Справа №576/1594/15-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Демченко О. С.
Номер провадження 22-ц/788/2280/15 Суддя-доповідач - Околот Г. М.
УХВАЛА

11 грудня 2015 року м. Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Околота Г. М.,

суддів - Левченко Т. А. , Собини О. І.

при секретарі - Чуприні В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 02 листопада 2015 року про надання дозволу на проникнення у приміщення за поданням старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Глухівського міськрайонного управління юстиції Білогур Ольги Миколаївни,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 02 листопада 2015 року надано державним виконавцям ВДВС Глухівського МРУЮ дозвіл на проникнення до приміщень магазину «Автомир», розташованих у будинку АДРЕСА_1, для проведення (вчинення) там відповідних виконавчих дій щодо наявного у приміщеннях зазначеного магазину майна (товарів) (а.с.28).

Не погодившись з зазначеною ухвалою суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу скасувати. В обґрунтування скарги апелянт зазначає, що державним виконавцем не було надано суду доказів знаходження у приміщенні магазину АДРЕСА_1 майна належного боржнику ОСОБА_3, не з'ясував цього і суд першої інстанції, та надавши дозвіл на проникнення до нього порушив його гарантоване ст.30 Конституції України та ст.1 протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод право на недоторканість володіння. Вважає, що судом не встановлено чи державний виконавець повідомляв боржника про проведення виконавчих дій пов'язаних із виходом на територію приміщення магазину. Вказує, що державним виконавцем не доведено ухилення або перешкоджання боржником здійсненню виконавчих дій.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення боржника та його представника, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, на виконанні ВДВС Глухівського МРУЮ знаходиться виконавчий лист №2/576/9/15, виданий Глухівським міськрайонним судом 12 червня 2015 року, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 грошової компенсації у розмірі 184550 грн., за яким постановою старшого державного виконавця Білогур О.М. від 15 червня 2015 року відкрито виконавче провадження ВП №47863875 (а.с.5, 6).

За даними Центру надання послуг, пов'язаних з використанням автотранспортних засобів, з обслуговування м. Глухів, Глухівського та Кролевецького районів, підпорядкованого УДАІ УМВС України в Сумській області, станом на 16 червня 2015 року за ОСОБА_3 зареєстрованих транспортних засобів не значиться (а.с.7).

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових право на нерухоме майно та Реєстру права власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта, сформованої державним виконавцем відділу ДВС Глухівського МРУЮ від 22 червня 2015 року, за ОСОБА_3, як за фізичною особою, зареєстровано право власності на 1/2 частину квартири по АДРЕСА_2 (а.с.7 на звороті).

З повідомлення Глухівської ОДПІ від 22 липня 2015 року вбачається, що фізична особа-підприємець ОСОБА_3 згідно поданої заяви здійснює підприємницьку діяльність шляхом застосування спрощеної системи оподаткування (ІІ група), місце провадження господарської діяльності - АДРЕСА_1 (а.с.8).

У ході здійснення виконавчого провадження 07 липня 2015 року старшим державним виконавцем ВДВС Глухівського МРУЮ, з участю двох понятих, було здійснено виїзд за місцем знаходження майна боржника - магазин «Автомир» по АДРЕСА_1, при цьому встановлено, що представник боржника відмовився надати підтверджуючі документи про право власності на майно, тим самим перешкоджає опису й арешту майна, про що складено відповідний акт державного виконавця (а.с.6 на звороті, 10).

16 липня 2015 року представник стягувача ОСОБА_5 - ОСОБА_6 звернувся до ВДВС Глухівського МРУЮ із заявою про необхідність звернення до суду з поданням про надання дозволу на примусове проникнення до приміщення магазину «Автомир» в якому знаходиться майно боржника (а.с.9).

28 липня 2015 року старший державний виконавець ВДВС Глухівського МРУЮ Білогур О.М. звернулась до суду з поданням про примусове проникнення до нежитлового приміщення боржника ОСОБА_3 (а.с.2-3).

