ОСОБА_2 залишив місце проживання за місцем реєстрації добровільно, тому відсутність відповідача за місцем реєстрації понад один рік є необґрунтованою та без поважних причин.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування житлом.

Відповідач не навів переконливих доводів на обґрунтування своїх вимог викладених у зустрічному позові та не надав належних доказів на підтвердження того, що позивач ОСОБА_1 чинила йому перешкоди в користуванні спірним житлом.

Покликання на мирову угоду, укладену між ним та позивачем у 2007 році, як доказ того, що відповідачу чиняться перешкоди в користуванні спірною квартирою не заслуговують на увагу, оскільки відповідач не скористався своїм правом після винесення Костопільським районним судом ухвали від 25 вересня 2007 року про затвердження мирової угоди та не вселився у спірну квартиру.

Оскільки судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 втратив право користування жилим приміщенням в квартирі АДРЕСА_2, а вимоги за первісним позовом та зустрічним позовом є взаємовиключними, то суд не вбачає підстав для задоволення вимоги про поновлення порушеного права на проживання у квартирі, вселення в квартиру та усунення перешкод для проживання та користування квартирою.

Що ж до вимоги позивача, щодо зняття відповідача ОСОБА_2 з реєстраційного обліку за адресою: в АДРЕСА_3, то суд рахує її необґрунтованою.

Частина 1 статті 7 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні, на яку посилається позивач, як на підставу для задоволення позову, передбачає, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи та остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Оскільки, судове рішення про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням є підставою для зняття з реєстрації місця проживання, то пред'явлення окремої позовної вимоги з цього пиводу не має потреби.

На підставі викладеного, керуючись ст.405 ЦК України, ст.72 ЖК України, ст.ст.10,11,60,112,114-115 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, та зняття її з реєстраційного обліку - задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, таким, що втратив право на користування жилим приміщенням, яке знаходиться за адресою: в АДРЕСА_3.

В задоволенні позовних вимог в частині зняття ОСОБА_2 з реєстраційного обліку за адресою: в АДРЕСА_3 - відмовити.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поновлення порушеного права на проживання у квартирі, вселення в квартиру та усунення перешкод для проживання та користування квартирою - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Рівненської області через Костопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяОСОБА_10