РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

23.07.2015 року Франківський районний суд міста Львова,

у складі:

головуючого - судді Ванівського Ю.М.,

при секретарі - Буюклі В.О.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства „УкрСиббанк" про повернення банківського вкладу, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить, з урахуванням уточнених позовних вимог: стягнути з відповідача у його користь 38867,67 грн. банківського вкладу, що еквівалентно 1842,07 дол. США, згідно курсу НБУ станом на 09.06.2015 року, а також витрати по сплаті судового збору. В обґрунтування позову вказує, що з метою відкриття депозитного рахунку, звернувся до відповідача, його було проконсультовано працівником банку ОСОБА_2, після чого між ним та банком укладено договір про відкриття та комплексне розрахунково-касове обслуговування банківських рахунків, яким відкрито два рахунки у національній валюті та у дол. США. На час підписання договору позивача запевнили, що він відкрив у банку саме депозитний рахунок, згідно його намірів. Після чого, позивачем було внесено кошти на валютний рахунок у сумі 2000 дол. США. Операція по знятті грошових коштів ним проводилась один раз на суму 100 дол. США та мала місце 05.02.2015 року. Надалі, працівники банку повідомили, що на прізвище позивача було видано пластикові картки, однак це не відповідає дійсності, жодних карток йому не видавалося, грошових коштів за допомогою таких він не знімав. Звернувшись до адміністрації банку за поясненнями, позивача було повідомлено, що він став жертвою шахрайських дій ОСОБА_2 Після чого, ним було отримано 57,93 дол. США залишку на рахунку та підписано заяву про закриття рахунків. По даному факту розпочато кримінальне провадження. 13.03.2015 року позивач звернувся до банку із заявою про повернення належних йому коштів, однак працівниками банку було відмовлено у такій операції, на підставі того, що проводиться перевірка, про результати якої його буде додатково повідомлено, жодної відповіді на заяву позивач не отримав, що змусило його 04.06.2015 року повторно звернутись із даною вимогою. Однак така залишена без реагування.

Представником відповідача подано заперечення на позов ОСОБА_1, яким останній просить відмовити у задоволенні позову. Вказує, що між сторонами було укладено договір про відкриття та комплексне розрахунково-касове обслуговування банківських рахунків фізичної особи. Позивачем було внесено на картковий рахунок 2000 дол. США, після чого, 19.02.2014 року останній отримав відповідні платіжні картки та цього ж дня за допомогою картки отримав готівку у сумі 16000,00 грн., що еквівалентно складає 1807,90 дол. США. Таким чином відповідач самостійно здійсним розпорядження належними йому коштами.

В судовому засіданні позивач та його повноважний представник надали пояснення, аналогічні уточненій позовній заяві та письмовим поясненням до такої, просили позовні вимоги задовольнити, не заперечивши проти заочного розгляду справи, у випадку неявки відповідача..

Представник відповідача в судове засідання повторно не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, а тому, згідно ст. 224 ЦПК України, суд вирішив здійснювати заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Вислухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши та оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов необхідно задовольнити, з таких підстав.

Згідно з ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином та відповідно до умов договору, вимог ЦК України та інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтями 610, 611 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Судом встановлено, що між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ПАТ «УкрСиббанк», в особі уповноваженої на представництво інтересів - ОСОБА_2, 03.01.2014 року було укладено договір № 2700 про відкриття та комплексне розрахунково-касове обслуговування банківських рахунків фізичної особи.

Відповідно до умов договору, банк відкрив ОСОБА_1. два карткові рахунки НОМЕР_1 у гривнях та НОМЕР_2 у доларах США.

Відповідно до ст. 208 ЦК України правочини між фізичною та юридичною особою вчиняються у письмовій формі.

Надалі, 03.01.2014 року на підставі договору, позивачем було внесено на рахунок НОМЕР_2 грошові кошти у сумі 2000 дол. США, що підтверджується квитанцією № 2 на здійснення касової операції від 03.01.2014 року.

05.02.2015 року та 13.03.2015 року із вказаного рахунку, позивачем було знято грошові кошти у сумі 100 дол. США та 57,93 дол. США, що сторонами не оспорюється.

Як вбачається із витягу з кримінального провадження №0000087 на підставі заяви представника АТ «УкрСиббанк» Бондаренка Є.В. до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.03.2015 року внесено відомості про вчинення працівниками банку шахрайських дій вчинених шляхом банківських операцій, що спричинили матеріальних збитків. Правова кваліфікація визначена за ч.1 ст. 358 КК України.

У ході проведення досудового слідства проведено почеркознавчу експертизу, відповідно до висновку експерта Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при управлінні МВС України на Львівській залізниці від 18.07.2012 № 729, встановити чи виконано підписи в графі «Зазначені документи (цінності) отримав» від імені ОСОБА_1 в документах: «Видатковий позабалансовий ордер № 15614 від 19.02.2014 р.»; «Видатковий позабалансовий ордер № 15729 від 19.02.2014р.»-громадянином ОСОБА_1, чи іншою особою; чи виконано підписи (рукописні записи) в графі «Зазначені документи (цінності) отримав» від імені ОСОБА_1 в документах: «Видатковий позабалансовий ордер №15614 від 19.02.2014р.», «Видатковийпозабалансовий ордер №15729 від 19.02.2014 р.» - Громадянкою ОСОБА_2 чи іншою особою не виявилось можливим по причинах, що вказані у дослідницькій частині висновку експерта. У дослідницькій частині висновку, експертом вказано, що в графі «Зазначені документи (цінності) отримав наявні підписи від імені ОСОБА_1 виконані барвником синього кольору», в графі «Підписи банку» наявні два нечитаємі підписи виконані барвником синього кольору. В результаті порівняння досліджуваних (рукописних підписів) підписів з вільними, умовно вільними та експериментальними підписами зразками почерку ОСОБА_1 було виявлено як співпадаючі так і розбіжні загальні та окремі ознаки. Це пояснюється простотою досліджуваних підписів, обмеженим об'ємом досліджуваного матеріалу , можливістю виконання таких підписів спотвореним почерком. При порівняльному дослідженні підписів у графі «Зазначені документи (цінності) отримав» від імені ОСОБА_1 в документах: «Видатковий позабалансовий ордер №15614 від 19.02.2014 р.», «Видатковий позабалансовий ордер №15729 від 19.02.2014р.» із зразками почерку та підписів гр. ОСОБА_5, ОСОБА_2 встановлено розбіжності за транскрипцією. В результаті порівняння досліджуваних (рукописних підписів) з почерком гр. ОСОБА_2 встановлені як співпадаючі так і розбіжні окремі ознаки, сукупність яких в жодному випадку не достатня для будь-якого категоричного або імовірного позитивного чи негативного висновку про тотожність виконавця досліджуваних підписів. Це пояснюється простотою досліджуваних підписів обмеженим об'ємом досліджуваного графічного матеріалу, можливістю виконання даних підписів спотвореним почерком.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Враховуючи кінцеву частину експертного висновку, у якій вказано про неможливість остаточно відповісти на поставлені на дослідження питання, суд бере даний висновок до уваги, оскільки із його змісту вбачається, що деякі розбіжності у досліджуваних документах експертом таки встановлено. Крім цього вказано, що однією із причин неможливості надання остаточного вичерпного висновку може бути зокрема навмисне спотворення почерку, особою, якою виконувались підписи.

Також, судом береться службова записка працівника департаменту безпеки «УкрСиббанк», згідно якої внаслідок проведення службової перевірки 20.03.2015 року встановлено, що підпис ОСОБА_1 на всіх наявних у банку документах відповідає підпису в паспорті останнього. При цьому, підпис на касовій квитанції про отримання ОСОБА_1 пластикової картки (Видаткового позабалансового ордера № 15614 від 19.ж02.2014 року) візуально відрізняється. Розслідуванням також встановлено порушення працівниками банку ОСОБА_2 ОСОБА_6 та ОСОБА_5. «Інструкції про проведення касових операцій банками в Україні.».

Згідно з ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Суд вважає доведеним те, що відповідачем не виконано свого договірного зобов'язання перед позивачем завдання майнової шкоди, внаслідок своїх неправомірних дій, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно з п.4 ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: відшкодування збитків.

