Провадження № 2/522/5075/15
Справа № 522/4396/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2015 року Приморський районний суд м. Одеси

в складі: головуючого судді - Домусчі Л.В.,

при секретарі Шевчик В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Акцент Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач 04.03.2015 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 та просив стягнути заборгованість за кредитним договором у розмірі 34 691, 68 грн. та судові витрати.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 12.10.2012 року ОСОБА_1, підписавши анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПАТ «Акцент Банк» став клієнтом банку та отримав кредитну картку «Універсальну». 09.08.2013 року відповідачу було переоформлено кредитну картку на престижну кредитну картку «GOLD», та останній отримав кредит у розмірі 15 000, 00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитним лімітом. Однак, позичальник перестав сплачувати чергові платежі, у звязку з чим у нього виникла прострочена заборгованість, яка станом на 07.12.2014 року склала 34 691, 68 грн.

Відповідач у судове засідання 16.12.2015 року зявився, пояснив, що сплачувати кредитні кошти не відмовляється, однак економічна криза у країні позбавляє його можливості виконувати свої обовязки за кредитним договором вчасно. Пояснив, що сплачував кредит до того часу, доки мав прибуток. Просив суму пені та штрафу не задовольняти, а на залишок заборгованості провести реструктуризацію та зменшити відсотки за рахунок зменшення тіла кредиту. Якщо банк здійснить реструктуризацію за тілом кредиту та відсотками, то позовні вимоги в цій частині визнає. Однак, не заперечував, що використав усі кредитні кошти, які були надані йому за кредитним лімітом.

У судове засідання 16.12.2015 року представник позивача не зявився, від представника позивача ОСОБА_2 (діє на підставі довіреності від 03.07.2014 року) надійшла до суду письмова заява, згідно якої просила суд розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Також у минулих судових засіданнях представник позивача надала до суду письмові пояснень, за якими вказала, що сума кредитного ліміту була збільшена за згодою клієнта до розміру 25 000, 00 грн., а з 10.07.2014 року кредитний ліміт було зменшено до 24 490, 00 грн. на підтвердження пояснень надала виписку по рахунку відповідача.

Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи заслухавши пояснення осіб, що брали участь у справі, суд приходить до висновку, що даний позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 12.10.2012 року ОСОБА_1 став клієнтом ПАТ «А-Банк», ідентифікувавшись та ознайомившись з Умовами та Правилами надання банківських послуг, підписавши анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у А-Банк, згідно якої отримав кредитну картку «Універсальну».

09.08.2013 року відповідачу було переоформлено кредитну картку на престижну кредитну картку «Gold» , відповідно до Тарифів якої відповідач отримав кредит у розмірі 15 000, 00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку «Gold» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30, 00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитним лімітом.

Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п. 3.2, п. 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт.

Згідно виписки по рахунку 09.08.2013 року на кредитку картку ОСОБА_3 було встановлено кредитний ліміт у розмірі 15000 грн.

02.12.2013 року йому було збільшено кредитний ліміт до 16500 грн., та 31.12.2013 року йому було встановлено кредитний ліміт у розмірі 25000 грн.

10.07.2014 року кредитний ліміт було зменшено до 24490 грн.

Згідно виписки по рахунку Відповідач частково сплачував заборгованість, так 23.09.2013 року він вніс на рахунок погашення заборгованості 1100 грн, 23.10.2013 року 1000 грн, 15.11.2013 року 300 грн, 25.11.2013 року 800 грн, 25.12.2013 року 1000 грн, 27.01.2014року 1150 грн, 26.02.2014 року 1700 грн, 18.03.2014 року 10 грн, 16.04.2014 року 300 грн, 29.04.2014 року 250 грн, 03.06.2014 року 1000 грн, 04.06.2014 року 300 грн, 05.07.2014 року 500 грн, 28.07.2014 року 500 грн, 20.09.2014 року 400 грн, 30.09.2014 року 200 грн, 30.10.2014 року 200 грн, 02.12.2014 року 200 грн, 27.12.2014 року 300 грн, 29.01.2015 року 50 грн, 29.01.2015 року 50 грн, 28.02.2015 року 200 грн, 22.05.2015 року 50 грн. Взагалом за період з 23.09.2013 року по 22.05.2015 року відповідачем було сплачено кошти на суму 11560 грн.

Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п. 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг.

Відповідно до умов укладеного договору, Договір складається з Заяви позичальника, Умов надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою.

Умовами та Правилами надання банківських послуг було встановлено, що мінімальний обовязків платіж це розмір боргових зобовязань позичальника, які щомісячно підлягають оплаті позичальником на протязі строку дії картки. В залежності від виду платіжної картки, розмір та порядок розрахунку щомісячного платежу вказано в заявці та памятці клієнта та вказано у процентному відношенні до здійснених операцій з використанням платіжної картки.

Згідно до довідки про умови кредитування з використанням кредитки А-Банка «Універсальна Gold», розмір щомісячного платежу встановить 7% від заборгованості, але не менше 50 грн./ 10 дол. Та не більше залишку заборгованості. Строк внесення щомісячних платежів до 25 числа місяця наступного за звітним (а.с.7)

П.6.5, 6.7. Умов та Правил надання банківських послуг було встановлено, що клієнт зобовязаний погашати заборгованість по кредиту, процентам за його користування, по перевитратам платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених кредитним договором. Тримач картки повинен слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту.

У разі порушення клієнтом строків платежів за будь-яким з грошових зобовязань, передбачених даним договором більш чим на 120 днів, клієнт зобовязаний виплатити банку штраф у розмірі 500 грн. та 5% від суми позову.

Відповідно до ст. ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Всі умови договору з моменту його укладення стають однаково обов'язковими для виконання сторонами.

Статтею 638 ЦК України зазначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 , ч. 1 ст. 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики . Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до умов кредитного договору.

Таким чином, підписавши анкету-заяву та ознайомившись за Умовами та Правилами надання банківських послуг у А-Банку, відповідач з банком досягли згоди щодо всіх істотних умов договору. Суд вважає, що при укладенні умов кредитного договору та отриманні платіжної картки ОСОБА_1 діяв вільно, виходячи з власних інтересів, прийняв рішення про вибір контрагента та про вступ з ним в договірні відносини, на власний розсуд з контрагентом визначив характер договору, який вони уклали, його умови (зміст).

Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору Відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав.

Відповідно до положень частин першої, третьої статті 509, статей 526, 629 Кодексу зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Договір є обовязковим для виконання сторонами.

Згідно ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Ані вищевказаним договором, ані законодавством України підстав невиконання зобовязання щодо повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом не передбачено.

Однак, відповідач здійснював чергові платежі у відповідності до умов кредитного договору, у звязку з чим виникла прострочена заборгованість. За розрахунком позивача станом на 07.12.0214 року заборгованість Відповідача за кредитним договором від 09.08.2013 року становить 34 691 (тридцять чотири тисячі шістсот девяносто одна гривень) грн.. 68 коп, з яких:

-24 482, 05 грн. заборгованість за кредитом;

-8081, 45 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом;

А також штрафи відповідно до п. 8.6. Умов та Правил надання банківських послуг:

- 500, 00 грн. штраф (фіксована частина);

- 1628, 18 грн. штраф (процентна складова).

Розрахунок суми заборгованості наявний у матеріалах справи (а.с 3-4).

Відповідно до ч.1 ст.549, п.3 ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені договором або законом.

Кодексом також передбачено, що виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком (частина перша статті 546).

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 Кодексу). Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення (частина третя статті 551 Кодексу). При цьому проценти, які підлягають сплаті згідно з положеннями статей 1054, 1056-1 ЦК, у такому порядку не підлягають зменшенню через неспівмірність із розміром основного боргу, оскільки вони є платою за користування грошима і підлягають сплаті боржником за правилами основного грошового боргу.

Істотними обставинами в розумінні частини третьої статті 551 ЦК можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання).

