Провадження № 4-с/442/66/2015
УХВАЛА

Іменем України

30 грудня 2015 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі:

головуючого - судді Івасівки А.П.

про секретарі - Нестір А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дрогобичі скаргу представника заявника ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3, заявника ОСОБА_1, за участю зацікавлених осіб відділу державної виконавчої служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Львівської області, ОСОБА_4, ОСОБА_5, начальника відділу державної виконавчої служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Львівської області, державних виконавців відділу державної виконавчої служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Львівської області ОСОБА_6, ОСОБА_7, визнання дій державного виконавця у виконавчому провадженні №45504123 неправомірними, визнання неправомірною та скасування постанови про залучення працівників органів внутрішніх справ, визнання неправомірним та скасування акту про примусове входження в житло, визнання неправомірним та скасування акту опису та арешту майна; зобовязання усунення порушення з приводу постанови про відкриття виконавчого провадження та постанови про передачу виконавчого провадження; за участю зацікавлених осіб відділу державної виконавчої служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Львівської області, ОСОБА_4,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_8 звернулася до суду зі скаргою в інтересах ОСОБА_1, в якій просить визнати дії державного виконавця ВДВС Дрогобицького МРУЮ у Львівській області Мазурик В.В., повязані з відкриттям виконавчого провадження №45504123 від 17.11.2014 року, неправомірними; визнати дії державного виконавця ВДВС Дрогобицького МРУЮ у Львівській області Мазурик В.В., повязані з передачею виконавчого провадження №45504123 від 17.11.2014 року на виконання до іншого державного виконавця в межах одного органу ДВС ОСОБА_6, неправомірними; визнати дії державного виконавця ВДВС Дрогобицького МРУЮ у Львівській області Фурдига В.О., повязані з прийняттям до виконання від іншого державного виконавця Мазурик В.В. в межах одного органу ДВС виконавчого провадження №45504123 від 17.11.2014 року, неправомірними; визнати неправомірною та скасувати постанову від 04.12.2014 року державного виконавця ВДВС Дрогобицького МРУЮ у Львівській області Фурдига В.О. про залучення працівників органів внутрішніх справ у виконавчому провадженні; визнати неправомірним та скасувати акт від 05.12.2014 року державного виконавця ВДВС Дрогобицького МРУЮ ОСОБА_6 про примусове входження до нежитлового приміщення, що належить ОСОБА_1 на праві приватної власності та знаходиться за адресою: м.Дрогобич, вул.Війтівська Гора, 212; визнати неправомірним та скасувати акт державного виконавця Фурдига В.О. про опис та арешт майна від 05.12.2014 року; зобовязати начальника ВДВС Дрогобицького МРУЮ у Львівській області усунути допущені порушення з метою приведення у відповідність до чинного законодавства постанови про відкриття виконавчого провадження №45504123 від 17.11.2014 року та усунути допущені порушення з метою приведення у відповідність до чинного законодавства передачу вказаного виконавчого провадження на виконання від одного державного виконавця до іншого в межах ВДВС Дрогобицького МРУЮ у Львівській області. В обґрунтування скарги покликається на те, що оскаржувану постанову про відкриття виконавчого провадження не вручено боржнику ОСОБА_1 відповідно до порядку відправлення та вручення судових повісток, визначених ст. 74, 76 ЦПК України, а вручена його дочці разом з листом про виклик до державного виконавця.

Разом з тим, у постанові про відкриття виконавчого провадження державним виконавцем Мазурик В.В. було помилково вказано номер виконавчого листа №422/699/14-ц, що не відповідає номеру виконавчого листа Дрогобицького міськрайонного суду -44/6991/14-ц, що потребує приведення у відповідність.

Разом з тим, при передачі виконавчого провадження. Зокрема від одного державного виконавця до іншого відповідні відомості заносяться до Єдиного реєстру відповідно до п.6.7. Інструкції №512/5., однак відповідно до витягу з ЄДРВП отриманого 15.12.2014 року немає будь-якого документу щодо передачі повноважень про хід виконавчого провадження від одного державного виконавця Мазурик В.В. до іншого ОСОБА_6 за таких обставин вважає, що відсутні законні підстави для отримання державним виконавцем Фурдига В.О. повноважень щодо здійснення виконавчих дій.

Тому без належних повноважень державним виконавцем Фурдига В.О. було винесено постанову про залучення органів внутрішніх справ від 04.12.2014 року, також відсутні дані про її скерування боржнику, чим позбавлено права на її оскарження.

Також боржник, не був ознайомлений з ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду від 26.11.2014 року про надання дозволу уповноваженому державному виконавцю на примусовий вхід в приміщення. Так. 05.12.2014 року державним виконавцем Фурдига В.О. був складений акт про примусове входження в приміщення шляхом відкриття дверей металевим ломом, оскільки боржник добровільно дверей не відчинив.

