Головуючий у першій інстанції
Доповідач Вадовська Л. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.12.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Вадовської Л.М.,

суддів - Ващенко Л.Г.,

Плавич Н.Д.,

при секретарі - Коноваленко Х.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Любашівського районного суду Одеської області від 26 жовтня 2015 року, -

в с т а н о в и л а :

Позивач ПАТ «ВіЕйБі» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації, звернувшись 20 серпня 2015 року до суду з вищеназваним позовом, вказав, що між ВАТ «ВіЕйБі» (після зміни найменування ПАТ «ВіЕйБі») та ОСОБА_4 укладено кредитний договір №374/07ф-4 від 11 жовтня 2007 року, за яким передано в кредит на споживчі цілі грошові кошти в іноземній валюті в сумі 50000,00 доларів США під 14,0% річних на строк по 10 жовтня 2012 року. Для забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між ВАТ «ВіЕйБі» та ОСОБА_5 укладено договір поруки від 11 жовтня 2007 року. Посилаючись на невиконання умов кредитного договору, позивач ПАТ «ВіЕйБі» просив стягнути солідарно з позичальника ОСОБА_4 та поручителя ОСОБА_5 за кредитним договором станом на 5 червня 2015 року заборгованість за кредитом та процентами в загальній сумі 75989,05 доларів США, еквівалентних по курсу НБУ 1605881,08 грн., пеню в сумі 140744,20 грн. (а.с.1-2).

Відповідач ОСОБА_4 позов не визнала, просила застосувати наслідки спливу строку позовної давності (а.с.50).

Відповідач ОСОБА_5 позов не визнав, просив застосувати наслідки спливу строку позовної давності (а.с.42-43).

Рішенням Любашівського районного суду Одеської області від 26 жовтня 2015 року позов задоволено частково, стягнуто на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» з позичальника ОСОБА_4 за кредитним договором заборгованість в сумі 4018,60 доларів США, в іншій частині вимог до ОСОБА_4 відмовлено з підстав пропуску строку позовної давності; відмовлено в задоволенні вимог до поручителя ОСОБА_5 повністю,

стягнуто з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір в сумі 907,18грн. (а.с.71-72).

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить рішення суду в частині стягнення 4018,60 доларів США та судового збору скасувати, ухвалити нове рішення про відмову в позові повністю.

Неправильність рішення суду мотивовано не встановленням обставин, що мають значення для справи, неправильним застосуванням норм матеріального права, порушенням норм процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в оскарженій частині, заслухавши пояснення, дослідивши докази, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Підставою виникнення зобов'язальних відносин, зокрема, є договір (ч.2 ст.509 ЦК України). Відповідно до загальних умов виконання зобов'язання, визначених статтею 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, порукою (ч.1 ст.546 ЦК України).

Встановлено, що між ВАТ «Весеукраїнський Акціонерний Банк» та ОСОБА_4 укладено кредитний договір №374/07ф-4 від 11 жовтня 2007 року, за яким на споживчі цілі надано кредит в іноземній валюті в сумі 50000,00 доларів США зі сплатою 14,0% річних за користування коштами на строк по 10 жовтня 2014 року (п.1.1-1.4). За умовами договору надання кредиту підлягало здійсненню однією сумою в безготівковій формі шляхом перерахування кредитних коштів на поточний рахунок позичальника НОМЕР_2 в доларах США МФО 328726 в ОФ ВАТ «ВіЕйБі Банк» (п.2.1.2); позичальник зобов'язалась щомісячно до дати, встановленої в графіку, поповнювати свій поточний рахунок шляхом внесення готівкових коштів через касу банку або безготівковим перерахуванням у сумі не меншій суми чергового погашення відповідної частини кредиту, процентів та інших плат, встановлених у графіку (п.2.5.1) (а.с.3-6).

Додатковою угодою №01 від 11 жовтня 2007 року до кредитного договору №374/07Ф-4 від 11 жовтня 2007 року позичальник забов'язалась здійснювати повернення тіла кредиту згідно з графіком щомісяця не пізніше останнього робочого дня з червня 2008 року по вересень 2012 року по 943,40 доларів США, не пізніше 10 жовтня 2012 року по 943,20 доларів США (а.с.7).

Таким чином, на підставі укладеного кредитного договору №374/07ф-4 від 11 жовтня 2007 року між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та ОСОБА_4 виникли кредитні правовідносини, передбачені статтею 1054 ЦК України, відповідно до яких банк (кредитодавець) надав грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язався повернути кредит та сплатити проценти.

В порядку забезпечення кредитних зобов'язань між ВАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та ОСОБА_5 укладено договір поруки від 11 жовтня 2007 року, за яким ОСОБА_5 поручився перед банком як кредитором за виконання боржником ОСОБА_4 зобов'язань за кредитним договором №374/07ф-4 від 11 жовтня 2007 року (а.с.8).

