У х в а л а

ІМенем УКраїни

23 грудня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,

суддів: Ізмайлової Т.Л., Карпенко С.О.,

Мостової Г.І., Наумчука М.І.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до Святошинського районного управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві, третя особа - Головне управління Державного казначейства України в м. Києві, про відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 7 травня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 20 серпня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з указаним позовом. Зазначав, що 3 лютого 2015 року він звернувся до Міністерства внутрішніх справ України із заявою про відкриття кримінального провадження щодо працівників Святошинського районного управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві, винних у наданні до суду завідомо неправдивих відомостей. Начальник відділення слідчого відділу Святошинського районного управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві листом від 17 березня 2015 року повідомив його про те, що відкриття кримінального провадження за його заявою не входить до компетенції слідчого відділу Святошинського районного управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві України. Посилаючись на незаконність дій службових осіб відповідача, внаслідок чого йому завдано моральну шкоду, просив задовольнити позов.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 7 травня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 20 серпня 2015 року, в задоволенні позову відмовлено.

ОСОБА_3 звернувся до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ із касаційною скаргою, в якій просить судові рішення скасувати, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга задоволенню не підлягає.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся в суд з позовом до Святошинського районного управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві в обґрунтування якого вказував, що 3 лютого 2015 року він звернувся до Міністерства внутрішніх справ України із заявою про відкриття кримінального провадження щодо працівників Святошинського районного управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві, винних у наданні до суду завідомо неправдивих відомостей. Начальник відділення слідчого відділу Святошинського районного управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві листом від 17 березня 2015 року повідомив його про те, що відкриття кримінального провадження за його заявою не входить до компетенції слідчого відділу Святошинського районного управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві України. Такі дії службових осіб він вважав незаконними, чим йому заподіяно моральну шкоду.

На підставі Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» шкода в порядку передбаченому його нормами може бути відшкодована лише внаслідок обставин, визначених ст. 1 цього Закону, а право на її відшкодування виникає у випадках, зазначених у ст. 2 вказаного Закону.

Між тим, ОСОБА_3, виходячи із обставин, якими він обґрунтовує вимоги, не входить до кола суб'єктів, на яких поширюється дія цього Закону, ним не передбачено відшкодування шкоди і у випадку тих дій, які, як вважає позивач, призвели до заподіяння йому шкоди.

За наведених ним обставин заподіяна особі шкода може бути відшкодована на підставі ч. 6 ст. 1176 ЦК України.

Умовою її відшкодування є встановлення незаконності дій або бездіяльності чи незаконного рішення органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду.

Встановлення незаконності таких дій або бездіяльності чи рішень органів в порядку цивільного судочинства не передбачено.

Вони встановлюються в порядку визначеному КПК України чи КАС України.

Доказів про те, що незаконність дій або бездіяльності чи рішень органу, який є відповідачем у справі, або ж його посадових чи службових осіб була встановлена в такому порядку, ОСОБА_3 не подано.

Вирішуючи спір, суди правильно виходили з того, що за обставин, на які посилається позивач, відшкодування йому шкоди на підставі Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» неможливо, оскільки його норми не регулють правовідносини, які виникли між сторонами, а при невстановленні незаконності дій або бездіяльності чи рішень органу у визначеному процесуальним законодавством порядку, вона не може бути відшкодована відповідно до ч. 6 ст. 1176 ЦК України, обгрнутовано відмовили у задоволенні вимог, які були предметом розгляду.

Викладені в оскаржуваних рішеннях висновки відповідають фактичним обставинам, встановленим на підставі поданих сторонами доказів, і ґрунтуються на нормах матеріального права. Порушення норм процесуального законодавства при проведенні оцінки доказів не встановлено.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

За таких обставин колегія суддів відхиляє касаційну скаргу і залишає без змін ухвалені судові рішення.

Керуючись ст.ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 7 травня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 20 серпня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов
Судді: Т.Л. Ізмайлова С.О. Карпенко Г.І. Мостова М.І. Наумчук