Разом з тим, акт опису та арешту майна від 05.12.2014 року, яким законно володіє ОСОБА_1 не отримував. Акт отримала його представник ОСОБА_8

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_1 ОСОБА_8 вимоги підтримала та дала пояснення, які по суті та змісту відповідають зазначеним у скарзі доводам та доповненні до такої.

Представник зацікавленої особи відділу державної виконавчої служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції, державний виконавець Фурдига В.О. проти скарги заперечив з тих підстав, що при здійсненні виконавчого провадження були дотриманні всі вимоги закону, якщо були допущені помилки, то вони були усунені у передбаченому законом порядку.

Зацікавлена особа ОСОБА_4 заперечив проти задоволення скарги через її безпідставність.

Інші учасники судового розгляду не з»явилися, хоча належним чином були повідомленні про розгляду, причин своєї неявки суду не повідомили.

Вислухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_7 - державним виконавцем органу державної виконавчої служби Дрогобицького МРУЮ 17.11.2014 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (ВП №45504123) з примусового виконання виконавчого листа №442/699/14-ц, виданого 17.11.2014 року Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 Мар»яновича заборгованості в сумі 77400,00 грн. та 243,60 грн. судових витрат. Надано строк для добровільного виконання рішення суду до 24.11.2014 р.

Як вбачається з копії виконавчого листа у даному виконавчому провадженні, такий виданий 17.11.2014 року Дрогобицьким міськрайонним судом у справі №442/6991/14-ц, провадження №2/442/2217/2014, за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про стягнення боргу.

З витягу з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень (інформація про виконавче провадження №45504123) вбачається, що назва виконавчого документа, дата видачі та номер зазначені як «виконавчий лист від 17.11.2014 №442/699/14-ц»; 17.11.2014 року державним виконавцем Мазурик В.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з накладенням арешту на майно боржника.

Згідно абзацу 2 ч. 2 ст.25 Закону України «Про виконавче провадження» у постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Згідно ч. 5 ст.25 вказаного Закону копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

Відповідно до ч. 1 ст.31 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Суду було надано копію виконавчого провадження, належним чином прошиту та звірену, де міститься відмітка на постанові про відкриття виконавчого провадження про отримання такої 19.11.2014 року дочкою боржника ОСОБА_9 та на клопотанні представника боржника ОСОБА_5, за якою копії документів у даному виконавчому провадженні отримані представником ОСОБА_8 20.11.2014 року.

Оскільки державний виконавець виконав положення ч. 1 ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження» та намагався вручити боржнику за адресою, зазначеною у виконавчому листі (така також зазначена у даній скарзі) копію постанови про відкриття виконавчого провадження, однак через відсутність такого за місцем такого проживання, вручив його донці.

Більше того, така копія виконавчого провадження була вручена належному представнику боржника, яка станом на даний час представляє його повноваження, натомість, суд звертає увагу, що з адреси зазначеної у скарзі (така також зазначена у виконавчому проваджені) повертаються рекомендовані поштові відправлення з відміткою «за закінченням терміну зберігання», суд приходить до висновку, що державний виконавець мав всі законні підстави на здійснення виконавчих дій.

Неявка боржника до відділу ДВС не свідчить про невиконання державним виконавцем обов'язку щодо направлення постанови боржнику, враховуючи, що така постанова отримана його належним представником.

За положеннями ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

В рішенні №18-рп/2004 від 01.12.2004 року в справі №1-10/2004 Конституційний суд України визначив, що поняття «охоронюваний законом інтерес», що вживається в ч.1ст.4 ЦПК України та інших законах України у логічно-смисловому зв'язку з поняттям "права", треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Згідно ст. 383 ЦПК України, учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до вимог ст. ст. 4, 10, 11, 60, 61, 213 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних та юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь в справі. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Рішення суду обґрунтовується лише тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.

Статтею 11 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець повинен здійснити заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і Законом.

Відповідно до ст. 14 ЦПК України при набранні рішенням законної сили, воно є обов'язковим до виконання на всій території України, а державна виконавча служба, як єдиний орган примусового виконання, зобов'язана прийняти всі необхідні заходи для його виконання.

Згідно абзаців 23, 27, 28 п.10 Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28.01.2013р. «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення у цивільній справі» перш за все, при розгляді скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця суд має враховувати те, що принципом цивільного судочинства є виконуваність рішення суду, а у статті 14 ЦПК визначені ознаки обов'язковості судових рішень.

Крім того, виконання рішення суду - є елементом справедливого судового розгляду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини для визначення розумного строку розгляду справи включається період з надходження до суду позовної заяви й закінчується виконанням рішення суду; отже, завданням ДВС є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом, тому перевірка вчинених таких дій державним виконавцем є фактично перевіркою дотримання положення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду й належного виконання рішення суду.

Покликання представника заявника, про те, що незаконність постанови про відкриття вищевказаного виконавчого провадження, де помилково вказано номер виконавчого листа №422/699/14-ц, що не відповідає номеру виконавчого листа Дрогобицького міськрайонного суду - 442/6991/14-ц, що потребує приведення у відповідність, слід зазначити що такий факт не може слугувати підставою для визнання її незаконною, оскільки відноситься до інституту помилки, де законом передбачено процедуру її виправлення, зокрема ч.3 ст.83 Закону України "Про виконавче провадження". І таку державним виконавцем було дотримано, винесено виправлення, зокрема постановою державного виконавця Паращак М.Т. органу державної виконавчої служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції від 11.09.2015 року.

На спростування твердження представника заявника про те, що виконавче провадження незаконно перейшло від одного державного виконавця до іншого, а саме , і як наслідок вчинення останнім всіх виконавчих дій є незаконним, слід зазначити, що розпорядження від 28.11.2014 року №18 начальника відділу державної виконавчої служби Дрогобицького управління юстиції ОСОБА_10 зобовязано виконавче провадження за № ЄДРВП -45504123, які знаходяться у державного виконавця Мазурик В.В. з територією за індексом Д-2, передати державному виконавцю Фурдига В.О. за територією за індексом Д-8, відповідні передачі проваджень оформити актами прийому передачі до 28.11.2014 р., що і було здійснено за актом передачі від 28.11.2014 р.

Разом з тим, твердження скаржника про незаконність залучення працівників органів внутрішніх справ не занесені до Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень та факт передачі повноважень державними виконавцями, як на підстави для їх скасування, на думку суду не може свідчити про їх незаконність, оскільки за своїм змістом такі є лише способом забезпечення безсторонності виконання рішення суду.

Щодо складання державним виконавцем акту від 05.12.2014 р. про примусове входження в приміщення, то не наведено мотиви щодо його неправомірності, а судом не здобуто доказів його незаконності, оскільки сама ж представник заявника не заперечила і покликається в своїй скарзі на те, що такий фактично складений у звязку з тим, що боржник дверей не відчиняв. Більше того, підставою для такого послугувала ухвала Дрогобицького міськрайонного суду від 26.11.2014 р. про надання дозволу на примусове проникнення до належної боржнику житлової будівлі, що по вул. В. Гора, 212, м. Дрогобич. Мотиви непогодження з такою ухвалою суду, можуть бути предметом апеляційного розгляду. Як наслідок, за вказаними вище виконавчими діями, був складений акт опису та арешту майна від 05.12.2014 р., що також передбачено процедурою примусового виконання рішення суду, яке боржник не виконує.

Покликання представника заявника на те, що боржник не отримував жодних виконавчих документів у вищезгаданому виконавчому провадженні, суд розцінює як зловживання своїми правами та уникнення виконання рішення суду, яке набрало законної сили, незважаючи на те, що всі документи отримані його уповноваженим представником.

З дати відкриття виконавчого провадження та до часу розгляду скарги державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції здійснено виконавчі дій для виконання рішення суду, оскільки боржник фактично уникав такого виконання, спростування такому не надано.

Відповідно до ч.3 ст.387 ЦПК України якщо оскаржувані дії були вчиненні відповідно до закону, в межах повноважень державним виконавцем, права і свободи скаржника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Таким чином, мотиви зазначені у скарзі є безпідставними, тому у такій слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 383-389 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

В скарзі ОСОБА_5 ОСОБА_2 ОСОБА_3, заявника ОСОБА_1, за участю зацікавлених осіб відділу державної виконавчої служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Львівської області, ОСОБА_4, ОСОБА_5, начальника відділу державної виконавчої служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Львівської області, державних виконавців відділу державної виконавчої служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Львівської області ОСОБА_6, ОСОБА_7, визнання дій державного виконавця у виконавчому провадженні №45504123 неправомірними, визнання неправомірною та скасування постанови про залучення працівників органів внутрішніх справ, визнання неправомірним та скасування акту про примусове входження в житло, визнання неправомірним та скасування акту опису та арешту майна; зобовязання усунення порушення з приводу постанови про відкриття виконавчого провадження та постанови про передачу виконавчого провадження; за участю зацікавлених осіб відділу державної виконавчої служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Львівської області, ОСОБА_4 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд протягом пяти днів з дня її проголошення та іншими заінтересованими особами протягом пяти днів з дня її оголошення.

Суддя А.П. Івасівка