Зазначене знайшло підтвердження в узагальнення судової практики ВСУ від 01.02.2013 року «Судова практика з розгляду цивільних справ про захист прав споживачів (2009 - 2012 рр.)», за якою суд може зменшити розмір неустойки (штрафу, пені), що підлягає стягненню, враховуючи при цьому, зокрема, занадто високий її розмір, порівняно зі збитками споживача, ступінь виконання зобов'язання, майновий стан сторін, їх майнові та інші інтереси, що заслуговують на увагу. Зменшення розміру неустойки - це право суду. Суд може прийняти рішення про зменшення розміру неустойки як за власною ініціативою, так і за клопотанням відповідача, однак в останньому випадку відповідач, що звертається з клопотанням, повинен довести наявність підстав для зменшення неустойки (ч. 3 ст. 551 ЦК ). Отже, зменшення неустойки можливе тільки тоді, коли це не заборонено законом.

Як зауважував Конституційний Суд України, межі дії принципу свободи договору визначаються законодавством з урахуванням критеріїв справедливості, добросовісності, пропорційності і розумності. При цьому держава має підтримувати на засадах пропорційності розумний баланс між публічним інтересом ефективного перерозподілу грошових накопичень, комерційними інтересами банків щодо отримання справедливого прибутку від кредитування і правами та охоронюваними законом інтересами споживачів їх кредитних послуг (абзац третій підпункту 3.2 пункту 3 мотивувальної частини Рішення від 10 листопада 2011 року № 15-рп/2011 у справі про захист прав споживачів кредитних послуг). Захист від цих зловживань базується на положеннях законодавства, зокрема частини третьої статті 551 Кодексу, відповідно до якої розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. (рішення КСУ від 11 липня 2013 року № 7-рп/2013 Справа № 1-12/2013 у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_4О.).

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

При цьому суд враховує, що відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. ( Постанова, Верховний Суд|Судова палата у цивільних справах Верховного Суду, від 21.10.2015, № 6-2003цс15, Верховний Суд України. Судова палата у цивільних справах)

Виходячи з засад розумності та справедливості суд вважає необхідним стягнути з відповідача лише штраф за прострочення строків виконання платежів за кредитом у розмірі 500 грн., а в іншій частині згідно вимог ч.2 ст. 549 ЦК України відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказами.

Посилання відповідача про настання форс-мажорних обставин, що стали причиною прострочення виконання кредитного зобовязання належного підтвердження у матеріалах справи не знайшли.

З огляду на вищевикладене, враховуючи, що допустивши прострочення кредиту, відповідач порушив не тільки свої договірні зобов'язання, а й вимоги законодавства України, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення з відповідача суми заборгованості за кредитним договором є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, при цьому вимоги позивача в частині розміру неустойки підлягають частковому задоволенню.

Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 346, 92 грн. (платіжне доручення від 17.02.2015 року (а.с.20)), тому стягненню з відповідача на користь позивача підлягають також витрати по сплаті судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1, 3, 10, 57, 60, 88, 179, 208-209, 212-215, 218 ЦПК України; ст.ст. 1, 3, 509, 524, 525, 526, 527, 530, 533, 536, 546, ч.2 ст. 549, 551, 610-612, 627-629, 631, 638, 639, 1046-1050, 1054 ЦК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Акцент Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства Акцент-Банк» (, МФО №307770) заборгованість за кредитним договором від 09.08.2013 року у розмірі 33 063 (тридцять три тисячі шістдесят три гривень ) грн.. 50 коп, з яких:

-24 482, 05 грн. заборгованість за кредитом;

-8081, 45 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом;

- 500, 00 грн. штраф (фіксована частина);

Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства Акцент-Банк» (, МФО №307770) витрати по сплаті судового збору у розмірі 346, 92 грн. (триста сорок шість гривень 92 коп.).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до палати по цивільним справам апеляційного суду Одеської області шляхом подачі через Приморський суд м ОСОБА_2 на протязі 10-ти днів з дня проголошення рішення, апеляційної скарги.

Суддя Домусчі Л.В.

16.12.2015