Згідно розрахунку за кредитним договором №374/07ф-4 від 11 жовтня 2007 року заборгованість станом на 5 червня 2015 року складала за кредитом - 41433,08 доларів США, за процентами - 34555,97 доларів США, а всього заборгованість за кредитом та процентами 75989,05 доларів США, еквівалентних по курсу НБУ 1605881,08 грн., пеня 140744,20 грн. (а.с.9).

ОСОБА_4 порушила визначені статтею 526 ЦК України загальні умови виконання зобов'язання, статтю 1054 ЦК України, кредитний договір №374/07ф-4 від 11 жовтня 2007 року, допустивши невиконання зобов'язань по поверненню кредиту, сплаті процентів за користування коштами.

Позов ПАТ «ВІЕйБі Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації пред'явлено до суду 20 серпня 2015 року про стягнення кредитної заборгованості з позичальника ОСОБА_4 та поручителя ОСОБА_5 20 серпня 2015 року, за умовами кредитного договору кредитні кошти надано на строк по 10 жовтня 2012 року, згідно графіку кредит підлягав поверненню щомісячними платежами.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції встановив обставини, що мають значення для справи, визначився зі спірними правовідносинами та нормами матеріального права, що такі регулюють, та дійшов обґрунтованого висновку про наявність у ПАТ «ВіЕйБі Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації права вимагати погашення заборгованості за кредитом, нарахованих процентів за користування коштами лише в межах строку позовної давності та стягнення з позичальника ОСОБА_4 кредитної заборгованості за кредитом та процентами в межах строку позовної давності за період з серпня 2012 року по жовтень 2012 року включно. Суд відмовив у стягненні пені з підстав пропуску строку позовної давності та відмовив у задоволенні вимог до поручителя ОСОБА_5 в силу припинення поруки з підстав частини 4 статті 559 ЦК України та, відповідно, у стягненні заборгованості в солідарному порядку.

Доводи апеляційної скарги висновків суду в частині права банку на стягнення заборгованості з позичальника в межах строку позовної давності не спростовують.

Так, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ст.256 ЦК України). Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України). Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) (п.1 ч.2 ст.258 ЦК України). Позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі (ч.1 ст.259 ЦК України).

За умовами кредитного договору №374/07ф-4 від 11 жовтня 2007 року ВАТ «ВіЕйБі Банк» (після зміни найменування ПАТ «ВіЕйБі Банк») та ОСОБА_4 як сторони договору не домовлялись про збільшення позовної давності, відтак, слід виходити з того, що до правовідносин по поверненню кредиту та сплаті процентів застосовується встановлений законом (ст.257 ЦК України) загальний строк позовної давності у три роки, до правовідносин про стягнення пені застосовується встановлений законом (п.1 ч.2 ст.258 ЦК України) спеціальний строк позовної давності в один рік.

Погашення кредиту та сплата процентів за користування кредитом підлягало здійсненню щомісячними платежами. Правові висновки Верховного Суду України судову практику орієнтують на те, що за зобов'язаннями зі щомісячними платежами перебіг строку позовної давності обчислюється з моменту настання строку погашення чергового платежу (постанови Верховного Суду України від 19 листопада 2014 року в справі №6-160цс14, від 3 червня 2015 року в справі №6-31цс15).

Згідно розрахунку станом на 5 червня 2015 року за кредитним договором №374/07ф-4 від 11 жовтня 2007 року заборгованість за кредитом, процентами нарахована в тому числі й поза межах строку позовної давності.

Положеннями частин 3, 4 статті 267 ЦК України визначено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення; сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові.

Матеріали справи містять викладену в запереченнях заяву ОСОБА_4 про застосування позовної давності, яка була нею зроблена в суді першої інстанції до винесення рішення, відтак, дана обставина надає підстави для застосування строку позовної давності, з чим суд першої інстанції визначився правильно, стягнувши лише заборгованість за кредитом та процентами за період з серпня 2012 року по жовтень 2012 року включно (кредитні кошти підлягали поверненню 10 жовтня 2012 року, позов до суду пред'явлено 20 серпня 2015 року,

відтак, строк, у межах якого банк в особі ліквідатора може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу з огляду на щомісячні платежі визначається серпнем, вереснем, жовтнем 2012 року).

Та обставина, що ПАТ «ВіЕйБі Банк» звертався у 2010 році до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором в порядку права дострокової вимоги, що Любашівським районним судом Одеської області за цими вимогами було постановлено ухвалу від 4 січня 2011 року про залишення позову без розгляду не є підставою для відмови в стягненні кредитної заборгованості за період серпня-жовтня 2012 року, як то вважає ОСОБА_4 (а.с.51-52, 53). Так, пред'явлені до суду у 2010 році вимоги були обумовлені правом вимоги дострокового повернення кредиту, сплати процентів за користування коштами, пені тощо. За цими вимогами судове рішення по суті ухвалено не було. Пред'явлення до суду у 2015 році вимог про стягнення неповернутого в обумовлений кредитним договором строк кредиту, нарахованих за користування кредитними коштами процентів, пені як відповідальності за порушення зобов'язань тощо обумовлено невиконанням зобов'язань у визначений договором строк як то по 10 жовтня 2012 року. Зміна строку виконання основного зобов'язання має правове значення у разі пред'явлення позовних вимог до обумовленого кредитним договором кінцевого строку повернення кредиту. В даному ж випадку кінцевий строк повернення кредиту вже минув, строк позовної давності підлягає відрахуванню з урахуванням дати звернення 20 серпня 2015 року ПАТ «ВіЕйБі Банк» в особі ліквідатора до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, а саме з 20 серпня 2012 року, а не як вважає ОСОБА_4 з 2009 року.

Отже, зважаючи на заяву про застосування строку позовної давності, строку дії кредитного договору з 11 жовтня 2007 року по 10 жовтня 2012 року, пред'явлення до суду позову 20 серпня 2015 року, щомісячних платежів тощо з ОСОБА_4 на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» підлягає стягненню заборгованість по тілу кредиту та по нарахованим і не сплаченим процентам за серпень, вересень, жовтень 2012 року.

Згідно розрахунку за кредитним договором №374/07ф-4 від 11 жовтня 2007 року ОСОБА_4 не сплачено:

у серпні 2012 року на погашення тіла кредиту 943,40 доларів США, процентів 606,53 доларів США;

у вересні 2012 року на погашення тіла кредиту 943,40 доларів США, процентів 586,97 доларів США;

у жовтні 2012 року на погашення тіла кредиту 943,20 доларів США, процентів 606,53 доларів США,

а всього за вказаний період не сплачено 2830,00 доларів США тіла кредиту та 1800,03 доларів США процентів, що в загальній сумі становить 4630,03 доларів США, еквівалентних по курсу НБУ станом на 5 червня 2015 року (дату розрахунку) 97846 грн. 70 коп.

Суд першої інстанції правильно визначився з періодом стягнення, заборгованістю за тілом кредиту, однак помилково визначив заборгованість за процентами, визначивши таку не з розрахунку заборгованості за кредитним договором, а у інший спосіб. Неправильність визначення заборгованості за процентами згідно п.п.3,4 ч.1 ст.309 ЦПК України є підставою для зміни рішення суду в частині вимог до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості.

Позивач ПАТ «ВіЕйБі Банк» в особі ліквідатора був звільнений від сплати судового збору згідно пункту 22 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» в редакції чинній на час звернення до суду. Відповідно до частини 3 статті 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_4 до спеціального фонду Державного бюджету України пропорційно до задоволеної частини вимог. Судовий збір підлягає розрахунку з суми 97846,70 грн. та становить 978,47 грн. Зміна суми судового збору, що обумовлена не правильним визначенням до стягнення процентів за користування кредитом, згідно п.п.3,4 ч.1 ст.309 ЦПК України є підставою для зміни рішення суду в частині розподілу судових витрат.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 19 березня 2015 року №188 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 20 березня 2015 року прийнято рішення №63 «Про початок здійснення процедури ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», відповідно до якого розпочато 20 березня 2015 року процедуру ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» строком на 1 рік з 20 березня 2015 року по 19 березня 2016 року. Таким чином, позивач ПАТ «ВіЕйБі Банк» підлягає зазначенню в особі ліквідатора (а.с.20).

Рішення Любашівського районного суду Одеської області від 26 жовтня 2015 року в частині відмови в задоволенні вимог до поручителя ОСОБА_5 не оскаржено, відповідно, в силу визначених статті 303 ЦПК України меж апеляційного перегляду справи законність рішення в частині, що не оскаржена не перевіряється.

Керуючись ст.303, п.3 ч.1 ст.307, п.п.3,4 ч.1 ст.309, ст.313, ч.2 ст.314, ст.ст.316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Любашівського районного суду Одеської області від 26 жовтня 2015 року в частині позовних вимог публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» в особі ліквідатора до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором та в частині розподілу судових витрат - змінити.

Позовні вимоги публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» в особі ліквідатора до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» в особі ліквідатора за кредитним договором №374/07ф-4 від 11 жовтня 2007 року заборгованість в межах строку позовної давності за період з серпня 2012 року по жовтень 2012 року включно за кредитом в сумі 2830,00 доларів США, за процентами в сумі 1800,03 доларів США, а всього заборгованість в загальній сумі 4630,03 доларів США, еквівалентних по курсу НБУ станом на 5 червня 2015 року 97846 грн. 70 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір в сумі 978 грн. 47 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення.

Рішення може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді Л.Г.Ващенко

Н.Д.Плавич