Cправа № 621/1039/14-ц
Провадження № 2/621/20/15
РІШЕННЯ

іменем України

24.12.2015 року Зміївський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Нестерцової Н.В.,

за участю секретаря Горобець Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Змієві справу за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, 3-тя особа Державна реєстраційна служба України, про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі та набуття у власність,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1, 3-ті особи: ОСОБА_4, Державна реєстраційна служба України, про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі та набуття у власність, виселення.

Ухвалою суду від 05.08.2014 року до участі в справі у якості співвідповідачів залучено ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_4 усунуто від участі в справі у якості 3-ї особи.

В обгрунтування позову зазначено наступне.

07.12.2006 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 було укладено Договір про надання споживчого кредиту №0, згідно з умовами якого ОСОБА_6 надав Позичальнику кредитні кошти у розмірі 15 000,00 дол. США з розрахунку 12,3 % річних на строк до 07.12.2016 року.

З метою забезпечення виконання грошових зобов'язань за вказаним Договором про надання споживчого кредиту №0 від 07.12.2006 року Іпотекодавець ОСОБА_1 за договором іпотеки б/н від 07.12.2006 року передала в іпотеку нерухоме майно квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 63,5 кв.м., житловою площею 40,4 кв.м., що належить їй на підставі Договору купівлі-продажу нерухомості, посвідченого приватним нотаріусом Зміївського РНО ОСОБА_7 26.02.2003 року, за реєстром №354. Обтяження нерухомого майна іпотекою було зареєстровано в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна та у Державному реєстрі іпотек.

На підставі рішення Загальних зборів акціонерів від 27.10.2009 року АКІБ «УкрСиббанк» змінило назву на ПАТ «УкрСиббанк», яке є правонаступником усіх прав та зобов'язань АКІБ «УкрСиббанк», а 08.12.2011 року своє право вимоги, що виникло з кредитного договору у Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», останнім передано ПАТ «Дельта Банк», що підтверджується Договором купівлі - продажу прав вимоги за кредитами від 08.12.2011 року.

На підставі вказаного Договору до ПАТ «Дельта банк» перейшло право вимоги, що виникло з кредитного договору та договору іпотеки у обсязі та на умовах, що існували у первісного кредитора.

Через неналежне виконання умов Договору про надання споживчого кредиту у позичальника утворилась заборгованість у розмірі 22609,79 дол. США, що згідно курсу НБУ складає 199825,32 грн., з яких:

-11985,58 дол. США, що згідно курсу НБУ складає 105928,56 грн. заборгованість за кредитом;

-10624,21 дол. США, що згідно курсу НБУ складає 93896,77 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом;

Посилаючись на те, що у ПАТ «Дельта Банк» виникло право на підставі договору іпотеки, Закону України «Про іпотеку», Цивільного кодексу України, вимагати звернення стягнення на предмет іпотеки у звязку з неналежним виконанням позичальником своїх обовязків за Договором про надання споживчого кредиту, представник ОСОБА_8 просить: в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_4 за договором про надання споживчого кредиту №0 від 07.12.2006 року, укладеним між АКІБ «УкрСибБанк» та ОСОБА_4, в сумі 22 609,79 доларів США, що згідно курсу НБУ складає 199 825 (сто девяносто девять тисяч вісімсот двадцять пять) грн. 32 коп. (з яких складає: 105 928,56 грн. заборгованості за кредитом, 93 896,77 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом) звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме квартиру розташовану за адресою: АДРЕСА_2, загальною площею 63,5 кв.м., житловою площею 40,4 кв.м., що належить на праві приватної власності ОСОБА_1 (податковий номер НОМЕР_1); визнати за ПАТ ОСОБА_6» право власності на зазначене майно; припинити право власності ОСОБА_1 на квартиру №34 у будинку №13 в смт.Комсомольське Зміївського району Харківської області; виселити з квартири №34 у будинку №13 в смт.Комсомольське Зміївського району Харківської області ОСОБА_1 та інших осіб, які там зареєстровані та проживають; витребувати від ОСОБА_1 та передати ПАТ «Дельта Банк» технічний паспорт, правовстановлюючі документи на квартиру.

У судовому засіданні представник ПАТ «Дельта Банк» по довіреності ОСОБА_9 наполягала на задоволенні позову, посилаючись на обставини, викладені у ньому.

Щодо застосування Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» зазначила, що він не є підставою для відмови у позові, а лише тимчасово забороняє кредитору захищати права на звернення стягнення на предмет іпотеки.

Крім того, просила взяти до уваги той факт, що квартира, яка є предметом іпотеки, не є постійним місцем проживання позичальника, він мав у власності й інше житло, яке продав в період часу розгляду справи.

Представник відповідача ОСОБА_1 по довіреності - ОСОБА_10 просив відмовити у задоволенні позову та застосувати Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». Вказав, що іншого постійного місця проживання ОСОБА_1 не має.

Відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_3 у судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Вислухавши пояснення представників позивача та відповідача ОСОБА_4, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані позивачем докази, судом встановлено наступне.

07.12.2006 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 було укладено Договір про надання споживчого кредиту №0, згідно з умовами якого ОСОБА_6 надав Позичальнику кредитні кошти у розмірі 15 000,00 дол. США з розрахунку 12,3 % річних на строк до 07.12.2016 року. (а.с.13-20,21-24 т.1)

З метою забезпечення виконання грошових зобов'язань за вказаним Договором про надання споживчого кредиту №0 від 07.12.2006 року Іпотекодавець ОСОБА_1 за договором іпотеки б/н від 07.12.2006 року передала в іпотеку нерухоме майно квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 63,5 кв.м., житловою площею 40,4 кв.м.,що належить їй на підставі Договору купівлі-продажу нерухомості, посвідченого приватним нотаріусом Зміївського РНО ОСОБА_7 26.02.2003 року, за реєстром №354. Обтяження нерухомого майна іпотекою було зареєстровано в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна та у Державному реєстрі іпотек. (а.с.25-28 т.1 )

Відповідно до рішення Зміївського районного суду Харківської області від 16.01.2015 року, яке набрало законної сили, у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1.,ПАТ «Дельта Банк», 3-тя особа: приватний нотаріус Харківського МНО ОСОБА_11, про визнання договору іпотеки від 07.12.2006 року недійсним, відмовлено. (а.с.174-176, 177-179 т.1)

На підставі рішення Загальних зборів акціонерів від 27.10.2009 року АКІБ «УкрСиббанк» змінило назву на ПАТ «УкрСиббанк», яке є правонаступником усіх прав та зобов'язань АКІБ «УкрСиббанк», а 08.12.2011 року своє право вимоги, що виникло з кредитного договору у Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», останнім передано ПАТ «Дельта Банк», що підтверджується Договором купівлі - продажу прав вимоги за кредитами від 08.12.2011 року. (а.с.57-60)

На підставі вказаного Договору до ПАТ «Дельта банк» перейшло право вимоги, що виникло з кредитного договору №0 від 07.12.2006 року. (а.с.56)

Через неналежне виконання умов Договору про надання споживчого кредиту у позичальника станом на 21.02.2014 року утворилась заборгованість у розмірі 22609,79 дол. США, що згідно курсу НБУ складає 199825,32 грн., з яких:

-11985,58 дол. США, що згідно курсу НБУ складає 105928,56 грн. заборгованість за кредитом;

-10624,21 дол. США, що згідно курсу НБУ складає 93896,77 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом. (а.с.32-39)

Офіційний курс гривні до 100 доларів США станом на 21.02.2014 року складає - 883,8000 грн., що підтверджується повідомленням НБУ. (а.с.30)

Позичальник ОСОБА_4 та майновий поручитель ОСОБА_1 неодноразово повідомлялись шляхом направлення письмових вимог про виконання зобов'язань згідно умов кредитного договору. (а.с40-47,48-55).

Відповідно ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до п.4.3. іпотечного договору, право визначення підстави та способу звернення стягнення належить Іпотекодержателю.

Згідно п. 5.2. іпотечного договору, позасудове врегулювання здійснюється одним з наступних способів звернення стягнення на Предмет іпотеки: передача Іпотекодержателю права власності на Предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов 'язання на підставі окремого договору про задоволення вимог Іпотекодержателя у порядку, встановленому Законом України «Про іпотеку».

Відповідно до ст. 41 Закону України «Про іпотеку», реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження".

Згідно з п.4.1. іпотечного договору, звернення стягнення здійснюється Іпотекодержателем: у разі порушення Іпотекодавцем будь-якого зобов'язання за цим договором або будь-якого зобов'язання, що забезпечено іпотекою за цим Договором; у разі виникнення загрози знищення, пошкодження чи втрати Предмет іпотеки; в інших випадках відповідно до діючого законодавства.

Згідно п.4.2. іпотечного договору, звернення стягнення здійснюється на підставі: рішення суду; виконавчого напису нотаріуса; позасудового врегулювання у відповідності до умов даного Договору та Закону України «Про іпотеку»; з інших передбачених законодавством України, підстав.

Відповідно до ст. ст.525,526,530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та у встановлені договором строки. Одностороння відмова від зобов'язань або одностороння зміна умов договору не допускається.

Згідно ч. 2ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про іпотеку», за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання.

Відповідно до ст.11 Закону України «Про іпотеку», майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов'язання виключно в межах вартості предмета іпотеки. У разі задоволення вимог іпотекодержателя за рахунок предмета іпотеки майновий поручитель набуває права кредитора за основним зобов'язанням.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановленихстаттею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Пунктом 38 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» роз'яснено, що у випадку, якщо іпотекодержатель не реалізував способів позасудового врегулювання звернення стягнення на предмет іпотеки, зокрема, шляхом укладення договору про задоволення вимог іпотекодержателя, який передбачав би передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки у рахунок виконання основного зобов'язання (стаття 37 Закону України «Про іпотеку»), він має право звернутися до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки

Пунктом 42 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» роз'яснено, що резолютивна частини рішення суду в разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки має відповідати вимогам відповідно до ст. 39 Закону України «Про іпотеку»у разі задоволення судом позову прозвернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Відповідно до ст.41 Закону України «Про іпотеку», реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог цього Закону.

