Справа № 204/8198/15-ц
Провадження № 4-с/204/46/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2015 року м. Дніпропетровськ

Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Черкез Д.Л.,

при секретарі Старостенко Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпропетровську справу за скаргою ОСОБА_1 про визнання дій старшого державного виконавця Красногвардійського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_2, щодо винесення постанови про відмову у відкритті виконавчих проваджень неправомірними, скасування постанов про відмову у відкритті виконавчих проваджень від 07.12.2015 року, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2015 року ОСОБА_1 звернувсь до суду із скаргою, в якій просив суд визнати дії старшого державного виконавця Красногвардійського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_2, щодо винесення постанов про відмову у відкритті виконавчих проваджень № 49571989 та № 49772241 від 07.12.2015 року неправомірними, скасувати постанов про відмову у відкритті виконавчих проваджень № 49571989 та № 49772241 від 07.12.2015 року. В обґрунтування скарги скаржник вказав, що 04.09.2015 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська було винесено рішення по цивільній справі № 204/3590/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, що спричинило тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості, яким було частково задоволено позовні вимоги позивача та вирішено стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 10 000,00 грн. та моральну шкоду у розмірі 15 000,00 грн. 05.11.15 року за апеляційною скаргою на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 04.09.2015 року винесено ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області, якою залишено без змін рішення суду першої інстанції. На підставі вищевказаного рішення суду, Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська 30.11.2015 року було видано виконавчий лист № 1 (№2-204/1703/15) та виконавчий лист № 2 (№2-204/1703/15). 07.12.15 р. подано заяви про примусове виконання виконавчих листів (реєстраційний номер ВП № 49571989 та ВП № 49572241). 15.12.2015 року ОСОБА_1 стало відомо, що старшим державним виконавцем Грековим А.В. Красногвардійського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції винесено постанови від 07.12.15 року про відмову у відкритті виконавчих проваджень (реєстраційний номер ВП № 49571989 та ВП № 49572241). З даними постановами ОСОБА_1 не згоден, бо вважає, що дії старшого державного виконавця відносно винесених постанов про відмову у відкритті виконавчих проваджень неправомірними, а постанови про відмову у відкритті виконавчих проваджень, реєстраційний номер ВП № 49571989 та ВП № 49572241 від 07.12.2015 року піддягають скасуванню з наступних підстав: те, що реєстраційний номер облікової картки платника податків не зазначений у виконавчому документі не є підставою відмови у відкритті виконавчого провадження, адже боржник ОСОБА_3 взагалі може його не мати через свої релігійні переконання, і надати копію паспорту з відповідною відміткою він може лише особисто, з`явившись за викликом, крім того, те, що у старшого державного виконавця на теперішній час немає доступу до баз даних і реєстрів, що містять інформацію про боржника (бази даних у державній виконавчій службі відсутні) не є підставою відмови у відкритті виконавчого провадження, адже доступ до цих даних передбачений ст. 4 ЗУ «Про виконавче провадження», і найголовніше, за першим же викликом старшого державного виконавця боржник ОСОБА_3 з`явиться до виконавчої служби у зазначений день та час, і зможе надати необхідні дані та інформацію, що цікавить виконавчу службу. Таким чином, Скаржник, позбавлений можливості вести нормальний спосіб життя, його стан є невідновним, зараз є інвалідом. Майже рік ОСОБА_1 змушує свою сімю морально страждати та переживати сильне психічне потрясіння, бо він є лежачим хворим, який потребує постійного догляду та піклування, а також, величезних матеріальних витрат. Дії старшого державного виконавця Грекова А.В. Красногвардійського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції щодо винесення постанов про відмову у відкритті виконавчих проваджень від 07.12.2015 року були неправомірними. Відповідно до ст. 24 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець зобовязаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк предявлення виконавчого документа до виконання і цей документ відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, та предявлений до виконання до органу державної виконавчої служби за належним місцем виконання рішення. З огляду на наведене був змушений звернутися до суду з даною скаргою.

Скаржник в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, просив скаргу задовольнити.

Представник Красногвардійського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази у їх сукупності судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 30 листопада 2015 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська було видано виконавчі листи № 1 та № 2 по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки яким стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 грошові кошти: за виконавчим листом № 1 у розмірі 10 000,00 грн., та за виконавчим листом № 2 у розмірі 15 000,00 грн.

Згідно ч. 1 ст. 383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 385 ЦПК України, скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Враховуючи, що скаржник про оскаржувану постанову дізнався лише 15 грудня 2015 року, а звернувся до суду 21 грудня 2015 року, суд вважає, що строк на оскарження постановив державного виконавця про відмову у відкритті виконавчого провадження не пропущений.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

У судовому засіданні встановлено, що 07 грудня 2015 року державним виконавцем Красногвардійського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_2 була винесена постанова про відмову у відкритті виконавчого провадження, якою відмовлено у прийнятті до провадження виконавчого листа № 2-204/1703/15 виданого 30.11.2015 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 грошових коштів у розмірі 10 000,00 грн.

07 грудня 2015 року державним виконавцем Красногвардійського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_2 була винесена постанова про відмову у відкритті виконавчого провадження, якою відмовлено у прийнятті до провадження виконавчого листа № 2-204/1703/15 виданого 30.11.2015 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 грошових коштів у розмірі 15 000,00 грн.

У даних постановах державний виконавець вказує на те, що у вищезазначених виконавчих документах відсутній ідентифікаційний номер боржника, що є підставою для відмови у відкритті виконавчого провадження відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження».

З огляду на наведені приписи законодавства суд приходить до висновку, що постанови державного виконавця Грекова А.В. про відмову у відкритті виконавчого провадження від 07 грудня 2015 року (ВП № 49571989 та ВП № 49572241) винесені неправомірно з наступних підстав.

Так, дійсно згідно п. 3 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому документі потрібно зазначати індивідуальний ідентифікаційний номер боржника (фізичної особи), а п. 6 ч. 1 ст. 26 цього Закону встановлено, що у разі невідповідності змісту виконавчого листа вимогам статті 18 державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження.

Однак, відмовляючи у відкритті виконавчого провадження державний виконавець не врахував, що стягувач обмежений у праві самостійно отримати конфіденційну інформацію відносно боржника. При видачі виконавчих листів № 1 та № 2 2-204/1703/15 від 30.11.2015 року суду не були відомі дані про ідентифікаційний номер боржника.

Відповідно до ч. 2 ст. 32 Конституції України та ч. 1 ст. 302 ЦК України, не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом. Офіційне тлумачення вказаного положення Конституції України міститься в Рішенні Конституційного Суду України від 20.01.2012 року № 2-рп/2012, відповідно до пункту 1 якого збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди державою, органами місцевого самоврядування, юридичними або фізичними особами є втручанням в її особисте та сімейне життя, таке втручання допускається винятково у випадках, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Разом з тим відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець при здійсненні виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі й конфіденційну.

Таким чином, у разі незазначення індивідуального ідентифікаційного номера (реєстраційного номера облікової картки платника податків) у виконавчому листі, згідно з п. 3 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець може самостійно звернутися до державного органу податкової служби із відповідним запитом про витребування довідки про ідентифікаційний номер боржника. Висновок державного виконавця, що відсутність у виконавчому листі ідентифікаційного номера боржника є підставою для відмови державним виконавцем у відкритті виконавчого провадження, слід вважати передчасним.

Саме такого висновку дійшов Верховний Суд України в постанові від 21 травня 2014 року у справі № 6-45цс14 за скаргою комунального підприємства «Житомирське трамвайно-тролейбусне управління» Житомирської міської ради на рішення та дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Житомирського районного управління юстиції.

Відповідно до ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 355 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Згідно ст. 387 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що дії державного виконавця щодо винесення постанов про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчих документів) за виконавчими листами № 2-204/1703/15 виданими 30.11.2015 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 грошових коштів за виконавчим листом № 1 10 000,00 грн., та за виконавчим листом № 2 - 15 000,00 грн. є незаконними, а отже вказані постанови слід скасувати та зобовязати Красногвардійський відділ державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції відкрити виконавче провадження з примусового виконання виконавчих листів № 2-204/1703/15 виданими 30.11.2015 року.

Відповідно до ст. 389 ЦПК України про виконання ухвали відповідний орган державної виконавчої служби повідомляє суд і заявника не пізніше ніж у місячний строк з дня одержання ухвали суду.

На підставі ст.ст. 2, 11, 18, 26 Закону України «Про виконавче провадження», та керуючись ст.ст. 10, 11, 57-61, 88, 209, 212-215, 383, 385, 387 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 про визнання дії старшого державного виконавця Красногвардійського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_2, щодо винесення постанови про відмову у відкритті виконавчих проваджень неправомірними, скасування постанов про відмову у відкритті виконавчих проваджень від 07.12.2015 року задовольнити.

Визнати дії старшого державного виконавця Красногвардійського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_2 щодо винесення постанов про відмову у відкритті виконавчого провадження № 49572241 та № 49571989 від 07 грудня 2015 року неправомірними.

Скасувати постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження № 49572241 від 07 грудня 2015 року та зобовязати Красногвардійський відділ державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції відкрити виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-204/1703/15 від 30.11.2015 року.

Скасувати постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження № 49571989 від 07 грудня 2015 року та зобовязати Красногвардійський відділ державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції відкрити виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-204/1703/15 від 30.11.2015 року.

Красногвардійському відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції повідомити суд про виконання ухвали не пізніше ніж у місячний строк з дня її одержання.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Д. Л. Черкез