Головуючий суду 1 інстанції - ОСОБА_1
Доповідач - Соловей Р.С.
Справа № 428/2329/15-ц
Провадження № 22ц/782/339/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2015 року

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Луганської області в складі:

Головуючого - судді Соловей Р.С.

Суддів Авалян Н.М., Матвєйшиної О.Б.

при секретарі Коротенку С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань апеляційного суду в місті Сєвєродонецьку Луганської області справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 15 травня 2015 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Сєвєродонецької міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И Л А :

В березні 2015 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Сєвєродонецької міської ради, яким просила визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини за заповітом після смерті батька ОСОБА_3, який помер 28.08.2013 р.

Оскаржуваним рішенням у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Не погодившись з таким судовим рішенням, вважаючи його винесеним з порушенням норм матеріального та процесуального права, при неповному дослідженні доказів, які мають суттєве значення для справи, позивачка подала апеляційну скаргу, якою просить вказане рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити її позовні вимоги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши пояснення апелянта та її представника, дослідивши письмові докази у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

У справі судом правильно встановлено, що позивачка є донькою ОСОБА_3, який помер 28.08.2013 р. (а. с. 7, 8, 10), а також, що ОСОБА_3 усі свої права та обовязки і все своє майно заповів позивачці (а. с. 11). Вказані фактичні обставини не заперечуються сторонами.

Відмовляючи позивачці у задоволенні її позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що обставини, викладені позивачкою на підтвердження поважності

пропуску строку для прийняття спадщини, не знайшли свого підтвердження. Суд зазначив, що проведення на Сході України антитерористичної операції, на що посилалась позивачка як на обставину, що перешкоджала їй вчасно подати заяву про прийняття спадщини, запроваджено Указом Президента України лише з 14.04.2014 р., а спадковий реєстр частково не працював лише з 17.06 по 29.08.2014 р. Суд дійшов висновку, що позивачка мала можливість протягом встановленого законом строку прийняти спадщину після смерті батька.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції; вони відповідають обставинам справи, нормам матеріального та процесуального права, є достатньо обґрунтованими та вмотивованими.

Згідно з ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Апелянт у своїх доводах зазначає, що вона вважала найбільш переконливими обставини подій на Сході України, які вона на той час сприймала як перешкоду для подання заяви про прийняття спадщини, тому послалась на ці обставини у своєму позові. Вона посоромилась назвати іншу обставину, яка дійсно перешкоджала їй скористатись своїм законним правом звернутися у встановлений законом строк до нотаріальної контори для прийняття спадщини. Ця обставина хвороба на пухирчатку вегетуючу, на яку вона хворіла з жовтня 2013 року та з приводу якої лікувалась стаціонарно у обласному шкірно-венерологічному диспансері м. Одеси з 14.01 по 20.02.2014 р. та з 03 по 26.09.2014 р.

Натомість посилання на вказану обставину як на причину, що перешкоджала зверненню позивачки до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, не може бути підставою для скасування оскаржуваного рішення, оскільки позивачка не посилалась на цю обставину у своїй позовній заяві та ця обставина не була предметом розгляду суду першої інстанції. Із вказаної причини суд апеляційної інстанції не може обговорювати поважність вказаної обставини.

З огляду на те, що обставини хвороби позивачки та докази, якими вона підтверджується, не були відомі суду, безпідставними є доводи апелянта щодо неповного дослідження доказів, які мають суттєве значення для справи. Докази, які були надані до справи, досліджені судом першої інстанції належним чином.

Посилання апелянта на те, що вона на момент смерті батька мешкала разом з ним, оскільки він був тяжко хворим та потребував постійного догляду і опіки, а також що вона є єдиною спадкоємицею за законом та за заповітом, не мають значення для вирішення питання про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Апелянт не згодна з посиланням суду на те, що вона із заявою про прийняття спадщини могла звернутися до будь-якого нотаріуса. Посилаючись на розяснення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у листі №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 р., а також на п. 2.1 глави 10 Порядку про вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, вона зауважує, що заява про прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини особисто.

Натомість п. 11 ст. 34 Закону України «Про нотаріат», п. 6 глави 7 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого Наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 р., передбачено засвідчення нотаріусом справжності підпису на документах. Отже, позивачка мала право звернутися до будь-якого нотаріуса за місцем проживання чи тимчасового перебування для засвідчення підпису на заяві про прийняття спадщини та таку заяву направити поштою до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення є законним та обґрунтованим, достатньо обґрунтованим та вмотивованим. Доводами апелянта висновки суду першої інстанції не спростовуються.

Позивачка не позбавлена права на звернення до суду у порядку цивільного судочинства з позовом про визначення їй додаткового строку на подання заяви про прийняття спадщини з іншої підстави ніж та, яку вона вказала в позовній заяві у цій справі.

Апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

керуючись ст. ст. 209, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 15 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності з моменту її проголошення, та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її проголошення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: