"11" листопада 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді Гаврилової О.В.,
при секретарі Неділько Л.Л.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства „Всеукраїнський Акціонерний Банк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
Представник позивача в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлена належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позов підтримала, не заперечує проти ухвалення заочного рішення суду.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання неодноразово не з'явився, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, доказів поважності причини неявки суду не надав.
На підставі ч.1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнанні неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.
На підставі Рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів від 20.03.2015 року, розпочато процедуру ліквідації ПАТ „Всеукраїнський Акціонерний Банк" з відшкодуванням з боку Фонду гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами фізичних осіб з 20 березня 2015 року. Призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ „ВіЕйБі Банк" провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Славкіну Марину Анатоліївну строком на 1 рік з 20 березня 2015 року по 19 березня 2016 року. (а.с. 31)
Відповідно до пунктів 3, 4 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є: свобода договору, свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом.
Підстави виникнення цивільних прав та обов'язків визначені в статті 11 Цивільного кодексу України, зокрема з договорів та інших правочинів.
Статтею 14 цього Кодексу визначено, що цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Виконання цивільних обов'язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства.
Під кредитними правовідносинами розуміють такі, що виникають з приводу надання (передачі, використання) грошових коштів на умовах повернення.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
27.02.2012 року між Публічним акціонерним товариством „Всеукраїнський Акціонерний Банк" та ОСОБА_2 укладено кредитний договір №BL_КГ100096449, відповідно до якого, відповідачу надається кредит у формі відкличної не відновлювальної кредитної лінії у розмірі 5500,00 грн., з кінцевим терміном повернення кредиту не пізніше 27.02.2015 року, зі сплатою 0,01% річних за весь час фактичного користування кредитом та комісією за управління кредитом у розмірі 3,00% від суми кредиту щомісячно. (а.с. 6-13; 14-15; 20-24)
Позивачем виконано умови кредитного договору № BL_КГ100096449 від 27.02.2012 року, що підтверджується роздруківкою проведених операцій з поточними/картковими рахунками. (а.с. 16-19)
Згідно з ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства.
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. (ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України)
Одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. (ч. 2 ст. 615 Цивільного кодексу України)
Кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів на суму кредиту у розмірах і в порядку, що встановлені договором. Якщо договір не містить умови про розмір процентів, він визначається обліковою ставкою банківського процента (ставкою рефінансування), встановленою Національним банком України. У разі відсутності іншої угоди проценти виплачуються щомісяця до дня повернення суми кредиту.
Відповідно до частини першої статі 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.
Згідно зі ст.ст. 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.
Відповідно до ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.
При цьому, згідно з положенням ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.
Відповідно до частини 1-3 статті 18 Закону України „Про захист прав споживачів", продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача. Несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п'ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов'язань за договором.
При визначенні суми неустойки (згідно розрахунку заборгованості плата за пропуск платежів), суд приходить до висновку, що сума пені, заявлена позивачем, є значною, та підлягає зменшенню, виходячи з наступного.
Істотними обставинами в розумінні частини третьої статті 551 ЦК України можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання).
При визначенні суми пені, суд виходить з того, що, фактично внаслідок неналежного виконання відповідачем умов договору банківського обслуговування Банку не спричинено ані шкоди, ані збитків, негативних наслідків не настало.
Тому, враховуючи принцип розумності та справедливості, на підставі положень статті 18 Закону України „Про захист прав споживачів", ураховуючи положення частини 3 статті 551 Цивільного кодексу України, суд визначає суму пені, що підлягає до стягнення з відповідача за порушення умов кредитного зобов'язання, у розмірі 1292,67 грн.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов Публічного акціонерного товариства „Всеукраїнський Акціонерний Банк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає частковому задоволенню, з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства „Всеукраїнський Акціонерний Банк" підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором №BL_КГ100096449 від 27.02.2012 року на загальну суму 6683,01 грн.
Відповідно до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, суд присуджує до стягнення з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 243,60 грн., від салати якого позивач був звільнений при зверненні з позовом до суду.
Враховуючи наведене та керуючись ст. 525, 526, 530, 551, 610, 611, 625, 629, 1048, 1049, 1054 Цивільного кодексу України, ст. 10, 11, 57-60, 74, 79, 88, 169, 179, 197, 208, 209, 212-215, 224-226, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
Позов Публічного акціонерного товариства „Всеукраїнський Акціонерний Банк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства „Всеукраїнський Акціонерний Банк" заборгованість за кредитним договором № BL_КГ100096449 від 27.02.2012 року в сумі 6683,01грн. (шість тисяч шістсот вісімдесят три гривні одна копійка).
Стягнути з ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, в дохід держави судовий збір у розмірі 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок.
В іншій частині позову - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте Дніпровським районним судом м. Києва за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.