РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2015 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Шалагінової А.В.,

за участю секретаря судового засідання Гончаренко М.А.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 51, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Запорізької міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Запорізької міської ради про визнання права власності на машиномісце № 14 у нежитловому приміщенні № 107, що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вулиця Гагаріна, будинок 3 /ОСОБА_2. А-16/ в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_3, яка померла 3 січня 2014 р., мотивуючи свої вимоги наступним.

3 січня 2014 р. померла його мати ОСОБА_3, після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді вищезазначеного машиномісця. У встановлений законом строк позивач звернувся до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. У видачі свідоцтва про право на спадщину на вказане машиномісце приватним нотаріусом було відмовлено у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа, оскільки спадкодавець за життя не встигла оформити своє право власності. Посилаючись на вимоги ст.ст. 1216, 1218, 1261 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), просив задовольнити позовні вимоги.

Від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та ухвалення рішення на розсуд суду у відповідності до вимог чинного законодавства.

За таких обставин, враховуючи, що від всіх учасників процесу надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників процесу на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд встановив наступне.

3 січня 2014 р. померла ОСОБА_3, що підтверджується Свідоцтвом про смерть останньої, виданим Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції 4 січня 2014 року, актовий запис № 50.

Позивач ОСОБА_1 є сином померлої ОСОБА_3, що підтверджується Свідоцтвом про народження позивача, виданим повторно відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінського районного управління юстиції міста Запоріжжя 30 травня 2001 р., актовий запис № 1243 від 8 червня 1974 року, довідками відділу реєстрації актів громадянського стану Запорізького обласного управління юстиції від 25 квітня 2002 р. (реєстрація шлюбу ОСОБА_4 та ОСОБА_5, внаслідок чого дружині присвоєно прізвище ОСОБА_5), від 25 квітня 2002 р. (реєстрація шлюбу ОСОБА_6 та ОСОБА_7, внаслідок чого дружині присвоєно прізвище ОСОБА_7), витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя № 7 від 8 жовтня 2015 р. (реєстрація шлюбу між ОСОБА_8 та ОСОБА_3 Дімітріоса Георгіоса, внаслідок чого дружині присвоєно прізвище ОСОБА_3).

Відповідно до наявної в матеріалах справи копії договору № Ж22-ММ від 25 вересня 2007 р. про участь у Фонді фінансування будівництва ОСОБА_3 передала кошти АКБ «Аркада» в управління з метою отримання у власність обєкту інвестування, встановила обмеження щодо окремих дій Банку з управління цими коштами, а Банк прийняв в управління, зарахував кошти у Фонд фінансування будівництва з подальшим їх використанням у порядку, визначеному Правилами Фонду та договором. Відповідно до умов пункту 4.3 цього Договору, після 100% інвестування ОСОБА_3 закріпленого за нею обєкта інвестування Банк передає їй майнові права на цей обєкт інвестування за договором про уступку майнових прав.

Згідно з договором № Ж22-ММ від 25 вересня 2007 р. про уступку майнових прав, який укладений між ОСОБА_3 та АКБ «Аркада», Банк уступив їй майнові права на обєкт інвестування, закріплений за нею на підставі договору про участь у Фонді фінансування будівництва, а саме на машиномісце у паркінгу у місті Запоріжжя, вулиця Гагаріна, № обєкту будівництва № 2, № обєкту інвестування № 14, повна вартість обєкту інвестування 86 727,54 гривні. Пунктом 4 цього договору визначено, що він підтверджує набуття ОСОБА_3 майнових прав на обєкт інвестування.

Відповідно до наданої довідки № 22 від 25 вересня 2007 р. про 100% інвестування обєкта інвестування, ОСОБА_3 здійснила 100% фінансування визначеного обєкта інвестування.

Актом прийму-передачі машиномісця від 6 травня 2009 р., підписаного АТХК «Київміськбуд» та ОСОБА_3 підтверджено передачу ОСОБА_3 машиномісця № 14 за адресою м. Запоріжжя, вулиця Гагаріна, будинок 2 (будівельний), № 3 (поштовий) за умовами вищевказаного договору.

Відповідно до рішення Запорізької міської ради № 460/4 від 28 вересня 2010 р. про оформлення права власності на машиномісця в паркінгу житлового будинку № 3 /літ. А-16/ по вулиці Гагаріна за фізичними та юридичними особами, міська рада вирішила оформити право власності на машиномісця та видати відповідні свідоцтва про право власності. Також, ОСОБА_3 міститься в переліку співвласників приміщень № 107 та 108 /літ. А-16/ по вулиці Гагаріна, 3 в місті Запоріжжі, яким оформлюється право власності, в якому зазначено, що ОСОБА_3 є власником приміщення № 107 машиномісця № 14 площею 13,1 кв.м, частина нежитлового приміщення 1/100.

Проте, за життя ОСОБА_3 свідоцтво про право власності на вказаний обєкт нерухомого майна не отримала.

Після смерті матері позивач у шестимісячний строк звернувся до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_2 із заявою про прийняття спадщини, що підтверджується матеріалами спадкової справи.

Проте, постановою вказаного нотаріуса від 24 грудня 2014 р. у вчиненні нотаріальної дії (видачі свідоцтва про право на спадщину) позивачеві було відмовлено з тих підстав, що право власності на машиномісце не було зареєстровано.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Окрім позивача ОСОБА_1 інших спадкоємців першої черги на майно померлої ОСОБА_3 немає, що підтверджується матеріалами спадкової справи.

Відповідно до розяснень, які містяться у пункті 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України, особа має право звернутися у суд з позовом про визнання права власності: 1) якщо це право оспорюється або не визнається іншими особами; 2) у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Передумовою для застосування ст. 392 ЦК України є відсутність іншого, крім судового, шляху для відновлення порушеного права й позов про визнання права власності у разі втрати документа, що засвідчує право власності особи на річ, подається за відсутності можливості одержати у відповідних органах дублікат правовстановлюючого документа.

Крім того, як розяснено у пункті 6 Постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 7 лютого 2014 р. № 5 незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п'ята статті 1268 ЦК), проте право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно (стаття 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). Разом із тим суди повинні розмежовувати право на спадщину як майнове право (об'єкт спадкування) та виникнення права власності на спадкове майно як на об'єкт нерухомого майна. При цьому, наприклад, спадкоємець має право звернутися із заявою про державну реєстрацію переходу права власності до органу, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, після прийняття спадщини в порядку, передбаченому законом. Якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

В даному випадку ОСОБА_1 звернувся до нотаріуса з метою оформлення спадщини. Однак, за відсутності умов для одержання в приватного нотаріуса свідоцтва про право на спадщину (відсутність реєстрації права власності за померлою особою), ОСОБА_1 позбавлений можливості оформити свої спадкові права. Отже, в даному випадку відсутній інший, крім судового, порядок для відновлення порушеного права позивача.

З огляду на викладене, та враховуючи, що позивачем надано документи спадкодавця, які підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1, внаслідок чого за ним слід визнати право власності в порядку спадкування за законом на машиномісце № 14 у нежитловому приміщенні № 107, що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вулиця Гагаріна, будинок 3 /ОСОБА_2. А-16/ в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_3, яка померла 3 січня 2014 р., задовольнивши позовні вимоги.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на машиномісце № 14 у нежитловому приміщенні № 107, що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вулиця Гагаріна, будинок 3 /ОСОБА_2. А-16/ в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_3, яка померла 3 січня 2014 року.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя А.В. Шалагінова