Справа № 530/1109/15-ц
Номер провадження 2/530/536/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2015 року Зіньківський районний суд Полтавської області в складі: головуючого - судді Дігтяр М.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Зіньків справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 сільської ради, третя особа Українська універсальна біржа про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна таким, що відбувся і дійсним та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач просить суд винести рішення, яким визнати таким, що відбувся і дійсним договір № Н-710 купівлі-продажу від 22 грудня 1999 року, жилого будинку за № 16, на вул. Першотравнева, в с. Човно-Федорівка, Зіньківського району, Полтавської області, укладений між продавцем ОСОБА_2, в особі брокера брокерської контори № 009, що діяв за угодою-дорученням з однієї сторони, та ОСОБА_4, як покупцем, в особі брокера брокерської контори № 010, що діяв за угодою-дорученням з іншої сторони, згідно з Правилами біржової торгівлі на Українській універсальній біржі, посвідчений 22 грудня 1999 року на Українській універсальній біржі, зареєстрований 12 січня 2000 року в Полтавському міжміському бюро технічної інвентаризації в реєстрову книгу № 1, за реєстровим № 53 та визнати за ним право власності в порядку спадкування на нерухоме майно, яке знаходиться в домоволодінні за № 16, на вулиці Першотравнева, в селі Човно-Федорівка, Зіньківського району, Полтавської області.

В судове засідання сторони не з»явились, від позивача ОСОБА_1 надійшла письмова заява про розгляд справи у його відсутність, заявлені позовні вимоги він підтримав в повному обсязі, від відповідачаРева ОСОБА_5 надійшла письмова заява в якій вона повністю визнає заявлені позовні вимоги і просить суд розглянути справу за її відсутності, від відповідача ОСОБА_3 сільської ради Зіньківського району Полтавської області надійшла письмова заява в якій відповідач не заперечує проти позовних вимог позивача і просить суд розглянути справу за відсутності його представника.

Суд вирішив за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, з урахуванням норм ст. 197 ЦПК України.

Суд, прийнявши до уваги заяви сторін, вивчивши та проаналізувавши матеріали цивільної справи і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що заявлені позивачем ОСОБА_1 позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 22 грудня 1999 року мати позивача ОСОБА_1, ОСОБА_4, як покупець, в особі брокера брокерської контори № 010, що діяв за угодою-дорученням з однієї сторони, та відповідач ОСОБА_2, як продавець, в особі брокера брокерської контори № 009, що діяв за угодою-дорученням з другої сторони, на Українській універсальній біржі уклали договір № Н-710 купівлі-продажу жилого будинку, за адресою: Полтавська область, Зіньківський район, с. Ч. Федорівка, вул. Першотравнева, буд. № 16, який складався з: А-1 - жилий будинок, Б - гараж, В - сарай, Г - літня кухня, Д - сарай, Ж - сарай, З - вбиральня, № 1-2 - огорожа, К - колодязь. 12 січня 2000 року даний договір купівлі-продажу і право особистої власності ОСОБА_4 на куплений нею на підставі нього житловий будинок зареєстроване в Полтавському міжміському бюро технічної інвентаризації у реєстрову книгу № 1, за реєстровим № 53.

З часу укладення договору купівлі-продажу даного будинковолодінняПрядко Л.І. стала постійно володіти ним, проживати в ньому і вважала, що має право власності на дане нерухоме майно.

ОСОБА_6 вступу у володіння купленим нею вищевказаним нерухомим майном ОСОБА_4, як його власник, знесла сарай літера Ж., самочинного перепланування та реконструкції не проводила.

15 серпня 2014 року в селі Човно-Федорівка, Зіньківського району, Полтавської області мати позивача ОСОБА_4 померла. На день смерті ОСОБА_4 залишилося її спадкове майно, яке складається із: земельної ділянки, розташованої на території ОСОБА_3 сільської ради Зіньківського району Полтавської області, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, якою спадкодавець ОСОБА_4 володіла на підставі держаного акта на право власності на земельну ділянку і садибного житлового будинку за № 16, розташованого на вул. Першотравнева, в с. Човно-ФедорівкаЗіньківського району Полтавської області, яким спадкодавець ОСОБА_4 володіла на підставі договору № Н-710 купівлі-продажу, укладеного 22 грудня 1999 року між ОСОБА_4, як покупцем, з однієї сторони і ОСОБА_2, як продавець, з другої сторони, на Українській універсальній біржі.

У встановлений законом строк позивач ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Зіньківського районного нотаріального округу ОСОБА_6 із заявою про прийняття спадщини спадкодавця ОСОБА_4 та одержав свідоцтво про право на спадщину на вищезазначену земельну ділянку.

10 червня 2015 року представник ОСОБА_1, в його інтересах, звернувся до приватного нотаріуса ОСОБА_6 із заявою про видачу спадкоємцю ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказаний садибний житловий будинок, який є спадковим майном його матері спадкодавця ОСОБА_4. Але приватний нотаріус Зіньківського районного нотаріального округу ОСОБА_6 у видачі ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину на вищевказане нерухоме майно, яким за життя володіла спадкодавець ОСОБА_4, відмовила. В постанові про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 10 червня 2015 року прийняте нотаріусом рішення вмотивовано наступним:

Згідно до ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Згідно ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимог закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Згідно п.4 п.п.4.15 Гл.10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого 22.02.2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусами після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони та арешту цього майна.

