Єдиний унікальний номер: 448/837/15-ц
Провадження № 2/448/332/15
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

08.09.2015 року Мостиський районний суд Львівської області в особі:

головуючого - судді Борисенко В.В.

при секретарі - Власюк М.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Мостиська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Арламівськоволянської сільської ради Мостиського району Львівської області, з участю третіх осіб - Реєстраційної служби Мостиського районного управління юстиції Львівської області, приватного нотаріуса Мостиського нотаріального округу Львівської області Пилюх Галина Романівна, ОСОБА_3 та ОСОБА_5, про визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В:

18.08.2015 року позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що будинок АДРЕСА_1 до 1991 року відносився до суспільної групи «колгоспний двір». Стверджувала, що станом на 05.04.1991 року його членами були вона (позивачка) та її чоловік ОСОБА_6, так як їхні діти з 1989 року проживають окремо та зняті з реєстрації, а отже спірний будинок належав на праві спільної сумісної власності їй (позивачці) та її чоловікові, тобто по 1/2 частці кожному.

Зазначала, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її (позивачки) чоловік ОСОБА_6 та після його смерті відкрилася спадщина за законом, яку прийняла вона у відповідності до вимог ст.549 ЦК України (в редакції 1964 року), так як вступила в управління спадковим майном після його смерті - постійно проживала в будинку. Їхні діти - ОСОБА_3 та ОСОБА_5 на спадщину не претендують.

Вказував, що звернулась в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщину, однак не може у позасудовому порядку оформити право власності на спірне будинковолодіння, оскільки вони із чоловіком за життя належним чином не оформили право власності на таке.

З огляду на наведені обставини, просила суд ухвалити рішення, яким визнати за нею (позивачкою) право власності на спірне будинковолодіння.

Позивачка в судове засідання не з'явилася, однак подала заяву, де вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд слухати справу у її відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, однак надіслав заяву, в якій просив справу слухати без його участі; проти позову не заперечує.

Треті особи - ОСОБА_3 та ОСОБА_5 в судове засідання не з'явилися, однак подали заяви, де просили суд слухати справу без їхньої участі, зазначивши, що не заперечують проти задоволення позовних вимог.

Представники третіх осіб - Реєстраційної служби Мостиського РУЮ Львівської області та приватний нотаріус Пилюх Г.Р. - в судове засідання не з'явилися, однак подали заяви, в яких просили розглянути справу без їхньої участі, вирішення даного спору покладають на розсуд суду.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що даний позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що житловий будинок з господарськими спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, відноситься до суспільної групи колишній колгоспний двір, де в період 1988-1991 років проживали: голова двору - ОСОБА_6 та його дружина - ОСОБА_1 (позивачка у справі), а також були зареєстровані, однак не проживали та не вели спільного господарства їхні діти: ОСОБА_3 та ОСОБА_5.

Відповідно до п.6 постанови Пленуму Верховного Суду «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22.12.1995 року № 20, до правовідносин, що виникли до прийняття 15.04.1991 Закону «Про власність», застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулюють власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба). Розмір частки члена двору визначається, виходячи з рівності усіх його членів, включаючи неповнолітніх.

Відтак, кожному із проживаючих, а саме - ОСОБА_6 та ОСОБА_1 належиться право на 1/2 частку спірного будинковолодіння, як члену колгоспного двору.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 помер, не розпорядившись за життя власним майном. Єдиним спадкоємцем І-ої черги спадкування за законом майна померлого, який спадщину прийняв, є лише його дружина (позивачка у справі), так як така у відповідності до вимог ст.549 ЦК України (в редакції 1963 року) фактично вступила в управління та володіння спадковим майном після смерті чоловіка. Інші спадкоємці І-ої черги (треті особи у справі ОСОБА_3 та ОСОБА_5.) даної спадщини не прийняли та на неї не претендують.

В позасудовому порядку позивачка позбавлена можливості оформити право власності на зазначений спірний будинок, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на такий.

Вказані обставини підтверджуються наявними у справі письмовими доказами: копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 04.11.2014 року (яке видано повторно); копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 від 21.09.1993 року; копією паспорта серії НОМЕР_3 від 07.02.1997 року; копіє паспорта серії НОМЕР_4 від 04.01.1969 року; довідками Арламівськоволянської сільської ради Мостиського району Львівської області № 902 - № 904 від 15.07.2015 року, а також іншими матеріалами справи.

Таким чином, беручи до уваги, що позивачка являється єдиним спадкоємцем за законом майна померлого ОСОБА_6, який спадщину прийняв, так як така після смерті чоловіка фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, однак в позасудовому порядку позбавлена можливості належним чином оформити свої спадкові права через відсутність правовстановлюючих документів на спірний будинок, суд дійшов висновку, що за позивачкою слід визнати право власності на будинковолодіння, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, згідно позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись п.6 постанови Пленуму Верхового Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22.12.1995 року № 20 (з наступними змінами), ст.ст.524, 529, 548, 549 ЦК України (в редакції 1963 року), п.4 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, ст.ст.11, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на будинковолодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Львівської області через Мостиський районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяВ.В. Борисенко