Задовольняючи подання державного виконавця про надання дозволу на примусове проникнення до приміщення магазину для вчинення виконавчих дій, суд першої інстанції виходив з того, що представник боржника відмовився надати державному виконавцю документацію щодо права ОСОБА_3 на наявне у приміщенні магазину майно, а тому відповідно до ст.1,2,11 Закону України «Про виконавче провадження» подання підлягає задоволенню.

Однак погодитись із висновками суду першої інстанції у повному обсязі неможливо, оскільки таких висновків суд дійшов з порушенням порядку розгляду подання.

Згідно з п.15 ч.3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі необхідності примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників органів внутрішніх справ, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке за законом можливо звернути стягнення.

Пунктом 10 ч.3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено право державного виконавця на звернення до суду з поданням про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб.

Відповідно до ст.376 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи за поданням державного виконавця.

Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Як вбачається з матеріалів справи та змісту оскаржуваної ухвали, подання розглянуто судом за відсутності державного виконавця, тоді як законом визначено, що під час розгляду цього подання участь державного виконавця є обов'язковою.

Також задовольняючи подання державного виконавця, суд вважав встановленою обставину, що представником боржника не було надано державному виконавцю документів, підтверджуючих право власності на наявне у магазині майно яке підлягає опису.

Разом з тим, розглядаючи подання без участі державного виконавця, суд першої інстанції, за відсутності відповідних письмових доказів, не з'ясував, яким чином боржник ОСОБА_3 або його представник повідомлялися про намір державного виконавця вчинити виконавчі дії з опису та арешту майна, яке знаходиться у магазині та чинили при цьому перешкоди і не надавали йому доступу до магазину у призначений час для вчинення виконавчих дій.

Відповідно до ч.1 ст.29 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії провадяться державним виконавцем у робочі дні не раніше шостої і не пізніше двадцять другої години, якщо інше не передбачено цією статтею. Конкретний час провадження виконавчих дій визначається державним виконавцем. Сторони виконавчого провадження мають право пропонувати зручний для них час провадження виконавчих дій.

Відповідно до п.4.2 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02.04.2012 року, опис та арешт майна боржника здійснюються в такій послідовності: після виявлення майна боржника державний виконавець проводить опис та арешт цього майна, про що складає акт. В акті опису та арешту майна боржника повинні бути вказані дані, що визначені п.4.2.1 Інструкції. Акт опису та арешту майна підписується державним виконавцем, понятими, зберігачем майна, боржником та стягувачем, їх представниками, а також може бути підписаний іншими особами, які були присутні при проведенні опису майна.

Як вбачається зі змісту наданого державним виконавцем акту про неможливість здійснити опис майна боржника, представник боржника відмовився надати документи підтверджуючи права власності на майно боржника. Проте матеріали подання не містять жодних посилань та доказів щодо належного повідомлення боржника та його представника про призначення часу і дати проведення опису майна боржника та необхідності надання будь-яких документів для підтвердження права власності.

Приймаючи до уваги, що питання про примусове проникнення до житла повинно вирішуватись шляхом прийняття вмотивованої ухвали, однак суд першої інстанції неповно з'ясував обставини виконання рішення суду, не перевірив наявність підстав для звернення з даним поданням та підстав для його задоволення, порушив порядок розгляду подання, оскаржувану ухвалу неможливо визнати законною і обґрунтованою.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що подання державного виконавця про примусове проникнення до нежитлового приміщення боржника ОСОБА_3 з метою опису майна розглянуте судом першої інстанції з порушенням порядку, встановленого для його вирішення, тому оскаржувана ухвала підлягає скасуванню, а питання вирішення подання - передачі на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 307 ч.2 п.4, 312 ч.1 п.3, 314 ч.1 п.2, 315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 02 листопада 2015 року скасувати. Передати питання щодо розгляду подання державного виконавця ВДВС Глухівського міськрайонного управління юстиції про примусове проникнення у володіння особи на новий розгляд до того ж суду.

Ухвала набрала законної сили і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий -

Судді -