Справа № 592/832/15-ц
Провадження № 2/592/739/15
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

03 лютого 2015 року м.Суми

Суддя Ковпаківського районного суду м. Суми Литовченко О.В., розглянувши матеріали позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,

встановив:

Позивачка 02.02.2014 року звернулася до Ковпаківського районного суду міста Суми з позовною заявою до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя і просить: Провести розподіл спільного сумісного майна між ОСОБА_2 та нею. Виділити у власність ОСОБА_1 ? частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 та ОСОБА_2 також ? частини даної квартири. Виділити у власність ОСОБА_1 ? частини стоянки для автомобіля та кладової за адресою: м. Суми, вул. Новомістенська, буд. 10а та ОСОБА_2 також ? частини даної стоянки та даної кладової. Виділити у власність ОСОБА_1 1/6 частини підвального приміщення за адресою: м. Одеса, вул. Рішельєвська, буд. 44/46 та ОСОБА_2 також 1/6 частини даного підвального приміщення. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 ? частини вартості будинку, розташованого за адресою: м. Суми, вул. Троїцька, буд. 44 на момент розлучення. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 ? частини вартості активів, які йому належали у ЗАТ АК «Свіжий вітер» на момент розлучення. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 ? частини вартості активів, які йому належали у «Виробничо комерційній фірмі "Побутсерв«с" на момент розлучення. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 ? частини вартості активів, які йому належали у МВСП «Софіт» на момент розлучення.

Відповідно до ст. 119 ЦПК України позовна заява, зокрема повинна містити: ім'я (найменування) позивача і відповідача, а також ім'я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання або місцезнаходження, поштовий індекс, номер засобів зв'язку, якщо такий відомий; зміст позовних вимог; ціну позову щодо вимог майнового характеру; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Вивчивши матеріали справи вважаю, що позов не відповідає вимогам ЦПК України, оскільки позивачем не конкретизовано в прохальній частині позовні вимоги щодо вартості майна, яке підлягає розподілу між сторонами. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Ціна позову заявлена позивачкою вочевидь не відповідає фактичній вартості майна, що підлягає поділу та нею не надано відповідного розрахунку позовних вимог, щодо кожного виду майна, яка підлягає поділу.

Є недоречним посилання позивачки на п. п. 9, 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 16 від 12.06.1998 року «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім'ю України» оскільки пункти 9 та 10 втратили чинність на підставі Постанови Верховного Суду N 11 ( v0011700-07 ) від 21.12.2007 року.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року N 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» оскільки розгляд справи провадиться в межах заявлених вимог і на підставі поданих доказів, суди згідно зі ст. 119 ЦПК повинні вимагати від осіб, що подали заяву, повного викладення обставин, якими обґрунтовуються дані вимоги, й посилання на засоби їх доказування. Якщо заява не відповідає вимогам закону, слід застосовувати правила ст. 121 ЦПК.

Відповідно до п. 23 даної Постанови вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання.

Відповідно до п. 26 даної Постанови при вирішенні питання про поділ майна у вигляді акцій, частки (паю, долі) у фондах корпоративних господарських організацій судам слід виходити з того, що питання їх поділу вирішується залежно від виду юридичної особи, організаційно-правової форми її діяльності, характеру правовідносин подружжя з цим суб'єктом.

Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Відповідно до ст. 109 ЦПК України позови до фізичних осіб пред'являються до суду за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Відповідно до ч.1 ст. 114 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна предявляються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Як вбачається з позовних вимог, позивачка посилається на ч. 1 ст. 114 ЦПК України та визначає підсудність даної справи за місцезнаходженням нерухомого майна розташованого на Ковпаківській території м. Суми, але в позовній заяві ставиться питання і про розподіл частини нерухомого майна, розташованого на території м. Одеси. Як вже зазначалось судам необхідно встановлювати повний обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства. Як вбачається з поданого клопотання про забезпечення позову від 02.02.2015 року позивачка просить забезпечити позов та накласти арешт на квартиру: за адресою: АДРЕСА_1, стоянку для автомобіля та кладову за адресою: м. Суми, вул. Новомістенська, буд. 10а, 1/3 частини підвального приміщення за адресою: м. Одеса, вул. Рішельєвська, буд. 44/46, номер-апартаменти з кухнею № 308 за адресою: м. Одеса, Гагарінське плато, буд. 5/3, квартиру за адресою: АДРЕСА_2, які належать відповідачу. В мотивувальній частині зазначено, що відповідач був власником іншого нерухомого майна в м. Суми та м. Одеса.

Вищезазначена обставина, щодо основної частини нерухомого майна (дійсна ринкова вартість даного майна) позбавляє можливості суд визначитись з підсудністю даної справи.

Позовна заява не відповідає ст. 119 ЦПК України, всупереч яким не зазначені обставини на обґрунтування позову, зокрема у чому саме полягають порушення прав позивачки відповідачем та докази на їх підтвердження.

Позивачка посилається на ст. 29 КПШС щодо встановлення трирічного строку позовної давності для вимоги про поділ майна, яке є спільною сумісною власністю розведеного подружжя та ст. 11 КпШС про обчислення даного строку з дня коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого права. Не зазначені докази по кожній обставині, підстави звільнення від доказування.

Відповідно до ч. 1 ст.121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статті 119 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

За таких умов вважаю, за необхідне залишити позовну заяву без руху та запропонувати позивачці усунути вказані недоліки. Приведену у відповідність до ст. 119 ЦПК України позовну заяву направити суду з копією для відповідача (третіх осіб).

Роз'яснити позивачці, що в іншому разі позовна заява буде вважатися неподаною.

Керуючись ст.ст. 119, 120, 121 ЦПК України, суддя,

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, залишити без руху, запропонувавши позивачціу у продовж п'яти днів з часу отримання копії ухвали усунути вказані недоліки, про що повідомити її і пояснити, що в іншому випадку позовна заява буде вважатися неподаною.

Суддя О.В. Литовченко