КУЙБИШЕВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 319/1732/15-ц
Провадження №2-о/319/56/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 грудня 2015 року смт Куйбишеве

Куйбишевський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Скляра С.Ю.,

при секретарі судового засідання Шипко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Куйбишевського районного суду Запорізької області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту смерті, заінтересована особа відділ державної реєстрації актів цивільного стану Реєстраційної служби Куйбишевського районного управління юстиції Запорізької області, -

В С Т А Н О В И В :

16 грудня 2015 року ОСОБА_1 подав до суду вищевказану заяву для розгляду в порядку окремого провадження, вказавши в ній, що його тітка ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, була зареєстрована та проживала за адресою: м.Луганськ, кв.СонячнийАДРЕСА_1. Після початку проведення антитерористичної операції на сході України ОСОБА_2 залишилася у м.Луганську, де 16 листопада 2015 року померла внаслідок хронічної серцево-судинної недостатності, атеросклеротичної хвороби серця. Даний факт підтверджено лікарським свідоцтвом про смерть, яке видано 16 листопада 2015 року за №1021 Державним закладом «Луганська міська багатопрофільна лікарня №8» так званої Луганської Народної Республіки. Оскільки зазначений документ складено без урахування вимог чинного законодавства України та завірені печаткою так званої Луганської Народної Республіки, то відділом державної реєстрації актів цивільного стану Реєстраційної служби Куйбишевського районного управління юстиції Запорізької області (далі відділ ДРАЦС) заявнику ОСОБА_1 з цих підстав було відмовлено у видачі свідоцтва про смерть тітки ОСОБА_2. На території м.Луганськ тимчасово припинено доступ користувачів до Єдиних та Державних реєстрів інформаційної системи Міністерства юстиції України, у тому числі до Державного реєстру актів цивільного стану громадян до закінчення антитерористичної операції на сході України, а проведення зазначених дій здійснюється будь-яким відділом державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходиться за межами вказаної території. Встановлення факту смерті ОСОБА_2, у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті, в позасудовий спосіб неможливо, а тому заявник ОСОБА_1 просить суд встановити факт смерті ОСОБА_2.

Заявник ОСОБА_1 письмово повідомив судові про те, що він підтримує доводи поданої заяви, прохає її задовольнити на підставі наявних у справі доказів (а.с.15).

Відділ ДРАЦС, як заінтересована особа, був повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи, представник заінтересованої особи у судове засідання не зявився, заперечень проти заяви ОСОБА_1 не предявлено (а.с.20,21).

Суд дійшов висновку про те, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності заявника та представника заінтересованої особи.

У відповідності до вимог частини другої статті 197 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Суд, зясувавши позиції заявника та заінтересованої особи, вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у них докази та надавши їм оцінку, вважає, що заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно пункту 8 частини першої статті 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Пленум Верховного Суду України у пункті 13 постанови «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31 березня 1995 року (далі Постанова ПВСУ №5 від 31 березня 1995 року) розяснив, що заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин.

Частиною першою статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачено, що державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі:1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоровя або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Відповідно до пункту 5.1 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 24 грудня 2010 року №3307/5) передбачено, що підставою для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоровя України від 08 серпня 2006 року за №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за №1150/13024; б) фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоровя України від 08 серпня 2006 року №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за №1150/13024; в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.

З матеріалів справи випливає, що ОСОБА_2 народилася 03 січня 1937 року в с.Михайлівка Станично-Луганського району Луганської області, постійно проживала та була зареєстрована за адресою: м.Луганськ, кв.СонячнийАДРЕСА_2 з 25 листопада 1965 року, про що надана копія паспорту серія ЕК №649499, виданого Жовтневим РВ УМВС України в Луганській області від 29 жовтня 1997 року (а.с.9).

16 листопада 2015 року ОСОБА_2, перебуваючи у м.Луганську, померла, про що вказує складене російською мовою «Врачебное свидетельство о смерти №1021» від 16 листопада 2015 року, у якому зазначено, що ОСОБА_2 померла 16 листопада 2015 року у віці 78 років, причиною смерті є хронічна серцево-судинна недостатність, атеросклеротична хвороба серця. Свідоцтво видане лікарем ОСОБА_3 та завірене печаткою Державного закладу «Луганська міська багатопрофільна лікарня №8» так званої Луганської Народної Республіки.

На виконання абзацу третього пункту 5 статті 11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року №1275-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. До цього переліку включено вищевказаний населений пункт, у якому проживала та померла ОСОБА_2.

14 грудня 2015 року ОСОБА_1, який займався похованням своєї тітки ОСОБА_2, відділом ДРАЦС було відмовлено у реєстрації її смерті на підставі вказаного вище документа, який не відповідає вимогам чинного законодавства України (а.с.5-14,16).

Враховуючи, що вказаний вище документ складений не на офіційному бланку свідоцтва про смерть, який встановлено як єдиний зразок на території України, та не може бути прийнятий органом державної реєстрації актів цивільного стану у якості підтвердження факту смерті ОСОБА_2, отримати свідоцтво про смерть тітки на бланку українського зразка заявник у м.Луганську вочевидь не може, необхідно застосувати інші механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту прав, свобод і законних інтересів заявника.

При цьому, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання (пункт 18 Постанови ПВСУ №5 від 31 березня 1995 року).

Згідно зі статтею 14 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обовязковим для органів, які реєструють такі факти або оформляють права, що виникають у звязку із встановленим судом фактом.

За таких обставин, заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню, оскільки документ про підтвердження факту смерті його тітки ОСОБА_2 є недійсним, що унеможливлює отримання заявником свідоцтва про смерть в органах державної реєстрації актів цивільного стану України.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина, яка має бути прийнята спадкоємцями, а тому встановлення факту смерті особи має для заявника ОСОБА_1 юридичне значення.

На підставі викладеного, керуючись стст.209,212-215,235,256,259 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1, - задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2, громадянки України, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, місце смерті: Україна, місто Луганськ, яка настала у квартирі №6 (шість) будинку №10 (десять) кварталу Сонячний 16 (шістнадцятого) листопада 2015 (дві тисячі пятнадцятого) року у віці 78 (сімдесяти восьми) років внаслідок хронічної серцево-судинної недостатності, атеросклеротичної хвороби серця.

Рішення суду відповідно до частини першої статті 223 ЦПК України набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції Куйбишевський районний суд Запорізької області шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10-денного строку з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: С.Ю.Скляр