Згідно п.4 п.п. 4.18 Гл.10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз»яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Нотаріус постановила: у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ім»я ОСОБА_1, після смерті матері - ОСОБА_4, відмовити.

Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

На час укладення договору купівлі-продажу житлового будинку за № 16, на вул. Першотравнева, в с. Ч. Федорівка, Зіньківського району, Полтавської області між ОСОБА_4 і ОСОБА_2, укладеного і посвідченого 22 грудня 1999 року на Українській універсальній біржі діяв Закон України від 10 грудня 1991 року «Про товарну біржу».

Стаття 9 Закону передбачала, що член товарної біржі має право сам або через свого представника здійснювати біржові операції на біржі.

Статтею 15 даного Закону передбачалося, що біржовою операцією визнається угода, що відповідає сукупності зазначених нижче умов:

а) якщо вона являє собою купівлю-продаж, поставку, та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі;

б) якщо її учасниками є члени біржі;

в) якщо вона подана до реєстрації та зареєстрована на біржі не пізніше наступного за здійсненням угоди дня.

Угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню.

Угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі.

Біржові операції дозволяється здійснювати тільки членам біржі або брокерам.

Таким чином письмовими доказами того, що покупець ОСОБА_4 і продавець ОСОБА_2, як сторони договору, домовилися щодо усіх істотних умов договору № Н-710 купівлі-продажу житлового будинку і відбулося повне виконання договору є: договір № Н-710 купівлі-продажу від 22 грудня 1999 року, його державна реєстрація в Полтавському міжміському бюро технічної інвентаризації та подальші дії ОСОБА_4 по володінню купленим нею нерухомим майном.

15 червня 2015 року на замовлення ОСОБА_1 в ПП Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» був виготовлений новий технічний паспорт на садибний житловий будинок за № 16, на вул. Першотравнева, в селі Човно-Федорівка, Зіньківського району, Полтавської області.

Згідно довідки ОСОБА_3 сільської ради Зіньківського району від 27.05.2015 року № 291 земельна ділянка розташована за адресою: село Човно-ФедорівкаЗіньківського району Полтавської області, вул. Першотравнева, 16 не приватизована.

Таким чином, на підставі вищезазначеного договору купівлі-продажу житлового будинку, укладеного і посвідченого 22 грудня 1999 року на Українській універсальній біржі, відповідно до чинного на день укладення і посвідчення даної угоди законодавства України, спадкодавець ОСОБА_4 фактично набула право власності на будинковолодіння за № 16, на вул. Першотравнева, в с. Човно-Федорівка, Зіньківського району, Полтавської області, а відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець має право прийняти спадщину або не прийняти її. Позивач ОСОБА_1 бажає прийняти спадщину своєї матері спадкодавця ОСОБА_4 в повному обсязі.

Виходячи з вищевикладеного суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача ОСОБА_1 Володимировичапро визнання таким, що відбувся і дійсним договору № Н-710 купівлі-продажу від 22 грудня 1999 року, жилого будинку за № 16, на вул. Першотравнева, в с. Човно-Федорівка, Зіньківського району, Полтавської області, укладеного між продавцем ОСОБА_2, в особі брокера брокерської контори № 009, що діяв за угодою-дорученням з однієї сторони, та ОСОБА_4, як покупцем, в особі брокера брокерської контори № 010, що діяв за угодою-дорученням з іншої сторони, згідно з Правилами біржової торгівлі на Українській універсальній біржі, посвідченого 22 грудня 1999 року на Українській універсальній біржі, зареєстрованого та визнання його права власності в порядку спадкування на нерухоме майно, яке знаходиться в домоволодінні за № 16, на вул. Першотравнева, в с. Човно-Федорівка, Зіньківського району, Полтавської області, яким за життя володіла його мати ОСОБА_4, яка померла 15 серпня 2014 року.

Керуючись ст.ст. 220, 328, 346, 392, 1217, 1223, 1268 ЦК України, ст.ст. 3, 10, 11, 15, 60, 174, 197, 212-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Визнати таким, що відбувся і дійсним договір № Н-710 купівлі-продажу від 22 грудня 1999 року, жилого будинку за № 16, на вул. Першотравнева, в с. Човно-Федорівка, Зіньківського району, Полтавської області, укладений між продавцем ОСОБА_2, в особі брокера брокерської контори № 009, що діяв за угодою-дорученням з однієї сторони, та ОСОБА_4, як покупцем, в особі брокера брокерської контори № 010, що діяв за угодою-дорученням з іншої сторони, згідно з Правилами біржової торгівлі на Українській універсальній біржі, посвідчений 22 грудня 1999 року на Українській універсальній біржі, зареєстрований 12 січня 2000 року в Полтавському міжміському бюро технічної інвентаризації в реєстрову книгу № 1, за реєстровим № 53.

Визнати за позивачем ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності в порядку спадкування на нерухоме майно, яке знаходиться в будинковолодінні за № 16, на вулиці Першотравнева, в селі Човно-Федорівка, Зіньківського району, Полтавської області, яке позначене на плані земельної ділянки технічного паспорта на садибний житловий будинок, виготовленого ПП Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» станом на 15 червня 2015 року, відповідними літерами, цифрами і знаками, а саме: А-1 житловий будинок, Б гараж, В сарай, Г літню кухню, Д сарай, З вбиральню, № 1 ворота огорожі, № 2 огорожу, № 3 колодязь питний 1/4 частину.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня його проголошення, апеляційна скарга апеляційному суду подається через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване рішення.

СуддяОСОБА_7