Провадження №2/521/4748/15
РІШЕННЯ

Іменем України

27 серпня 2015 року

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Мирончук Н.В.

при секретарі судового засідання Варналій К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулася ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

В обґрунтування заявлених вимог позивач, з урахуванням уточнених позовних вимог, зазначила наступне.

Позивач перебувала у шлюбі з відповідачем з 1997 року, який було розірвано 26.06.2002 року.

В період шлюбу у них народилася донька - ОСОБА_3, 13 липня 1997 року, яка 13.07.2015 року досягла повноліття.

ОСОБА_3 навчається на денному відділенні третього курсу Одеського технічного коледжу Одеської Національної академії харчових технологій денного відділення, ВНЗ 1-2 рівня акредитації. Термін навчання з 01.09.2012 р. по 30.06.2016 року. Навчання відбувається за державним замовленням, в період навчання їх донька отримує стипендію 550 грн. на місяць.

Позивач вказує, що 20.12.2012 року вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_4. Позивач не працює, оскільки від другого шлюбу має малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, займається його доглядом та вихованням. Крім того, вона має неповнолітню доньку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Позивач зазначає, що оскільки вона не працює та має ще двох дітей, вона обмежена в можливості самостійно матеріально забезпечувати доньку - ОСОБА_3.

Сама ж ОСОБА_3 навчається і вона не має можливості матеріально себе забезпечувати.

Позивач вказує, що відповідач надавав матеріальну допомогу на утримання дитини за рішенням суду, до досягнення ОСОБА_3 повноліття, тому позивач просить стягнути аліменти з відповідача на період навчання їхньої доньки.

Враховуючи викладене, позивач просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, 13 липня 1997 року, яка продовжує навчання, в сумі 800 (вісімсот) гривень щомісячно, починаючи з 14 липня 2015 року і до закінчення навчання - 30.06.2016 року.

Позивачка надала до суду заяву про підтримання позовних вимог та просила розглядати справу за її відсутності.

Відповідач надав до суду заяву про відмову в задоволенні позовних вимог та просив розглядати справу за його відсутності.

В процесі розгляду справи відповідач надав до канцелярії суду заперечення та просив в задоволенні позову відмовити.

У своїх запереченнях, Відповідач зазначив, що він добросовісно сплачував аліменти в сумі 800 грн. щомісячно, до досягнення його донькою повноліття та вказує, що його матеріальне становище виключає жодну можливість надавати матеріальну допомогу.

Крім того, відповідач в запереченні вказав що він має непрацездатних батьків, які перебувають на його утриманні та неповнолітню доньку ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3 від другого шлюбу.

Дослідивши матеріали справи, врахувавши думку позивача та відповідача, суд прийшов до наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 26 червня 2002 року позивачка та відповідач розірвали шлюб, що підтверджується Свідоцтвом про розірвання шлюбу, виданим 13 серпня 2003 року.(а.с.7).

Згідно копії свідоцтва про народження, позивач та відповідач від шлюбу мають доньку ОСОБА_3, 13 липня 1997 року.

Останній 13.07.2015 року виповнилось 18 років.(а.с.8).

Згідно довідки, ОСОБА_3 є студенткою денного відділення третього курсу Одеського технічного коледжу Одеської Національної академії харчових технологій денного відділення, ВНЗ 1-2 рівня акредитації.(а.с.6).

Частиною 1 ст. 199 СК України встановлено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Згідно ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, інші обставини, що мають істотне значення.

Так, відповідач зазначив, що він перебуває у другому шлюбі, що підтверджується ксерокопією свідоцтва про шлюб, та у цьому шлюбі у нього народилась ще друга донька - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, на підтвердження чого надав копію свідоцтва про народження, виданого Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Малиновського районного управління юстиції м. Одеси. (а.с.24, 25).

Проте, доказів того, де саме проживає друга дружина та дочка від другого шлюбу, позивачем до позову не долучено та доказів того, що він утримує їх, до суду відповідачем також не надано.

Натомість, надано відповідачем довідку про місце його реєстрації, відповідно до якої, він зареєстований разом зі своїми батьками, його дружина та дочка від другого шлюбу у цій довідці не вказані.(а.с.27).

Також, відповідачем надано документи про те, що він має матір, ІНФОРМАЦІЯ_4 та батька, ІНФОРМАЦІЯ_5, які є пенсіонерами та отримують пенсію.

Згідно довідки, батько отримує пенсію, у розмірі 1506,47грн, мати також отримує пенсію, але відповідач довідки до суду про те, що його батьки потребують сторонньої допомоги, саме з його боку і саме він здійснює ту допомогу, не надав.

Також відповідачем не долучено по справі жодного доказу де саме він працює та яку саме отримує заробітну плату, щоб підтверджувало, що він може, працюючи та отримуючи вказану заробітну плату, матеріально утримувати на неї ще і батьків - пенсіонерів, які самостійно отримують пенсію.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права, у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

При цьому, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1 ст. 10 ЦПК України).

Сторони зобов'язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися, як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обгрунтовують ці вимоги і заперечення (ч.1 ст.60 ЦПК України).

Суд не може погодитись з доводами відповідача, оскільки на підтвердження їх,

відповідачем не надано доказів, хоча, за заявою відповідача, суд відкладав розгляд справи для надання часу відповідачу надати докази на підтвердження своїх заперечень.

Також, в додатках до заперечень відповідачем було вказано, що заявнииком долучається пояснення сусідів, та долучено до заперечень, три аркуші печатного тексту, з зазначенням, що це пояснення ОСОБА_8, ОСОБА_9, та ОСОБА_10, в яких вказано, що син - ОСОБА_2 піклується про батьків та надає їм усіляку допомогу. Ці поясненя ніким не завірено. (а.с.65-67).

Невизнання відповідачем права позивача на стягнення з нього аліментів, суд розцінює, як спосіб захисту відповідачем, власних інтересів.

При цьому, суд зазначає, що відповіднодо ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим, відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Тобто, у відповідності з зазначеною нормою Закону, суд не виходить за межі заявлених позовних вимог та зазначає, що зустрічного позову, відповідачем, за час розгляду справи, не було подано, хоча для цього, у відповідача було достатньо часу, оскільки, за заявою відповідача, суд відкладав розгляд справи на іншу дату, надаючи можливість відповідачу сформувати свої вимоги до суду, але відповідач своїм правом не скористався.

Посилання відповідача на те, що він раніше сплачував аліменти за рішенням суду на дочку до повноліття, а під час її навчання не повинен сплачувати, не може бути судом прийнято до уваги, за наявності чинного законодавства.

Також судом не приймається до уваги доводи відповідача, що його батьки знаходяться на його утриманні, оскільки відповідач не долучив до справи належних доказів щодо вказаного.

Та, при цьому, суд зазначає, що останні отримують самостійно пенсію, відповідач же не довів що у ньогно є будь- які заробітки, та, зазначене також спростовується саме запереченнями відповідача, в яких він вказав, що позивачка вказує, що у нього є постійний доход, але це, на думку відповідача, є голослівним та не підтверджується жодниим доказом та він не мав довготривалий час і не має постійного доходу. Але за рішенням суду він сплачував аліменти у розмірі 800 грн. на дочку до досягнення нею повноліття.(а.с.19).

Згідно п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі.

Статтею 200 СК України визначено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Виходячи з системного аналізу наведених норм права та встановлених у судовому засіданні, фактів, при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, інші обставини, що мають істотне значення та зазначає, що, оскільки місце роботи відповідача невідоме, відповідач є працездатною особою, доказів, що сплачує аліменти на інших дітей, до суду не надходило, за рішенням суду до повноліття, тобто до 13.07.2015 року, відповідач сплачував на свою дитину аліменти у розмірі 800 гривень (що сторонами не заперечується), суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягувати аліменти на час навчання повнолітньої дочки в сумі 800 гривень, щомісячно, починаючи з 14.07.2015 року і до 30.06.2016 року, тобто, з дати звернення до суду, до кінця навчання дочки.

Саме таке рішення про стягнення, відповідатиме інтересам дитини і не ущемить права сторін.

У відповідності до ст.88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 10, 60, 88, 130, 174, 212-215 ЦПК України, на підставі ст.ст. 182, 185, 199, 200, 201 Сімейного кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7, ІПН - НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, 08.09.1975року народження, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_8, ПІН-, аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, 13 липня 1997 року, яка продовжує навчання, в сумі 800 (вісімсот) гривень щомісячно, починаючи з 14 липня 2015 року і до закінчення нею навчання -30.06.2016 року.

Розяснити сторонам, шо право на утримання припиняється, у разі припинення навчання.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7, ІПН - НОМЕР_1, на користь держави судовий збір у сумі - 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Одеської області через Малиновський районний суд м. Одеси шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання до апеляційного суду через суд першої інстанції апеляційної скарги, протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя : Н.В. Мирончук