Справа № 481/1611/15-ц
Провадж.№ 2/481/610/2015
Р І Ш Е Н Н Я

іменем У К Р А Ї Н И

23.12.2015 року Новобузький районний суд Миколаївської області в складі головуючої судді Уманської О.В., при секретарі Кузьміній Н.П., за участі позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Новий Буг цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення від права на спадкування та визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

Встановив:

В жовтні 2015 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про усунення його від права на спадщину, в якому просив усунути відповідача від права на спадкування за законом на 1/4 частку земельної ділянки, кадастровий номер :01:000:1057, що відкрилась після смерті ОСОБА_4, який помер 02.10.2014 року.

Свій позов позивач обґрунтувала тим, що відповідач не надавав допомоги померлому, який був в безпорадному стані в наслідок тяжкої хвороби, після перенесеної операції та через похилий вік.

В судовому засіданні позивач позов підтримала. Однак пояснила, що вона із померлим проживала разом до його смерті. Відповідач по справі, який є рідним сином, здоровям свого батька не цікавився, ніякої допомоги не надавав, майже 8 років не приходив до батька. Також позивач ОСОБА_1 пояснила, що матеріальної допомоги ОСОБА_4 не потребував, а потребував фізичної допомоги та уваги сина, якої відповідач йому не надавав. Позивачка також суду пояснила, що вона не бажає позбавляти відповідача тієї частки земельної ділянки яку він успадкував після смерті батька, а лише просить зобовязати його закінчити оформлення своїх спадкових прав на цю земельну ділянку, оскільки без його оформлення нотаріус відмовляється проводити реєстрацію її спадкових прав на ? даної земельної ділянки.

Відповідач та його представник в судовому засіданні позов не визнали, заперечували факт ухилення від допомоги померлому, та перебування його в безпорадному стані, а також надали докази того, що відповідач сам досить тривалий період часу знаходиться на лікуванні та має 2 групу інвалідності.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини.

02.10.2014 року помер ОСОБА_4 (чоловік позивача та батько відповідача по справі) у віці 81 року. Після його смерті відкрилась спадщина, яку прийняли ОСОБА_1 та ОСОБА_2 і які мають право на спадкування в першу чергу за законом (а.с. 23-64).

19.05.2015 року було видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 на імя ОСОБА_1 на ? частки земельної ділянки, зареєстровано в реєстрі за № 534. Свідоцтво про право власності на спадщину на ? частку успадкованого майна не видано ( а.с.63-64).

Відповідно до ч. 5 ст. 1224 ЦК України особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо судом буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Виходячи зі змісту зазначеної норми закону, лише при одночасному настанні таких обставин, як ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги, так і перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво, а також доведеності зазначених фактів у їх сукупності, спадкоємець може бути усунений від права на спадщину.

Під безпорадним станом слід розуміти безпомічність особи, неспроможність її своїми силами через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво фізично та матеріально самостійно забезпечити умови свого життя, у зв'язку з чим ця особа потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребував допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов'язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов'язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов'язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій.

Таким чином, ухилення характеризується умисною формою вини.

З системного аналізу норм ст. 3 ЦПК України ст.ст. 15, 1224 ЦК України витікає, що право вимоги щодо усунення від спадкування належить особі, яка сама є спадкоємцем відповідної черги, або коли її право на спадкування виникає після усунення негідного спадкоємця від спадкування.

Такий висновок ґрунтується на тому, що у разі усунення негідного спадкоємця спадщина має перейти до іншого за чергою спадкоємця.

Слід розрізняти підстави позбавлення права на спадкування від тих, які передбачені абз. 2 ч. 3 ст. 1224 ЦК.

Адже в цій нормі йдеться про випадок свідомого нехтування обов'язком щодо утримання спадкодавця, а не ненадання допомоги спадкодавцю, який перебував у безпорадному стані.

Таке ж тлумачення змісту диспозиції ч. 5 ст. 1224 ЦК надано у роз'ясненнях, що містяться у абз. 3 п. 6 постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування»

Відповідно до вимог ст. ст.10,60 ЦПК України кожна сторона має довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_2 є рідним сином та спадкоємцем першої черги після батька ОСОБА_4, який помер 02.10.2014 року.

За життя спадкодавець ОСОБА_4 жодних скарг щодо неналежної поведінки сина відповідача ОСОБА_2 не подавав, що підтверджується повідомленнями Новобузької міської ради Миколаївської області ( а.с.74), Новобузької РДА Миколаївської області ( а.с.75) та видно з характеристики відповідача ОСОБА_2 ( а.с.73)..

Сам відповідач є інвалідом 2 групи, яка йому встановлена 29.04.2013 року ( а.с.76, 77) та з 2009 року знаходиться на обліку у Миколаївському облонкодиспансері та періодично проходить лікування ( а.с.78-93) .

Дані про те, що спадкодавець в силу свого безпорадного стану потребував сторонньої допомоги, у тому числі і матеріальної, а відповідач свідомо ухилявся від її надання, у справі відсутні. Не встановлено доказів того, що батько чи будь-хто інший за його проханням, у зв'язку з віком та хворобою висловлював прохання про надання допомоги, а відповідач свідомо від її надання ухилялася.

Тобто, факту навмисного ухилення спадкоємця від надання допомоги безпорадному спадкодавцю з боку відповідача не доведено.

Виконання окремих доручень певними особами на прохання померлого не може свідчити про його безпорадний стан, оскільки не доводить, що цього не міг зробити він сам. Наявність певних захворювань у померлого самі по собі не доводять його безпорадності.

Таким чином позивачем не доведено, що померлий перебував у безпорадному стані, у зв`язку з чим потребував допомоги, а ОСОБА_2 свідомо ухилялася від надання такої допомоги, а тому відсутні підстави для задоволення позову в частині усунення відповідача від спадкування.

Оскільки, відсутні підстави для усунення ОСОБА_2 від права на спадкування після померлого ОСОБА_4 - його батька, у задоволенні позовних вимог про визнання за ОСОБА_1 права власності на 1/4 частину земельної ділянки, також необхідно відмовити.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України понесені позивачем судові витрати з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212, 213 - 215 ЦПК України, суд, -

Вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення від права на спадкування та визнання права власності в порядку спадкування за законом залишити без задоволення в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через Новобузький районний суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня проголошення, а особи які брали участь, але не були присутні при оголошенні рішення протягом десяти днів з дня його отримання.

Суддя: