Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/1784/15 Головуючий у суді І-ї інстанції Кавун Т. В.
Доповідач Авраменко Т. М.
РІШЕННЯ

Іменем України

29.07.2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючої судді: Авраменко Т.М.

суддів: Суржика М.М., Суровицької Л.В. секретаря: Кравченко Я.С.

за участю представників сторін

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Маловисківському районі на рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 05 травня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Маловисківському районі про зобов'язання вчинити певні дії.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які прибули в судове засідання, дослідивши матеріали справи, колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А:

В лютому 2015 року ОСОБА_2 звернулась в суд з позовом до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Маловисківському районі (далі - відділення Фонду) про зобов'язання вчинити дію.

Зазначала, що її чоловік, ОСОБА_3, 26 років пропрацював на підприємствах в умовах впливу шкідливих виробничих факторів. 21 серпня 1999 року звільнився з роботи за власним бажанням. Висновком МСЕК від 09 липня 1999 року йому встановлено ІІІ групу інвалідності у зв'язку із професійним захворюванням. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер. Актом розслідування причин виникнення хронічного захворювання від 05 липня 2013 року підтверджено, що професійне захворювання у нього виникло у зв'язку з тривалим терміном праці під впливом шкідливих виробничих факторів.

Постановою відділення Фонду від 09 вересня 2013 року № 1112/82/82.2/1 ОСОБА_2 взято на облік, як особу, яка має право на страхові виплати в разі смерті потерпілого.

Постановами відділення Фонду від 09 вересня 2013 року №№ 1112/82/82.2/2 та 1112/82/82.2/3 їй призначено одноразову допомогу та щомісячну страхову виплату в розмірі 0,00 грн. На виконання рішення суду відповідачем скасовано постанову від 09 вересня 2013 року № 1112/82/82.2/2 та новою постановою від 02 вересня 2014 року № 1112/82/10500.1/65 про призначення доплати їй відшкодовано одноразову допомогу.

Просила скасувати постанову відділення Фонду від 09 вересня 2013 року № 1112/82/82.2/3; зобов'язати відповідача взяти для розрахунку щомісячної страхової виплати середньомісячний заробіток ОСОБА_3 за розрахунковий період з 01 серпня 1998 року по січень 1999 року включно; зобов'язати відповідача призначити з дати настання права та виплатити їй щомісячну страхову виплату в розмірі 4831 грн. 82 коп.

Рішенням Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 05 травня 2015 року позов задоволено. Суд зобов'язав відповідача взяти для розрахунку щомісячної страхової виплати позивачу середньомісячний заробіток ОСОБА_3 за розрахунковий період з 01 серпня 1998 року по січень 1999 року включно.

Додатковим рішенням Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 17 червня 2015 року в задоволенні позовних вимог про скасування постанови відділення Фонду від 09 вересня 2013 року № 1112/82/82.2/3 та про зобов'язання призначити з дати настання права та виплатити позивачу щомісячну страхову виплату в розмірі 4831 грн. 82 коп. відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог. Посилається на те, що розрахунковим періодом, за який обчислюється середня заробітна плата для розрахунку страхових виплат є період роботи за останнім місцем роботи, а саме останні шість календарних місяців, перед настанням страхового випадку, протягом якого застрахована особа працювала та сплачувала страхові внески. Як вбачається з довідки, виданої Смолінською шахтою, за останнім основним місцем роботи ОСОБА_3 не відпрацьовано жодного дня, сума заробітної плати становить 0,00 грн. Постанова відділення Фонду від 09 вересня 2013 року № 1112/82/82.2/3, де розрахунковим періодом є лютий-липень 1999 року судами не скасована і є правомірною.

В засіданні апеляційного суду представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги, а представник позивача просив відхилити апеляційну скаргу, оскільки рішення суду є законним та справедливим.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з статтями 213, 214 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції не відповідає.

Згідно з ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції (ч.1 ст.303 ЦПК України).

Матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_2 була дружиною ОСОБА_3, який протягом 26 років працював на підприємствах по видобутку уранових руд в умовах впливу особливо шкідливих виробничих факторів. 21 серпня 1999 року ОСОБА_3 звільнився з роботи за власним бажанням.

Висновком МСЕК від 9 липня 1999 року ОСОБА_3 встановлено третю групу інвалідності у зв'язку із професійним захворюванням.

Постановою відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у Маловисківському районі Кіровоградської області від 23 червня 2001 року № 82 «Про продовження раніше призначеної страхової виплати» ОСОБА_3 продовжено раніше призначену щомісячну грошову суму в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку в розмірі 617 грн 67 коп., починаючи з 1 червня 2001 року і безстроково.

Постановою відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у Маловисківському районі Кіровоградської області від 29 березня 2013 року № 1112/82/82/59 «Про призначення потерпілому перерахованої щомісячної страхової виплати з 1 березня 2013 року» ОСОБА_3 призначено перераховану щомісячну грошову суму в розмірі 4 976 грн 41 коп.

Згідно з медичним висновком від 15 травня 2013 року № 10 та повідомленням про професійне захворювання державної установи "Інститут медичної радіології ім. С.П. Григор'єва Національної академії медичних наук України" від 15 травня 2013 року № 119 було встановлено остаточний основний діагноз професійного захворювання, яке виникло у зв'язку з тривалим стажем роботи (26 років) в шкідливих умовах праці із джерелами іонізуючого випромінювання та супутній діагноз.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер (а.с.12)

Актом розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 5 липня 2013 року, на момент якого ОСОБА_3 помер, підтверджується, що професійне захворювання у нього виникло у зв'язку з тривалим терміном праці під впливом шкідливих виробничих факторів на Приаргунському гірничо-хімічному комбінаті та на Смолінській шахті державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» (а.с.14-15).

