Справа № 346/1735/15-ц
Провадження № 22-ц/779/1476/2015
Головуючий у 1 інстанції Бирич Н. В.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2015 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючої Ясеновенко Л.В.,

суддів: Вакарук В.М., Проскурніцького П.І.,

секретаря Драганчук У.М.,

з участю ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до ПАТ «Ідея Банк» про визнання недійсним п.6.5 кредитного договору за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Коломийського міськрайонного суду від 22 травня 2015 року, -

в с т а н о в и л а :

09.04.2015 року ОСОБА_2 звернувся з позовом до ПАТ «Ідея Банк» про визнання недійсним п.6.5 кредитного договору.

В заяві зазначив, що 21.03.2015 року ПАТ «Ідея Банк» направило до Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків позовну заяву про стягнення з нього заборгованості за договором кредиту від 17 грудня 2012 року.

Посилаючись на те, що передбачена п.6.5 договору кредиту умова про обовязковість розгляду спорів виключно в Третейському суді при Асоціації українських банків, рішення якого є остаточним, є завідомо несправедливою до нього як до позичальника, а тому відповідно до ч.5 ст.18 ЗУ «Про захист прав споживачів» та ч.1 ст.203 ЦК є недійсною.

Крім того, позивач зазначив, що у третейській угоді визначено конкретний постійно діючий третейський суд, а тому відповідно до ч.7 ст. 12 ЗУ «Про третейські суди» регламент третейського суду розглядається як невід'ємна частина третейської угоди.

Оскільки його не ознайомили з регламентом суду і такий регламент відсутній, зазначена третейська угода є недійсною в силу ч.7 ст.12 ЗУ «Про третейські суди» як укладена з недодержанням правил цієї статті.

ОСОБА_2 також зазначив, що оскільки рішення третейського суду є остаточним, він позбавлений конституційного права на апеляційне та касаційне оскарження такого рішення.

Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 22 травня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

У апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилається на незаконність рішення суду.

Судом не було враховано того, що третейська угода про те, що всі спори, розбіжності або вимоги, які виникають з договору кредиту, підлягають остаточному вирішенню у Постійно діючому Третейському суді відповідно до його регламенту, порушують його права як споживача на судовий захист, та ставлять його в нерівні умови порівняно з банком.

Його позбавлено права на вибір звернення до суду, він зобовязаний сплачувати державне мито, незважаючи на те, що Згідно ЗУ «Про захист прав споживачів» він як споживач звільняється від сплати мита.

Апелянт також вказує на те, що відповідно до ст.27 ЦК правочин, що обмежує можливість фізичної особи мати не заборонені законом цивільні права та обовязки, є нікчемним.

Судом не було враховано того, що він не підписував третейську угоду, не був ознайомлений з регламентом третейського суду, що є підтвердженням відсутності його згоди на розгляд спору в третейському суді.

Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов.

ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримав з мотивів, наведених у ній.

Представник ПАТ «Ідея Банк» в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про місце і час розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що між сторонами була укладена третейська угода у вигляді третейського застереження у кредитному договорі, яка за формою та змістом відповідає вимогам ЗУ «Про третейські суди», і позивач, підписавши кредитний договір, погодився на такі умови.

Однак, з таким висновком суду погодитись не можна.

З матеріалів справи вбачається, що 17 грудня 2012 року між ПАТ «Ідея Банк» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір на суму 58369 грн. зі сплатою 11,5% річних на залишок заборгованості строком на 30 місяців.

Згідно п. 6.5 зазначеного договору всі вимоги, які виникають при виконанні даного Договору або у звязку з ним, або випливають з нього та становлять предмет спору, підлягають розгляду у постійно діючому Третейському суді при Асоціації українських банків, згідно з регламентом третейського суду, який є невідємною частиною даної третейської угоди. Умови договору, які містять відомості про найменування сторін та їх місцезнаходження, є складовими частинами даної третейської угоди. Місце і дата укладення третейської угоди відповідають місцю і даті укладення Договору. Позичальник підписанням цього договору засвідчує, що він ознайомлений з регламентом вищевказаного третейського суду.

Статтею 5 Закону України "Про третейські суди" передбачено, що юридичні та/або фізичні особи мають право передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом. Спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього Закону.

Згідно з частиною першою статті 12 Закону України "Про третейські суди" третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди.

Статтею 6 Закону України "Про третейські суди" визначено категорії справ, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, розгляд яких заборонений третейськими судами.

Законом України "Про внесення змін до статті 6 Закону України "Про третейські суди" щодо підвідомчості справ у сфері захисту прав споживачів третейським судам" частину першу статті 6 Закону України "Про третейські суди" доповнено пунктом 14, згідно якого третейські суди не можуть розглядати справи у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки).

ОСОБА_3 набрав чинності 12 березня 2011 року.

Отже, на час укладання кредитного договору (17 грудня 2012 року) ОСОБА_3 України "Про третейські суди" містив заборону на розгляд третейськими судами справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки).

З огляду на наведене колегія суддів приходить до висновку про те, що третейське застереження в кредитному договорі від 17 грудня 2012 року між ПАТ «Ідея Банк» та ОСОБА_2 було укладено в порушення вимог пункту 14 частини першої статті 6 Закону України "Про третейські суди", і в цій частині кредитний договір слід визнати недійсним.

Відповідно до ч.1 ст.203 ЦК зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

При таких обставинах справи рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч.1 п.3. ст.309 ЦПК однією з підстав для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 313-316, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Коломийського міськрайонного суду від 22 травня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_2 до ПАТ «Ідея Банк» про визнання недійсним п.6.5 кредитного договору задовольнити.

Визнати недійсним п.6.5 розділу VІ «Заключні умови» кредитного договору №F від 17 грудня 2012 року, укладеного між ПАТ «Ідея Банк» та ОСОБА_2, яким передбачено, що «всі вимоги, які виникають при виконанні даного Договору або у звязку з ним, або випливають з нього та становлять предмет спору, підлягають розгляду у постійно діючому Третейському суді при Асоціації українських банків, згідно з регламентом третейського суду, який є невідємною частиною даної третейської угоди. Умови договору, які містять відомості про найменування сторін та їх місцезнаходження, є складовими частинами даної третейської угоди. Місце і дата укладення третейської угоди відповідають місцю і даті укладення Договору. Позичальник підписанням цього договору засвідчує, що він ознайомлений з регламентом вищевказаного третейського суду.»

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Судді: Л.В. Ясеновенко

ОСОБА_4

ОСОБА_5