Враховуючи вище викладене суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Суд не визнає позовною вимогою витребуваня у ОСОБА_1 технічного паспорту та правовстановлюючих документів на квартиру.

Відповідно до ст.217 ЦПК України, суд, який ухвалив рішення, може визначити його виконання, надати відстрочку або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

03.06.2014 року було прийнято Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», який на час розгляду справи є чинним.

Згідно положень даного Закону, протягом його дії не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України «Про заставу»та/або предметом іпотеки згідно ізстаттею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку.

Не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) інше майно (майнові права), яке відповідно до законодавства або кредитного договору підлягає стягненню з позичальника, зазначеного у підпункті 1 цього пункту, при недостатності коштів, одержаних стягувачем від реалізації (переоцінки) предмета застави (іпотеки). Кредитна установа не може уступити (продати, передати) заборгованість або борг, визначений у підпункті 1 цього пункту, на користь (у власність) іншої особи.

Поняття мораторій у цивільному законодавстві визначається як відстрочення виконання зобов'язання (пункт 2 частини першої статті 263 ЦК України).

Отже, мораторій є відстроченням виконання зобов'язання, а не звільнення від його виконання. Відтак установлений Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» мораторій на стягнення майна, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті, не передбачає втрату кредитором права на звернення стягнення на предмет іпотеки (застави) у випадку невиконання боржником зобов'язань за договором, а лише тимчасово забороняє примусово стягувати (відчужувати без згоди власника).

Оскільки вказаний Закон не зупиняє дію решти нормативно-правових актів, що регулюють забезпечення зобов'язань, а тому суд вважає, що вказані обставини не можуть бути підставою для відмови в задоволенні позовних вимог, а рішення суду в частині звернення стягнення на предмет іпотеки не підлягає виконанню на час дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

В судовому засіданні встановлено, що квартира, яка є предметом іпотеки, має 63,5 кв.м. загальної площі, 40,4 кв.м. житлової площі, використовується відповідачем ОСОБА_1 для проживання, іншого житла вона не має.

Однак, судом було встановлено, що відповідач і позичальник ОСОБА_4 мав у власності інше нерухоме майно, а саме квартиру №60 у будинку №7 по Пролетарському шосе в м.Зміїв Харківської області, яку відповідно до договору купівлі продажу, посвідченого 02.06.2015 року приватним нотаріусом Зміївського РНО ОСОБА_12, реєстр №1056, було відчужено ОСОБА_13

Таким чином, суд вважає за необхідним в порядку ст. 217 ЦПК України застосувати вимоги Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», та на час дії даного Закону відстрочити виконання рішення суду.

Відповідно дост. 88 ЦПК Українистороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати, відповідно до суми задоволених вимог. По даній справі відповідач має сплатити позивачу судовий збір в розмірі - 3654,00 грн.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 525, 526, 530, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст.7,11,12,33,39,41 Закону України «Про іпотеку», Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», ст. ст.10, 57-60,88,212-215,217,218,223, 294 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, 3-тя особа Державна реєстраційна служба України, про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі та набуття у власність - задовольнити.

В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_4 за договором про надання споживчого кредиту №0 від 07.12.2006 року, укладеним між АКІБ «УкрСибБанк» та ОСОБА_4, в сумі 22 609,79 доларів США, що згідно курсу НБУ складає 199 825 (сто девяносто девять тисяч вісімсот двадцять пять) грн. 32 коп. (з яких складає: 105 928,56 грн. заборгованості за кредитом, 93 896,77 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом) звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме квартиру розташовану за адресою: АДРЕСА_2, загальною площею 63,5 кв.м., житловою площею 40,4 кв.м., що належить на праві приватної власності ОСОБА_1 (податковий номер НОМЕР_1) шляхом передачі та визнання права власності на зазначене майно за Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» за ціною, визначеною на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності на момент проведення державної реєстрації права власності на зазначене майно, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна.

Припинити право власності ОСОБА_1 на квартиру №34 у будинку №13 в смт.Комсомольське Зміївського району Харківської області.

Виселити з квартири №34 у будинку №13 в смт.Комсомольське Зміївського району Харківської області осіб, які там зареєстровані та проживають, а саме: ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Відповідно до ст. 217 ЦПК України відстрочити виконання судового рішення на час дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03 червня 2014 року №1304-VIІ.

Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 499 (чотириста девяносто девять) грн. 57 коп. з кожного.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Зміївський районний суд шляхом подання апеляційної скарги в десятиденний строк з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий