Справа № 530/1179/15-ц
Номер провадження 2/530/571/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2015 року Зіньківський районний суд Полтавської області в складі: головуючого - судді Дігтяр М.І.. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Зіньків справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач просить суд винести рішення, яким визнати за нею право власності в порядку спадкування на нерухоме майно, яке знаходиться в домоволодінні за № 19, на вул. Комисарівка, в с. Батьки, Зіньківського району, Полтавської області, яким за життя володіла спадкодавець ОСОБА_3, яка померла 20 жовтня 2014 року.

В судове засідання сторони не з»явились, від позивача ОСОБА_1 надійшла письмова заява про розгляд справи у її відсутність, заявлені позовні вимоги вона підтримала в повному обсязі, від відповідача ОСОБА_2 сільської ради Зіньківського району Полтавської області надійшла письмова заява в якій відповідач не заперечує проти заявлених позовних вимог і просить суд розглянути справу за відсутності його представника.

Суд вирішив за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, з урахуванням норм ст. 197 ЦПК України.

Суд, прийнявши до уваги заяви сторін, вивчивши та проаналізувавши матеріали цивільної справи і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що заявлені позивачем ОСОБА_1 позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 20 жовтня 2014 року в селі Батьки, Зіньківського району, Полтавської області померла мати позивача ОСОБА_1, ОСОБА_3. На день смерті ОСОБА_3 залишилося її спадкове майно, що складалося із: земельної ділянки площею 4,2444 гектара, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території ОСОБА_2 сільської ради Зіньківського району Полтавської області, якою спадкодавець ОСОБА_3 володіла на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ПЛ № 004452 і садибного житлового будинку з господарськими будівлями, розташованого на вул. Комисарівка, № 19, в селі Батьки Зіньківського району Полтавської області, яким, згідно виписки з погосподарської книги № 2 ОСОБА_2 сільської ради Зіньківського району від 10.06.2015 року за № 02-30/318, спадкодавець ОСОБА_3 володіла не маючи правовстановлюючого документа.

Вищезазначене спадкове майно спадкодавець ОСОБА_3 заповіла позивачуКостовій Л.О. заповітом, посвідченим 2 квітня 2007 року секретарем Батьківської сільської ради Зіньківського району Полтавської області ОСОБА_4.

У встановлений законом строк позивач звернулася із заявою про прийняття спадщини спадкодавця ОСОБА_3 до приватного нотаріуса Зіньківського районного нотаріального округу ОСОБА_5 і отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на вищевказану земельну ділянку.

11 червня 2015 року представник ОСОБА_1, в її інтересах, звернувся до приватного нотаріуса ОСОБА_5 із заявою про видачу спадкоємцю ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищевказаний садибний житловий будинок, який є спадковим майном спадкодавця ОСОБА_3. Але приватний нотаріус Зіньківського районного нотаріального округу ОСОБА_5 у видачі ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину на вищевказане нерухоме майно, яким за життя володіла спадкодавець ОСОБА_3, відмовила. В постанові про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 11 червня 2015 року прийняте нотаріусом рішення вмотивовано наступним:

Згідно п. 4.15. Гл. 10 Порядку видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусами після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони та арешту цього майна. Нотаріус постановила: у видачі свідоцтва про право на спадщину на ім»яКостової ОСОБА_6, після смерті ОСОБА_3 на вищезазначений житловий будинок відмовити.

Таким чином успадкувати в нотаріальному порядку садибний житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований на вул. Комисарівка, за № 19, в селі Батьки, Зіньківського району, Полтавської області спадкоємець ОСОБА_1 не має змоги, так як відсутній правовстановлюючий документ, який посвідчує право власності її матері спадкодавця ОСОБА_3 на дане нерухоме майно.

На замовлення позивача станом на 26 липня 2015 року в ПП Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» виготовлено технічний паспорта на садибний житловий будинок за № 19, на вул. Комисарівка, в с. Батьки, Зіньківського району, Полтавської області. Згідно розділу «Характеристика будинків, господарських будівель та споруд» технічного паспорта на садибний житловий будинок № 19 вулиця Комисарівка село Батьки: А-1 житловий будинок побудований в 1917 році, Б сарай побудований в 1955 році, В сарай побудований в 1955 році, в сарай побудований в 1955 році, Г сарай побудований в 1960 році, г сарай побудований в 1960 році.

А відповідно до пункту 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулює виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків.

За змістом пункту 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженою наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року № 45/5, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах.

Додатками № 32 та № 33 до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, затвердженою наказом Міністра юстиції Української РСР від 19 січня 1976 року №1/5, було затверджено зразки довідок про право власності колгоспного (селянського) двору на жилий будинок та про право власності робітника чи службовця на жилий будинок.

За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права.

До компетенції виконкомів місцевих рад відносилося також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад.

Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудови зазначається рік введення в експлуатацію будинку.

На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 1985-1988 роках сільськими, селищними, районними радами народних депутатів ухвалювалися рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали.

Проте, незважаючи на внесення записів у погосподарські книги, більшість громадян своє право власності в БТІ не зареєстрували (не оформили).

Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Як зазначено вище, відповідно до виписки з погосподарської книги № 2 на 2011-2015 роки ОСОБА_2 сільської ради Зіньківського району від 10.06.2015 року за № 02-30/318, домогосподарство, номер об»єктапогосподарського обліку 0078-5, за адресою: село Батьки, вул. Комисарівка, буд. № 19, Зіньківський район, Полтавська область знаходилося в приватній власності ОСОБА_3, яка померла 20 жовтня 2014 року, станом на 01.07.1990 року житловий будинок відносився до типу колгоспного двору, голова двору - ОСОБА_3, розмір земельної ділянки, згідно земельно-кадастрової книги, числиться 0,49 гектара, яка є не приватизована.

Таким чином право власності матері спадкоємця ОСОБА_1, спадкодавця ОСОБА_3 на житловий будинок і господарські будівлі та споруди, які розташовані в домогосподарстві на вул. Комисарівка, за № 19, в с. Батьки, Зіньківського району, Полтавської області, виникло з моменту їх побудови.

Крім позивача, у спадкодавця ОСОБА_3 відсутні спадкоємці за заповітом і за законом, які подали нотаріусу заяву про прийняття його спадщини.Факт її родинних відносин з спадкодавцем ОСОБА_3 повністю підтверджується документами, фотокопії яких маються у справі.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець за заповітом ОСОБА_1 бажає прийняти спадщину спадкодавця ОСОБА_3 в повному обсязі.

Виходячи з вищевикладеного суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача ОСОБА_1 про визнання її права власності в порядку спадкування на нерухоме майно, яке знаходиться в домоволодінні за № 19, на вул. Комисарівка, в с. Батьки, Зіньківського району, Полтавської області, яким за життя володіла спадкодавець ОСОБА_3, яка померла 20 жовтня 2014 року.

Керуючись ст.ст. 328, 346, 392, 1217, 1223, 1268 ЦК України, ст.ст. 3, 10, 11, 15, 60, 174, 197,208,218, 212-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Визнати за позивачем ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності в порядку спадкування на нерухоме майно, яке знаходиться в домоволодінні за № 19, на вул. Комисарівка, в с. Батьки , Зіньківського району, Полтавської області, яким за життя володіла її мати спадкодавець ОСОБА_3, яка померла 20 жовтня 2014 року, яке позначене на плані земельної ділянки технічного паспорта на садибний житловий будинок відповідними літерами і цифрами, а саме: А-1 житловий будинок, Б сарай, В сарай, в сарай, Г сарай, г сарай.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня його проголошення, апеляційна скарга апеляційному суду подається через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване рішення.

СуддяОСОБА_7