Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний №323/3448/14
Провадження №22ц/778/6840/15 Головуючий у 1 інстанції: Галчанський С.В.
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Осоцького І.І.

суддів: Кухаря С.В.

ОСОБА_2

при секретарі: Бурима В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 17 листопада 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банка «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2015 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом до ОСОБА_3, в якому зазначав, що відповідно до укладеного 20 лютого 2009 року договору б/н відповідач отримала кредит у розмірі 2000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідач не надала своєчасно банку кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, чим зобовязання за вказаним договором не виконав. Тому за нею виникла заборгованість за кредитним договором б/н від 20 лютого 2009 року у розмірі 7 233 грн. 97 коп..

Згідно ст., ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Позивач просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором б/н від 20 лютого 2009 року у розмірі 7 233 грн. 97 коп., судові витрати.

Рішенням Оріхівського районного суду Запорізької області від 17 листопада 2015 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 20 лютого 2009 року у розмірі 7233 грн. 97 коп. та судові витрати.

ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне зясування обставин справи, просить скасувати рішення суду.

Перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи позов, суд обгрунтовно, керуючись нормами ст., ст. 1054, 634 ЦК України, виходив з його доведеності матеріалами справи.

За нормами ч.1 ст. 1054 , ч. 1 ст. 634 ЦК України за кредитним договором банк( кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти(кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Судом встановлено, що відповідно до укладеного 20 лютого 2009 року договору б/н відповідач отримав кредит у розмірі 2000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. За умовами укладеного договору, він складається із заяви позичальника, Умов та Правил надання банківських послуг / а.с. 9-15 /.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг складає кредитний договір, про що свідчить її підпіс у цій заяві / а.с. 9 /.

Вказані обставини визнано сторонами при розгляді цієї справи, що відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України наступному доказуванню не підлягає.

Згідно ст., ст. 526, 536, 611 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. За користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншимим актами цивільного законодавства. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків.

За ст.549 ЦК України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного зобовязання або неналежного виконаного зобовязання.

З матеріалів справи слідує, що за кредитним договором від 20.02.2009 року видавалася кредитна картка № 162022 терміном дії до 31.10.2012р. з перевипуском по закінченні її дії нової картки за № 881072 терміном дії останньої до 30.04.2016р./ а.с. 9, 49, 100, 104 /.

В порушення умов кредитного договору та вищевказаних норм цивільного законодавства, відповідач свої зобов'язання належним чином не виконував, у зв'язку із чим, станом на 31.08.2014 року за розрахунком Банку у відповідача утворилася заборгованість в сумі 7 233,97 грн., що складається з: заборгованості за кредитом 5 435,01 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 1 216,39 грн., а також штрафи відповідно до умов кредитного договору: 250 грн.(фіксована частина), 332,57 грн.(процентна складова) / а.с.5-8 /.

За таких обставин справи,оскаржене рішення суду відповідає вимогам норм матеріального і процесуального права, підстав для його скасування не мається.

Доводи відповідача про неврахування Банком у його розрахунку здійснених нею

сплат за квітанціями по кредитному договору погодиться неможливо, бо вказані боржником сплати внесені до цього розрахунку Банку, що підтверджуються випискою по картці/рахунку № 881072 / а.с.116-124 / з розподіленням їх по видам сплат станом на 31.08.2014 року, де заборгованість за кредитом у розмірі 5 435,01 грн. складається із сальдо поточної заборгованості за кредитом у розмірі - 3 990,44 грн. грн. та сальдо простроченої заборгованості за кредитом у розмірі -1 444,57 грн.( 3990,44 + 1 444,57 = 5 435,01), заборгованість за процентами складає розмір - 1 216,39 грн..При цьому розрахунок відповідача неможливо прийняти до уваги, бо у ньому не відображено всі види розподілення сплат за кредитним договором та загальний розмір заборгованості.

Керуючись ст.,ст. 307, 308, 313, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 17 листопада 2015 року по цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте вона може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: