№ 336/9014/15-ц
пр. № 6/336/358/2015
УХВАЛА

Іменем України

18 грудня 2015 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Галущенко Ю.А., при секретарі Вертелецькому М.О., за участі державного виконавця Харченко О.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні подання державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції про тимчасове обмеження в праві виїзду за межі України ОСОБА_1,

ВСТАНОВИВ:

18.12.2015 року державний виконавець Шевченківського ВДВС Запорізького МУЮ ОСОБА_2 звернувся до суду з поданням, в якому вказав, що на виконанні Шевченківського ВДВС знаходиться виконавчий лист, виданий Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровськ про стягнення з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором в сумі 1308211,39 гривень. Оскільки боржник добровільно рішення суду не виконує, просить тимчасово обмежити його у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу.

Державний виконавець в судовому засіданні підтримала подання, вказавши, що збирається передавати виконавче провадження на виконання до належного відділу виконавчої служби. Виконавче провадження відкрите за адресою проживання боржника, яку зазначив стягувач.

Перевіривши обґрунтованість подання матеріалами справи, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для його задоволення ,з наступних підстав.

За ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Стаття 20 ч. 1 Закону України «Про виконавче провадження» № 606 від 21.04.1999 року вказує, що виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна.

Як вбачається з виконавчого листа місцем проживання боржника ОСОБА_1 є с. Межуївка, Нікопольського р., Дніпропетровської обл.

Відповідно до доданих до подання документів боржник ОСОБА_1 у м. Запоріжжя або Запорізькій області не зареєстрований проживаючим.

Зважаючи, що справу розглянуто судом м. Дніпропетровськ, відповідач не має реєстрації у м. Запоріжжя або Запорізькій області, взагалі не можливо зрозуміти з яких підстав державним виконавцем Шевченківського ВДВС Запорізького МУЮ відкрите виконавче провадження всупереч вимогам ст. 26 Закону України № 606.

При цьому за наявності відомостей про те, що боржник не має місця проживання у м. Запоріжжя, ймовірно мешкає у Дніпропетровській області та має там майно державним виконавцем відомості щодо реєстрації ОСОБА_1 у Дніпропетровській області не перевірені, а питання відповідно до ст. 49 Закону України № 606 щодо передання виконавчого провадження за належністю на виконання до іншого відділу виконавчої служби не вирішено.

Таким чином, надані до подання документи не дають суду підстав вважати, що державним виконавцем вживались чи вживаються заходи для належного та своєчасного виконання рішення суду.

Стаття 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» № 3857 від 21.01.1994 року вказує, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта у випадках, якщо, зокрема, діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов'язання - до виконання зобов'язань, або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України; він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань.

Громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, передбачених пунктами 1-9 частини першої цієї статті. Паспорт може бути тимчасово затримано чи вилучено у випадках, передбачених пунктами 1-9 частини першої цієї статті, або в разі використання паспорта для вчинення злочину, або виявлення у ньому підробки, а також у випадках припинення громадянства України. Тимчасове затримання або вилучення паспорта у таких випадках здійснюється судом, органами прокуратури, внутрішніх справ, служби безпеки, Державної прикордонної служби України, військовими комісаріатами, уповноваженими на те посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства, та консульською службою України.

Підставою для оформлення паспорта / проїзного документа чи обґрунтованої відмови у його видачі є рішення, прийняте начальником (або його заступником) відповідного територіального органу або підрозділу, посадовою особою дипломатичного представництва чи консульської установи України в порядку, встановленому відповідно МВС і МЗС. Отже у разі звернення боржника за отриманням паспорту для виїзду за кордон, за наявності відповідних підстав, йому може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорту.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» № 3857 від 21.01.1994 року паспорт громадянина України для виїзду за кордон є документом, який дає право на виїзд з України і в'їзд в Україну, однак, в матеріалах подання не міститься жодних відомостей про отримання боржником паспорту для виїзду за кордон.

На підставі викладеного, зважаючи, що державним виконавцем не надано жодних документів на підтвердження наявності підстав для виконання рішення суду саме Шевченківським ВДВС Запорізького МУЮ, а також вжиття заходів для своєчасного та належного виконання рішення суду, не зясовано чи отримував боржник паспорт для виїзду за кордон та, відповідно, чи має взагалі можливість такого виїзду; крім того, в поданні відсутнє обґрунтування необхідності обмеження конституційного права особи на свободу пересування та не вказано, яким чином обмеження боржника у праві виїзду за кордон може забезпечити виконання рішення, суд не вбачає підстав для задоволення подання.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 293, 377-1 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Подання державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції ОСОБА_2 про тимчасове обмеження в праві виїзду за межі України ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Ухвалу може бути оскаржено до Апеляційного суду Запорізької області шляхом подання апеляційної скарги протягом пяти днів з дня проголошення ухвали, а якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали, через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя.

Суддя Ю.А. Галущенко