Номер провадження: 22-ц/785/8308/15
Головуючий у першій інстанції Споришева Н. І.
Доповідач Ступаков О. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.10.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Ступакова О.А. суддів: Варикаші О.Д., Станкевича В.А.

при секретарі - Желєзнові В.В.

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення судових витрат за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Любошівського районного суду Одеської області від 25 серпня 2015 року, -

встановила:

У липні 2015 року ОСОБА_2 звернулася з позовом до ОСОБА_3 про стягнення судових витрат посилаючись на те, що рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 06 липня 2015 року було задоволено її позов до ОСОБА_3 про визнання батьківства та стягнення аліментів на неповнолітню дитину. Позивачем було сплачено 3610 гривень 50 коп. судових витрат за проведення судово-медичної молекулярної-генетичної експертизи, які вона просить стягнути з ОСОБА_3 на її користь.

Рішенням Любошівського районного суду Одеської області від 25 серпня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з зазначеним рішенням суду позивач подала апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду в зв'язку з тим, що воно ухвалено з порушенням норм матеріального права, невідповідністю висновків суду обставинам справи з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, сторони, що з'явилися, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції посилався на те, що з березня 2015 року в провадженні Суворовського районного суду м. Одеса перебувала справа № 523/296/15-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про визнання батьківства та стягнення аліментів на неповнолітню дитину. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 23.03.2015 року про справі було призначено судово-медичну молекулярну-генетичну експертизу та оплату за проведення експертизи було покладено на ОСОБА_2, яку вона сплатила в розмірі 3610 гривень 50 коп. (а.с. 5). 06 липня 2015 року рішенням Суворовського районного суду м. Одеса позов ОСОБА_2 було повністю задоволено, однак рішенням не вирішено питання про стягнення з відповідача витрат за проведення експертизи (а.с. 17-20).

Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси. Відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною.

Ст. 88 ч. 1 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Згідно ст. 220 ч. 1 п. 4 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 06.07.2015 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про визнання батьківства та стягнення аліментів на неповнолітню дитину, позовні вимоги задоволено повністю та стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати з оплати судового збору в сумі 243,60 грн. Та 121 грн. 80 коп. на виклик свідків. Щодо судових витрат понесених за оплату судово-медичної молекулярної-генетичної експертизи рішення не приймалось. Питання щодо стягнення судових витрат розглядається відповідно до ст. 88 ЦПК України. В разі неприйняття рішенням суду, щодо судових витрат, які понесені стороною та документально підтверджені, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі ухвалити додаткове рішення, а також враховуючи, що відповідно до позовної заяви, судом не встановлено порушеного або невизнаного права, яке підлягає захисту, звернувшись з новою позовною заявою. Окрім того, судом встановлено, що позивачка з заявою про винесення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат до суду не зверталася. Тому, враховуючи вищевикладене, позовні вимоги не підлягають до задоволення.

Колегія погоджується з зазначеними висновками суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги, що позивач без звернення до Суворовського районного суду м. Одеси який рішенням від 06.07.2015 року задовольнив позов ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про визнання батьківства та стягнення аліментів на неповнолітню дитину, має безумовне право на звернення до відповідача з позовом про стягнення судових витрат у інший справі є помилковими.

ОСОБА_2 в своїй апеляційній скарзі не заперечує того, що вона при розгляді справи в Суворовському районному суді м. Одеси в уточненій позовній вимозі просила стягнути з відповідача судові витрати за проведення судово-медичної молекулярної-генетичної експертизи і, що вона не зверталася до Суворовського районного суду м. Одеси про ухвалення додаткового рішення. Таким чином питання про стягнення з ОСОБА_3 судових витрат заявлених в іншому провадженні, не вирішено.

Також колегія приймає до уваги, що позивач має право звернутися до Суворовського районного суду м. Одеси про ухвалення додаткового рішення, а саме для вирішення питання про стягнення судових витрат з ОСОБА_3 за проведення судово-медичної молекулярної-генетичної експертизи.

На підставі наведеного колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не містять підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 307 ч.1 п.1, 308, 313-315 ЦПК України, судова колегія,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити. Рішення Любошівського районного суду Одеської області від 25 серпня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення однак може бути оскаржена до суду касаційної інстанції на протязі двадцяти днів.

Судді О.А. Ступаков

О.Д. Варикаша

В.А. Станкевич