Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Таварткіладзе О. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.12.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Таварткіладзе О.М.

суддів: Оверіної О.В., Кравця Ю.І.

при секретарі: Книгиницькому О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 Севастіяна Павловича на ухвалу Біляївського районного суду Одеської області від 21 вересня 2015 року по справі за поданням ВДВС Біляївського міськрайонного управління юстиції в Одеській області про надання дозволу державному виконавцю на примусовий вхід до жилого приміщення, -

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2015 року в.о. начальника відділу ДВС Біляївського міськрайонного управління юстиції в Одеській області ОСОБА_3 звернувся до Біляївського районного суду Одеської області з поданням про надання дозволу державному виконавцеві відділу державної виконавчої служби Біляївського міськрайонного управління юстиції Одеської області примусово здійснити вхід до житлового будинку розташованого за адресою Одеська область, Біляївський район, с. Курган, вул. Гайдара, 19, з примусовим відчиненням дверей з метою здійснення виконавчих дій передбачених Законом України «Про виконавче провадження» в тому числі з метою складання акту опису й арешту майна боржника, мотивуючи наявністю підстав передбачених ст.. 376 ЦПК України.

Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 21 вересня 2015 року подання в.о. начальника відділу державної виконавчої служби ОСОБА_3 про надання дозволу державному виконавцю на примусовий вхід до жилого приміщення задоволено.

Дозволено державному виконавцеві відділу державної виконавчої служби Біляївського міськрайонного управління юстиції Одеської області примусово здійснити вхід до житлового будинку розташованого за адресою Одеська область, Біляївський район, с. Курган, вул. Гайдара, 19, з примусовим відчиненням дверей з метою здійснення виконавчих дій передбачених Законом України «Про виконавче провадження» в тому числі з метою складання акту опису й арешту майна боржника.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду, ОСОБА_2 звернувся до апеляційного суду Одеської області з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Біляївського районного суду Одеської області від 21 вересня 2015 року скасувати та постановити нову, якою відмовити в.о. начальнику відділу ДВС Біляївського міськрайонного управління юстиції в Одеській області ОСОБА_3 у задоволенні подання, посилаючись на порушення судом першої інстанції при постановленні ухвали норм процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали в межах заяви та доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Задовольняючи подання про надання дозволу державному виконавцю на примусовий вхід до жилого приміщення, суд першої інстанції виходив з його законності та обгрунтованості.

Такий висновок районного суду є правильним.

Як роз`яснено у Рішенні Коституційного суду України № 4-рп/2011 від 31.05.2011 року у справі за конституційним зверненням громадянки ОСОБА_4 щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 376 у взаємозв'язку зі статтями 151, 152, 153 Цивільного процесуального кодексу України:

Кожному гарантується недоторканність житла; не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду (частини перша, друга статті 30 Конституції України) (абз. 2 ст. 3);

Гарантування кожному прав на повагу та недоторканність житла є не тільки конституційно-правовим обов'язком держави, а й дотриманням взятих Україною міжнародно-правових зобов'язань відповідно до положень Загальної декларації прав людини 1948 року Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року. Зазначені міжнародні акти згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України (абз . 3 ст. 3);

Відповідно до статті 12 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, пункту 1 статті 17 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року ніхто не може зазнавати безпідставного посягання на недоторканність свого житла. При здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги до прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві (пункт 2 статті 29 Загальної декларації прав людини 1948 року, стаття 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року) (абз . 4 ст. 3);

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканність житла, яке визначено в Конституції України і міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави в права людини з метою забезпечення загального блага (абз. 5 ст. 3);

Згідно з частиною другою статті 368 Кодексу, пунктами 1, 2 частини другої статті 17 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчими документами є виконавчі листи, які видаються судами за кожним судовим рішенням, що набрало законної сили, та ухвали судів у цивільних та інших справах. Відповідно до цих положень як на виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи, так і на виконання ухвали суду про забезпечення позову відкривається виконавче провадження. Сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої

видано виконавчий документ, а боржником - фізична або юридична особа, визначена виконавчим документом (частини перша, друга статті 8 Закону України "Про виконавче провадження"). Статусу стягувача і боржника сторони набувають після відкриття виконавчого провадження як у разі виконання рішення суду, яким закінчується судовий розгляд справи, так і у разі виконання ухвали суду про забезпечення позову.

У частині першій статті 208 Кодексу зазначається, що судові рішення викладаються у формі ухвали чи рішення. Таким чином, у розділі VI Кодексу "Процесуальні питання, пов'язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб)" визначено порядок виконання як рішень, так і ухвал суду. Тому механізм забезпечення виконання судових рішень, який закріплено у частині першій статті 376 Кодексу, а саме вирішення судом за поданням державного виконавця питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, застосовується і у випадку виконання ухвали суду про забезпечення позову. При цьому питання про примусове проникнення до житла вирішується не інакше як шляхом прийняття вмотивованої ухвали суду з додержанням принципу верховенства права.

Таким чином вирішення судом за поданням державного виконавця питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, застосовується і як у випадку виконання рішення суду так і виконання ухвали суду про забезпечення позову.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи за поданням державного виконавця.

З матеріалів справи вбачається, що на виконанні у відділі державної виконавчої служби Біляївського міськрайонного управління юстиції в Одеській області перебуває 7 виконавчих проваджень на суму 18455,28 грн. щодо стягнення з ОСОБА_2 заборгованості зі сплати обовязкових платежів до Державного бюджету. Зокрема до складу зведеного виконавчого провадження входять:

- виконавче провадження ВП № 37044757 згідно вимоги про сплату боргу Ф-1159У від 07.06.2012 року виданої УПФУ у Біляївському районі Одеської області про стягнення з ОСОБА_2 Севастіяна Павловича на користь держави в особі УПФУ у Біляївському районі недоїмки зі сплати єдиного внеску, штрафу та пені на загальнообовязкове державне соціальне страхування у загальному розмірі 4010,30 грн;

- виконавче провадження ВП № 39187960 згідно вимоги про сплату боргу Ф-1284У від 10.05.2013 року виданої УПФУ у Біляївському районі Одеської області про стягнення з ОСОБА_2 Севастіяна Павловича на користь держави в особі УПФУ у Біляївському районі недоїмки зі сплати єдиного внеску, штрафу та пені на загальнообовязкове державне соціальне страхування у загальному розмірі 1194,03 грн.

- виконавче провадження ВП № 40229996 згідно виконавчого листа № 2-а/1570/8861/2011 від 13.08.2013 виданого Одеським окружним адміністративним судом про стягнення з ФОП ОСОБА_2 Севастіяна Павловича на користь держави в особі УПФУ у Біляївському районі страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування у загальному розмірі 1540,80 грн.

- виконавче провадження ВП № 44538759 згідно вимоги про сплату боргу Ф-1386 У від 09.08.2013 року виданої УПФУ у Біляївському районі Одеської області про стягнення з ОСОБА_2 Севастіяна Павловича на користь держави в особі УПФУ у Біляївському районі недоїмки зі сплати єдиного внеску, штрафу та пені на загальнообовязкове державне соціальне страхування у загальному розмірі 4572,42 грн.

- виконавче провадження ВП № 45124572 згідно вимоги про сплату боргу Ф-821 від 08.07.2014 року виданої ДПІ у Біляївському районі Одеської області про стягнення з ОСОБА_2 Севастіяна Павловича на користь держави в особі ДПІ у Біляївському районі недоїмки зі сплати єдиного внеску, штрафу та пені на загальнообовязкове державне соціальне страхування у загальному розмірі 1837,27 грн.

- виконавче провадження ВП № 46074893 згідно вимоги про сплату боргу Ф-2023 від 10.12.2014 року виданої ДПІ у Біляївському районі Одеської області про стягнення з ОСОБА_2 Севастіяна Павловича на користь держави в особі ДПІ у Біляївському районі недоїмки зі сплати єдиного внеску, штрафу та пені на загальнообовязкове державне соціальне страхування у загальному розмірі 4032,51 грн.

- виконавче провадження ВП № 46842609 згідно вимоги про сплату боргу Ф-73 від 16.02.2015 року виданої ДПІ у Біляївському районі Одеської області про стягнення з ОСОБА_2 Севастіяна Павловича на користь держави в особі ДПІ у Біляївському районі недоїмки зі сплати єдиного внеску, штрафу та пені на загальнообовязкове державне соціальне страхування у загальному розмірі 1267,95 грн.

Постанови про відкриття виконавчих проваджень винесені 07.03.2013, 05.08.2013, 14.10.2013, 29.08.2014, 17.10.2014, 19.01.2015, 12.03.2015 року. В рамках зведеного виконавчого провадження перевірено майновий стан боржника шляхом направлення запитів до реєструючих установ, а саме до: РЕВ-8 УДАІ ГУМВС України в Одеській області; Біляївського районного центру зайнятості; УПФУ у Біляївському районі; КП «БТІ» Одеської міської ради м. Біляївка; управління держземагенства у Біляївському районі Одеської області; ГУДМС України в Одеській області; Державної податкової служби; Березанської сільської ради; Державного реєстру речових прав; Державної інспекції сільського господарства в Одеській області; Головного управління державної міграційної служби України в Одеській області; Державної інспекції України з безпеки на морському та річному транспорті; Національної комісії з ціних паперів та фондового ринку.

05.01.2015 року державним виконавцем Відділу здійснено виїзд для виявлення майна та складання акту опису та арешту майна за місцем мешкання боржника, а саме за адресою: Одеська область, Біляївський район, с. Курган, вул. Гайдара, 19. Але при спробі ввійти до житла боржник ОСОБА_5 (брат боржника) чинив перешкоди закривши ворота та не допустивши до житла державного виконавця, про, що було складено акт державного виконавця.

20.01.2015 року на адресу боржника було направлено виклик до Відділу від 19.01.2015 року вих. номер 03-806, на 26.01.2015 року, рекомендованим листом.

26.01.2015 року боржник до Відділу не зявився про що був складений відповідний акт державного виконавця.

При таких обставинах у державного виконавця були підстави для звернення до суду з поданням про надання дозволу державному виконавцю на примусовий вхід до жилого приміщення, а у суду першої інстанції підстави для задовлення такого подання.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд розглянув подання у день його надходження без виклику апелянта боржника ОСОБА_2 не можуть бути взятими до уваги, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 376 ЦПК України суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд надавав дозвіл на примусовий вхід до жилого будинку розташованого за адресою: Одеська область, Біляївський район, с. Курган, вул. Гайдара, 19, з примусовим відчиненням дверей з метою здійснення виконавчих дій передбачених Законом України «Про виконавче провадження» в тому числі з метою складання акту опису й арешту майна боржника, без врахування того, що будинок за даною адресою належить іншій особі, яка не є боржником і не була учасником виконавчого провадження, не можуть бути взятими до уваги, оскільки норма сттаті 376 ЦПК України поширюється на лише на житло чи інше володіння боржника, а й житло чи володіння іншої особи у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб. Як вбачається з матеріалів справи адреса реєстрації боржника ОСОБА_6 - Одеська область, Біляївський район, с. Курган, вул. Гайдара, 19. Державний виконавець клопотав у поданні, а суд задовольнивши вказане подання дозволив державному виконавцю здійснити вхід до житлового будинку розташованого за адресою Одеська область, Біляївський район, с. Курган, вул. Гайдара, 19, з примусовим відчиненням дверей з метою здійснення виконавчих дій передбачених Законом України «Про виконавче провадження» в тому числі з метою складання акту опису й арешту майна боржника тобто за адресою реєстрації боржника і тому мав всі підстави вважати, що за вказаною адресою може знаходитися майно боржника.

Інших доводів в апеляційній скарзі не наведено.

При таких обставинах судова колегія погоджується з остаточним висновком суду першої інстанції про обгрунтованість і законність подання державного виконавця про надання дозволу державному виконавцю на примусовий вхід до жилого приміщення

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

При таких обставинах судова колегія доходить висновку, що суд першої інстанції порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, внаслідок чого апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 303, 307, 312 ч. 1 п. 1, 313, 317 ЦПК України, судова колегія

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 Севастіяна Павловича відхилити.

Ухвалу Біляївського районного суду Одеської області від 21 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: О.М. Таварткіладзе

Судді: О.В. Оверіна

ОСОБА_7