Висновком МСЕК встановлено причинний зв'язок смерті ОСОБА_3 з третім професійним захворюванням, за яким страхові виплати йому не призначалися (а.с.13,14-15)

Постановою відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у Маловисківському районі Кіровоградської області від 9 вересня 2013 року № 1112/82/82.2/1 взято на облік ОСОБА_2 як особу, яка має право на страхові виплати в разі смерті потерпілого, оскільки на час смерті чоловіка від професійного захворювання вона була інвалідом 111 групи професійного захворювання (а.с.16).

Постановою відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у Маловисківському районі Кіровоградської області від 9 вересня 2013 року № 1112/82/82.2/3 ОСОБА_2 призначено щомісячну страхову виплату як особі, яка має право у разі смерті потерпілого, в розмірі 0,00 грн. Такий розрахунок було проведено виходячи з доходу потерпілого в розмірі 0,00 грн. на підставі довідки державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" від 23 серпня 2013 року № 10-51/3509, згідно якої сума заробітної плати ОСОБА_3 за період з лютого 1999 року по липень 1999 року становила 0,00 грн. (а.с.17).

Відповідно до п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 26 вересня 2001 року № 1266 «Про порядок обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням» ( далі - Порядок») розрахунковим періодом, за який обчислюється середня заробітна плата (дохід) для розрахунку страхових виплат (крім страхування на випадок безробіття) та оплати перших п'яти днів тимчасової непрацездатності за рахунок коштів роботодавця, є період роботи за останнім основним місцем роботи (зайняття підприємницькою діяльністю) перед настанням страхового випадку, протягом якого застрахована особа працювала та сплачувала страхові внески або за неї сплачувалися страхові внески.

У разі встановлення причинного зв'язку смерті застрахованої особи з ушкодженням здоров'я відповідно до законодавства середня заробітна плата для призначення суми одноразової допомоги сім'ї обчислюється виходячи з розміру середньої заробітної плати, яка була визначена при останньому перерахунку страхових виплат (п. 12 зазначеного Порядку).

Вказані положення законодавства поширюються на призначення суми одноразової допомогисім'ї потерпілого і не застосовуються при призначенні щомісячної страхової виплати. Такі висновки викладені в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 травня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2

Пунктом 4 Порядку передбачено, що розрахунковим періодом, за який обчислюється середня заробітна плата для застрахованих осіб є останні шість календарних місяців (з першого до першого числа), що передують місяцю, в якому настав страховий випадок. Місяці розрахункового періоду (з першого до першого числа), в яких застрахована особа не працювала (тимчасова непрацездатність) виключаються з розрахункового періоду (приклад наведено у додатку №1).

Зокрема, в прикладі 4 до п.4 Порядку, наведеному в додатку №1 вказано, що оскільки особа взагалі не працювала з поважних причин, то цей місяць виключається з розрахункового періоду.

Наведене свідчить, що розрахунковим періодом є останні шість календарних місяців (з першого до першого числа), що передують місяцю, в якому настав страховий випадок, а місяці розрахункового періоду (з першого до першого числа), в яких застрахована особа не працювала виключаються з розрахункового періоду, а не замінюються іншими місяцями.

Всупереч зазначеним нормам права, задовольняючи позов, суд першої інстанції передбачений чинним законодавством шестимісячний період, яким є період з лютого по липень 1999 року, замінив іншим розрахунковим періодом з 01 серпня 1998 року по січень 1999 року включно.

Доводи позивача про право на перерахунок відповідно до абз.4 п.6 Порядку є безпідставними, оскільки його дія поширюється на застрахованих осіб, а не осіб, які мають право на страхові виплати у разі смерті потерпілого.

Колегія суддів вважає, що для призначення позивачу щомісячної допомоги в зв'язку зі смертю чоловіка від професійного захворювання правові підстави для зміни розрахункового періоду середньої заробітної плати на період з 01 серпня 1998 року по січень 1999 року відсутні, тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в позові.

Відповідно до абз.6 п. 20 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судове рішення у цивільній справі» у разі скасування рішення у справі ухвалене додаткове рішення втрачає силу.

За таких обставин необхідно ухвалити нове рішення про відмову в позові про скасування постанови відділення Фонду від 09 вересня 2013 року № 1112/82/82.2/3, зобов'язання відповідача взяти для розрахунку щомісячної страхової виплати середньомісячний заробіток ОСОБА_3 за період з 01 серпня 1998 року по січень 1999 року включно; зобов'язання відповідача призначити з дати настання права та виплатити їй щомісячну страхову виплату в розмірі 4831 грн. 82 коп., оскільки розрахунковий період відповідач визначив правильно.

Доводи відповідача про закриття провадження у справі в частині позовних вимог про скасування постанови відділення Фонду від 09 вересня 2013 року № 1112/82/82.2/3 з тих підстав, що рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 13 березня 2014 року, залишеним без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 грудня 2014 року (а.с.33-40) в позові ОСОБА_2 про визнання зазначеної постанови незаконною відмовлено, не можуть бути взяті до уваги, оскільки в тій справі ОСОБА_2 просила визнати постанову незаконною з підстав не взяття відповідачем середньої заробітної плати, яка була визначена при останньому перерахунку страхових виплат потерпілому, а в цій справі підставою позову є зміна розрахункового періоду для обчислення середньої заробітної плати.

В установленому законом порядку позивач заяву про відмову від частини позовних вимог та закриття провадження у справі не подавав.

Керуючись п.2 ч.1 ст.307,ст.309, ч.2 ст.314, ст.316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Маловисківському районі задовольнити .

Скасувати рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 05 травня 2015 року та додаткове рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 17 червня 2015 року

В позові ОСОБА_2 до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Маловисківському районі відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуюча суддя:

судді: