Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/7541/15-ц Провадження №2 /711/2675/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2015 року Придніпровський районний суд м . Черкаси в складі :

- головуючого судді Клочко О.В.

- при секретарі Литовченко О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м . Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» , третя особа без самостійних вимог ОСОБА_2 про припинення поруки -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ПАТ «Кредитпромбанк» ( в ході розгляду справи здійснено заміну на належного відповідача ПАТ «Дельта Банк» за клопотанням останнього ) , третя особа ОСОБА_2 про припинення поруки , вказуючи , що 19 червня 2007 року міх ним та ВАТ «Кредитпромбанк» / на теперішній час ПАТ Кредитпромбанк»/ був укладений договір поруки № 49.36/77-ПЕК/1-07.

Вказаний договір було укладено в забезпечення виконання ОСОБА_2М, зобовязань за кредитним договором № 49.36/77-КМК-07, укладеним 19.06.2007 року між ним та ВАТ «Кредитпромбанк».

Згідно п.1 договору поруки, предметом цього договору є надання поруки ним як поручителем за виконання боржником ОСОБА_2 зобовязань за кредитним договором, згідно якого кредитор відповідач надав ОСОБА_2 кредит в сумі 68000 доларів США , а боржник ОСОБА_2 повинен виконати зобовязання з повернення кредиту в сумі 68000 доларів США у термін до 17 червня 2011 року.

Сплата відсотків за користування кредитом у розмірі 14 процентів річних у порядку виконання основного зобовязання визначається згідно з кредитним договором.

Проте , тільки у 2015 році йому стало відомо, що з 13.08.2008 року відповідач збільшив розмір відсоткової ставки за користування кредитом по кредитному договору до 16 процентів річних.

Дана інформація йому стала відомою при ознайомленні з цивільною справою № 2-3808/09, в якій він побачив і ознайомився з тим , що відповідач і ОСОБА_2 уклали додаткову угоду про зміни №1 від 13 серпня 2008 року до кредитного договору, якою змінили пункт 1.3 ст.1 «Предмет договору» кредитного договору збільшили процентну ставку з розміру 14 процентів річних до розміру 16 процентів річних.

Будь яких повідомлень від відповідача про вказані зміни відсоткової ставки для ОСОБА_2 за користування кредитом по кредитному договору він не отримував та згоди на продовження його поруки щодо таких змін умов кредитного договору відповідачу не надавав, а також ніяких додаткових угод до договору поруки щодо вказаних змін з відповідачем не підписував.

Відповідно до ст. 533 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого зобовязання.

Статтею 554 ЦК України встановлено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Поручитель відповідає перед кредитором в тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Однак, за правилами ч.1 ст.559 ЦК України, порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Збільшення відсоткової ставки за користування кредитом є збільшенням зобов'язання за кредитним договором для позичальника, а у разі наявності поруки по цьому кредитному договору, то і для поручителя.

Зі змісту вказаної норми вбачається , що до припинення поруки призводять такі зміни умов основного зобовязання, які призвели або можуть призвести до збільшення обсягу відповідальності.

Отже , підвищивши розмір відсотків за кредитним договором для ОСОБА_2 відповідач змінив для нього основне зобовязання та фактично збільшив його відповідальність за цим зобовязанням як його поручителя.

А тому , на підставі вищезазначених норм ЦК України, враховуючи вищеописані дії відповідача по збільшенню відсоткової ставки по кредитному договору без погодження такого збільшення з ним , як з поручителем вважає, що його порука перед відповідачем та кредитором боржника ОСОБА_2 припинилась з моменту збільшення відповідачем відсотків ставки за кредитом по кредитному договору , а саме, з 13 серпня 2008 року, з дня укладення додаткової угоди про зміни №1 до кредитного договору.

Відповідно до п. 22 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», якщо в договорі поруки сторонами не узгоджувалися можливість зміни розміру процентів за основним зобов'язанням і строків їх виплати, тощо, без додаткового повідомлення поручителя та укладення окремої угоди, а з обставин справи не вбачається інформованості поручителя і його згоди на збільшення розміру його відповідальності, то відповідно до положень частини першої статті 559 ЦК порука припиняється у разі зміни основного зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Таким чином , у зобовязаннях, в яких беруть участь поручителі, збільшення процентної ставки навіть за згодою банку та боржника, але без згоди поручителя або відповідно

Умови в договорі поруки, не дає підстав покладення на останнього відповідальності за невиконання або неналежне виконання позичальником своїх зобовязань перед банком. При виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин, суд має враховувати висновки Верховного Суду України, викладені в рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 цього Кодексу, зокрема , постанову Верховного Суду України від 17 вересня 2014 року у справі № 6-53цс14.

