У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2015 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Кафідова О.В., розглянувши касаційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 травня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 05 серпня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 та Державного агентства резерву України, третя особа - прокуратура Волинської області, про виключення майна з акту опису,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду із указаним позовом, мотивуючи його тим, що за час подружнього життя з ОСОБА_4 ними було спільно набуто право власності на об'єкти нерухомого майна, а 21 червня 2012 року Києво-Святошинським районним судом Київської області було ухвалено рішення про розподіл спільного сумісного майна подружжя. Вказувала, що не може зареєструвати за собою право власності на належне їй за рішенням суду майно, а тому воно і досі зареєстроване за колишнім чоловіком позивача. 22 вересня 2014 року представник ОСОБА_2 звернулась до Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві із заявою про державну реєстрацію права власності на квартиру, однак 26 вересня 2014 року отримала рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень у зв'язку з наявністю обтяжень. Посилаючись на вказані обставини та з урахуванням уточнених позовних вимог позивач просила виключити майно з опису та зняти арешт з наступного майна: 3/5 частини земельної ділянки, загальною площею 0,1645 га за адресою по АДРЕСА_2 Києво-Святошинського району Київської області; земельної ділянки площею 0,0812 га за адресою по АДРЕСА_2 Києво-Святошинського району Київської області; 1/7 частини земельної ділянки загальною площею 0,0811 га за адресою по АДРЕСА_3 Києво-Святошинського району Київської області; земельну ділянку площею 0,3095 га, що знаходиться за адресою по АДРЕСА_4 Києво-Святошинського району Київської області; квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 72, 7 кв.м; земельну ділянку площею 0,150 га, в с. Мала Солтанівка Васильківського р-ну Київської області.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 травня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 05 серпня 2015 року, у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

У касаційній скарзі заявник просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу суду апеляційної інстанції, ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити, мотивуючи свою вимогу неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Згідно з ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суди першої та апеляційної інстанцій, ухвалюючи оскаржувані рішення, правильно встановили характер правовідносин сторін у справі та застосували до цих правовідносин норми матеріального права, які їх регулюють, і вирішили справу з дотриманням норм процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, виходив із того, що оскільки обтяження на вказане майно було накладено слідчим слідчого управління УДСБЕЗ УМВС України у Волинській області, доля речових доказів, якими є спірні земельні ділянки, може бути вирішена лише у кримінальному судочинстві під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження, а позивач з цього приводу до органів прокуратури не зверталась.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних судових рішень не дають підстав для висновку, що судами першої та апеляційної інстанцій при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судових рішень.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 травня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 05 серпня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 та Державного агентства резерву України, третя особа - прокуратура Волинської області, про виключення майна з акту опису, відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ О.В. Кафідова