Згідно ПРАВИЛ (ДОГОВІРНИХ УМОВ) КОМПЛЕКСНОГО РОЗРАХУНКОВО-КАСОВОГО ОБСЛУГОВУВАННЯ ФІЗИЧНИХ ОСІБ - КЛІЄНТІВ АТ «УКРСИББАНК», такі застосовуються у випадку укладення між АТ «УкрСиббанк» та Клієнтом «Договору-Анкети комплексного розрахунково-касового обслуговування (з Правилами)». Дані Правила встановлюють порядок відкриття, обслуговування, закриття поточного, карткового та накопичувального Рахунків для фізичних осіб - Клієнтів, а також порядок встановлення та зміни Тарифів й інші питання, пов'язані з використанням Рахунків в рамках Договору та проведення операцій за ними, в тому числі із застосуванням СДБО. Ці Правила є обов'язковими для виконання всіма Сторонами Договору, як Банком, так і Клієнтом. Згідно Розділу 1. Правил (Предмет та основні умови Договору) п. 1.1. Банк відкриває Клієнту поточний, картковий та накопичувальний Рахунки Клієнту після проведення ідентифікації Клієнта на підставі поданих ним документів, відповідно до умов законодавства та у разі відсутності причин для відмови у відкритті Рахунків, а також забезпечує здійснення розрахунків за операціями, проведеними з використанням Картки, в межах витратного ліміту. Також, Банк випускає та надає Клієнту наступні платіжні картки та ПІН до них: - неперсоніфіковану платіжну картку - в день укладення Договору; - персоніфіковану платіжну картку (іменну) - у строк, необхідний для її виготовлення та доставки, що визначений внутрішньобанківськими процедурами; - інші додаткові картки Держателю - на підставі окремих заяв Клієнта. П. 1.2. Рахунки відкриваються для зберігання грошових коштів Клієнта та здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів, СДБО, враховуючи режим використання таких Рахунків та перелік послуг відповідно до умов Договору та вимог законодавства. Банк здійснює за Рахунками виключно ті видаткові та прибуткові операції, які передбачені Тарифним планом, який він обрав, або Тарифами Банку для відповідного Рахунку. Згідно п. 1.3. 1 обслуговування Банком Рахунків здійснюється в межах отриманих Банком ліцензій НБУ, згідно умов Договору, у відповідності до законодавства. Згідно 1.3.10. будь-які обмеження Клієнта в використанні коштів на його Рахунках, в т.ч. арешт коштів та/або припинення операцій за Рахунками, можливі лише на підставах, передбачених законодавством та/або Договором. Згідно п.п. 3.2.1, 3.2.2. Банк зобов'язаний: наалежним чином виконувати умови Договору; вчасно і належним чином виконувати розрахункові та касові операції Клієнта за його Рахунками відповідно до законодавства, внутрішнього розпорядку роботи Банку і умов Договору. Згідно 3.2.4. банк зобов'язаний приймати і видавати готівкові кошти відповідно до законодавства та згідно з внутрішнім розпорядком роботи Банку. Згідно п. 3.3.1. клієнт має право: самостійно розпоряджатися коштами на своїх Рахунках з дотриманням вимог та обмежень, встановлених законодавством, режимом Рахунків та умовами Договору, згідно п. 3.3.6. має право6 вимагати своєчасного і повного здійснення розрахунків і інших послуг, обумовлених Договором.

Копіями платіжних доручень та квитанцій підтверджується внесення коштів на його рахунки, відкриті відповідно до договору №2630/78/509620 від 07.07.2011р. Частиною 1 ст. 1172 ЦК України передбачено, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. Як роз'яснено у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Згідно із п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992р. № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами відшкодування шкоди» при розгляді справ про відшкодування шкоди суди повинні мати на увазі, що відповідальність юридичної особи настає лише у випадках, коли особа, з вини якої заподіяна шкода, знаходиться з даною організацією в трудових відносинах, і шкода, заподіяна нею у зв'язку з виконанням трудових (службових) обов'язків, незалежно від того, постійним, сезонним, тимчасовим за трудовим договором чи на інших умовах вона була працівником цієї організації. Враховуючи неможливість позивача протягом тривалого часу користуватися та розпоряджатися своїми грошовими коштами, ступінь вини відповідача у спричиненні позивачу матеріальних збитків, з урахуванням вимог розумності і справедливості, суд вважає, що з відповідача у користь позивача підлягають стягненню 1842,07 дол. США, що в еквіваленті до національної валюти згідно курсу НБУ діючого станом на 09.06.2015 року (день звернення позивача до суду) - 21,10 грн. за умовну одиницю, становить: 38867,70 грн. У відповідності до вимог ст..88 ЦПК України з відповідача у користь позивача підлягає стягненню сплачений ним документально підтверджений судовий збір. Керуючись ст. ст. 8, 51, 124, 129 Конституції України, ст. 16, 1166,1167, 1172 ЦК України, ст.ст. 2-11, 58-61, 88, 159, 208, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суддя,-

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства „УкрСиббанк" про повернення банківського вкладу - задовольнити.

Стягнути з публічного акціонерного товариства „УкрСиббанк" на користь ОСОБА_1 кошти за договором № 2700 про відкриття та комплексне розрахунково-касове обслуговування банківських рахунків фізичної особи, в розмірі: 38867 (тридцять вісім тисяч вісімсот шістдесят сім) грн.70 коп.

Стягнути з публічного акціонерного товариства „УкрСиббанк" на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 243,60 грн.

Рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів, з дня отримання копії рішення.

Суддя: Ванівський Юрій Михайлович