Просив суд у разі, якщо суд буде вважати, що ним пропущено строк позовної давності , просив суд поновити його з урахуванням того , що йому стало відомо про збільшення процентної ставки з розміру 14 процентів річних до 16 процентів тільки в 2015 році.

Визнати припиненою поруку перед ПАТ «Кредитпромбанк» з 13.08.2008 року за договором №49.36/77 ПЕК/1-07 укладеним 19 червня 2007 року між ним та ВАТ «Кредитпромбанк», судові витрати покласти на відповідача.

В судовому засіданні ОСОБА_1 позові вимоги підтримав.

В ході розгляду справи за клопотанням представника ПАТ «Дельта Банк» від 30.09.2015 року до участі у розгляді справи залучено / замінено / в якості відповідача належного відповідача ПАТ «Дельта Банк» замість ПАТ «Кредитпромбанк», оскільки за вказаним клопотанням 26 червня 2013 року, вказано , що між ПАТ «Кредитпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір купівлі продажу прав вимоги, відповідно до якого ПАТ «Кредитпромбанк» відступив, а ПАТ «Дельта Банк» набув права вимоги до боржників по кредитних договорах , в тому числі і за кредитним договором за №49.36/77-КМК-07, укладеним 19.06.2007 року між ОСОБА_2 та ВАТ «Кредитпромбанк».

Представник відповідача ПАТ «Дельта Банк» ОСОБА_3 позовні вимоги не визнав , надавши письмові заперечення на позов.

Заслухавши пояснення сторін , дослідивши письмові матеріали справи , суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до задоволення . виходячи з наступних підстав.

За обставинами справи, встановлено , що 19 червня 2007 року міх ОСОБА_1 та ВАТ «Кредитпромбанк» був укладений договір поруки № 49.36/77-ПЕК/1-07.

Вказаний договір було укладено в забезпечення виконання ОСОБА_2М, зобовязань за кредитним договором № 49.36/77-КМК-07, укладеним 19.06.2007 року між ним та ВАТ «Кредитпромбанк».

Згідно п.1 договору поруки, предметом цього договору є надання поруки ОСОБА_1, як поручителем , за виконання боржником ОСОБА_2 зобовязань за кредитним договором, згідно якого кредитор відповідач надав ОСОБА_2 кредит в сумі 68000 доларів США , а боржник ОСОБА_2 повинен виконати зобовязання з повернення кредиту в сумі 68000 доларів США у термін до 17 червня 2011 року.

Сплата відсотків за користування кредитом у розмірі 14 процентів річних у порядку виконання основного зобовязання визначається згідно з кредитним договором.

Проте , тільки у 2015 році позивачу ОСОБА_1 стало відомо, що з 13.08.2008 року відповідач збільшив розмір відсоткової ставки за користування кредитом по кредитному договору до 16 процентів річних.

Дана інформація позивачу стала відомою при ознайомленні з цивільною справою № 2-3808/09, з якої він дізнався, що відповідач і ОСОБА_2 уклали додаткову угоду про зміни №1 від 13 серпня 2008 року до кредитного договору, якою змінили пункт 1.3 ст.1 «Предмет договору» кредитного договору збільшили процентну ставку з розміру 14 процентів річних до розміру 16 процентів річних.

Будь яких повідомлень від відповідача про вказані зміни відсоткової ставки для ОСОБА_2 за користування кредитом по кредитному договору позивач ОСОБА_1 не отримував та згоди на продовження його поруки щодо таких змін умов кредитного договору відповідачу не надавав, а також ніяких додаткових угод до договору поруки щодо вказаних змін з відповідачем не підписував, що підтвердив в судовому засіданні.

На момент підвищення відповідачем відсоткової ставки для ОСОБА_2 за користування кредитом по кредитному договору, ОСОБА_1 не надавав відповідачу будь-якої згоди на продовження поруки щодо таких змін, а також ніяких додаткових угод до договору поруки щодо вказаних змін з відповідачем ПАТ «Кредитпромбанк» на момент підвищення відсоткової ставки не підписував.

Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого зобов'язання.

Статтею 554 ЦК України встановлено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Поручитель відповідає перед кредитором в тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Однак, за правилами ч.1 ст. 559 ЦК України, порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Збільшення відсоткової ставки за користування кредитом є збільшенням зобов'язання за кредитним договором для позичальника, а у разі наявності поруки по цьому кредитному договору, то і для поручителя.

Отже, підвищивши розмір відсотків за кредитним договором для ОСОБА_2 відповідач збільшив для нього основне зобов'язання та фактично збільшив відповідальність ОСОБА_1 за цим зобов'язанням , як його поручителя, без його згоди на такі зміни.

Відповідно до п. 22 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», якщо в договорі поруки сторонами не узгоджувалися можливість зміни розміру процентів за основним зобов'язанням і строків їх виплати тощо без додаткового повідомлення поручителя та укладення окремої угоди, а з обставин справи не вбачається інформованості поручителя і його згоди на збільшення розміру його відповідальності, то відповідно до положень частини першої статті 559 ЦК порука припиняється у разі зміни основного зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Тому, враховуючи вищеописані дії відповідача по збільшенню відсоткової ставки по кредитному договору без погодження такого збільшення з ОСОБА_1 , як з поручителем ОСОБА_2, порука ОСОБА_1 у зобовязаннях ОСОБА_2 перед ПАТ «Кредитпромбанк» припинена з моменту збільшення відповідачем відсоткової ставки за кредитом по кредитному договору згідно наданої позивачем копії додаткової угоди про зміни №1 від 13 серпня 2008 року до кредитного договору № 49.36/77-КМК -07 від 19 червня 2007 року.

Відповідно до правових позицій, викладених у постановах Верховного Суду України за наслідками розгляду заяв про перегляд судових рішень з мотивів неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм права у подібних правовідносинах, що виникають із кредитних спорів, від 21 травня 2012 року по справам: №6-69 цс 11; №6-18 св 11; №20 цс 11; №88 цс 11; №6-68 цс 12, і відповідно до вимог ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковими для всіх судів України: «зі змісту ст.ст. 559, 598 ЦК України виходить, що припинення зобов'язання поруки означає такий стан сторін правовідношення, при якому в силу передбачених законом обставин суб'єктивне право і кореспондуючий йому обов'язок перестають існувати.

Уживаний законодавцем у ч. 1 ст. 559 ЦК України термін "порука" використовується в розумінні зобов'язального правовідношення поруки, з припиненням якого втрачає чинність договір поруки.

Відповідно до положення ч. 1 ст. 559 ЦК України припинення поруки у разі зміни основного зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності, презюмується.

У цьому випадку звернення до суду з позовом про визнання договору поруки припиненим не є необхідним, проте такі вимоги підлягають розгляду судом у разі наявності відповідного спору.»

За таких обставин, після припинення поруки ОСОБА_1 з якою фактично було припинено і договір поруки, внесення до цього договору будь-яких змін, шляхом укладення додаткових угод до цього договору, на момент їх укладення вже не має будь-якого значення та є недійсним виходячи із наведеного нижче.

Згідно з ч.1 ст. 598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Враховуючи той факт, що порука ОСОБА_1 по договору поруки була припинена у звязку із вищевказаними діями відповідача щодо збільшення відсоткової ставки по кредитному договору без погодження такого збільшення із поручителем, що спричинило фактичне повне припинення його зобов'язання за основним правочином - договором поруки, внесення в подальшому до цього правочину змін суперечить нормам ЦК України, зокрема , ст. ст. 559, 598 ЦК України.

Також, такий правочин про зміни основного зобов'язання, який укладений вже після припинення цього зобов'язання, не створює будь-яких правових наслідків, що обумовлені цим правочином.

Частиною 1 ст. 203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Відповідно до ч. 5 ст. 203 ЦК України правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ч.1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною / сторонами / вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

За вищеописаних обставин, та з урахуванням наведених норм законодавства України, а також правових позицій Верховного Суду України порука ОСОБА_1 перед відповідачем по договору поруки припинена, а тому, наявні всі підстави для задоволення позовних вимог позивача ОСОБА_1

У відповідності до ст.88 ЦПК України та у звязку із задоволенням позовних вимог позивача, судові витрати по розгляду справи підлягають до стягнення з відповідача ПАТ «Дельта Банк» на користь позивача ОСОБА_1 в сумі 243,60 гривень.

На підставі ст..ст.11,60, 213-215,88 ЦПК України та керуючись ст. ст. ч.1 ст.559, ч.3 ст.91,ст..95,227 ЦК України , суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати припиненою поруку ОСОБА_1 перед публічним акціонерним товариством «Кредитпромбанк» / на теперішній час ПАТ «Дельта Банк» на підставі договору купівлі продажу прав вимоги / з 13 серпня 2008 року за договором поруки №49.36/77-ПЕК/1-07, укладеним 19 червня 2007 року між ОСОБА_1 та відкритим акціонерним товариством «Кредитпромбанк».

Стягнути з ПАТ «Дельта Банк» на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 243,60 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи , які брали участь у розгляді справи , але не були присутні при проголошенні судового рішення , можуть подати апеляційну скаргу на протязі десяти днів з дня отримання копії рішення.

Головуючий: ОСОБА_4