Справа № 331/8889/15
Провадження 2/331/2317/15
28 грудня 2015 року Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі :
головуючого судді: Жуковій О.Є.
при секретарі: Пакуло В.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Державний проектний інститут «Запоріжцивільпроект» про стягнення компенсації втрати частини заробітної плати в зв»язку з порушенням строків її виплати, відшкодування моральної шкоди ,
Позовні вимоги позивачка обґрунтувала тим, що працює на підприємстві відповідача з 01 вересня 2014 року. За весь час роботи на підприємстві їй в порушення вимог ст. 115 КЗпП України не виплачувалася заробітна плата, через що вона неодноразово зверталася до суду із заявами про видачу судового наказу. З огляду на те, що до теперішнього часу рішення суду не виконано, вважає, що має право на отримання від відповідача компенсації втрати частини заробітної плати в зв»язку з порушенням строків її виплати з вересня 2014 року по вересень 2015 року станом на 08 грудня 2015 року в сумі 7670,02 гривень. Крім того, вважає, що через невиплату заробітної плати їй заподіяно моральну шкоду, яку оцінює в 11 500 гривень.
В судове засідання позивачка надала заяву про розгляд справи у її відсутність, наполягала на задоволенні позову.
Представник відповідача, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, до судового засідання не з»явився, в зв»язку з чим, на підставі ст. 169 ЦПК України справу розглянуто у його відсутність, на підставі доказів наявних в метеріалах справи.
Суд , дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.
Згідно ст. 21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору.
Згiдно зі ст. 94 КЗпП України роботодавець зобов'язаний регулярно виплачувати працiвникам заробiтну плату.
Відповідно до ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.
Наказом № 83-к від 01.09.2015 року підтверджено, що ОСОБА_1 працює в ДП «Державний проектний інститут «Запоріжцивільпроект» на посаді економіста з фінансової роботи 1 категорії.
З вересня 2014 року ОСОБА_1 не виплачується заробітна плата, через що Жовтневим районним судом м. Запоріжжя було видано судові накази про стягнення з ДП «Державний проектний інститут «Запоріжцивільпроект» заборгованості з заробітної плати на користь ОСОБА_1, а саме: 1) 2н/331/1320/14 від 05.11.2014 року про стягнення 2687,08 гривень; 2) 331/9019/14 ц від 06.01.2015 року про стягнення 2809,23 гривень; 3) 2н/331/1623/14 від 13.12.2014 року про стягнення 2442,81 гривень; 4) 2н/331/47/15 від 11.02.2015 року про стягнення 2817,47 гривень; 5) 2н/331/96 /15 від 25.02.2015 року про стягнення 2347,42 гривень; 6) 2н/331/180 /15 від 25.03.2015 року про стягнення 2638,42 гривень; 7) 2н/331/284/15 від 23.04.2015 року про стягнення 2762,24 гривень; 8) 2н/331/469/15 від 23.06.2015 року про стягнення 2810,50 гривень; 9) 2н/331/549/15 від 03.08.2015 року про стягнення 1772,13 гривень; 10) 331/5215/15 ц від 21.09.2015 року про стягнення 2530,01 гривень; 11) 2н/331/1146/15 від 16.10.2015 року про стягнення 4879,55 гривень.
До теперішнього часу заборгованість по заробітній платі відповідачем ОСОБА_1 не виплачено, будь-яких доказів на спростування вказаних фактичних обставин, суду не надано.
Структуру заробітної плати визначено статтею 2 Закону України «Про оплату праці», якою передбачено існування основної заробітної плати, додаткової заробітної плати та інших заохочувальних та компенсаційних виплат. Додаткова заробітна плата, зокрема, це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці, яка включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством.
Компенсація втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати є складовою частиною заробітної плати (додаткова заробітна плата).
Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.
За правилами ст. 3 цього Закону сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).
Згідно з п. 4 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 р. N 159 (із змінами і доповненнями), сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.
Суд погоджується з розрахунком позивача щодо розміру компенсації за період з вересня 2014 року по вересень 2015 року, який станом на 08 грудня 2015 року складає 7670,02 грн. Вказана сума компенсації підтверджена проведеним розрахунком із застосуванням даних Держкомстату, який є правильним.
Враховуючи те, що відповідачем порушені строки виплати нарахованих доходів позивача, а сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності, суд дійшов висновку стягнути з Державного підприємства «Державний проектний інститут «Запоріжцивільпроект» на користь ОСОБА_1 7670,02 грн. компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати заробітної плати.
Вирішуючи вимоги позивача в частині відшкодування моральної шкоди, суд виходить з наступного.
Позивачем дотриманий строк для звернення до суду встановлений ст. 233 КЗпП України.
Статтею 237-1 КЗпП України встановлено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків, і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.
Згідно п.13 ППВСУ Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової ) шкоди від 31 березня 1995 року № 4 відповідно до ст. 237-1 КЗпП за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконного звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум, виконання робіт у небезпечних для життя і здоровя умовах тощо), яке призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обовязок по відшкодуванню (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форм власності .
В судовому засіданні було встановлено, що відповідачем було дійсно порушено права ОСОБА_1 у сфері трудових правовідносин, що виразилося в невиплаті їй сум заробітної плати на протязі більше року , через що у суду не викликає сумнівів , що вищевикладене призвело до моральних страждань позивача, вимусило його прикладати додаткові зусилля для організації свого життя і йому дійсно було заподіяно моральну шкоду. Проте, вирішуючи питання про розмір відшкодування моральної шкоди, заподіяної ОСОБА_1 , суд приходить до висновку, що вказаний позивачем розмір відшкодування 11 500 гривень є забагатим , не підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, і тому приходить до висновку, що з врахуванням ступеня та глибини моральних страждань заподіяних позивачу , тієї обставини, що вона є одинокою матір»ю, виховує сина інваліда дитинства ( а.с.6-8) , а також вимог розумності та справедливості , з ДП «ДПІ «Запоріжцивільпроект» на користь ОСОБА_1 в відшкодування моральної шкоди слід стягнути 2 000 гривень.
На підставі ст. 88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави окремо за вимоги майнового характеру у сумі 487,20 гривень , та окремо за вимоги немайнового характеру у сумі 487,20 гривень, а всього на загальну суму 974,40 гривень.
Керуючись ст. ст. 115 КЗпП України , ст. 10,11, 209, 212,214,215, 217, 218, 224-226 ЦПК України, суд ,-
Позовну заяву ОСОБА_1 до Державного підприємства «Державний проектний інститут «Запоріжцивільпроект» про стягнення компенсації втрати частини заробітної плати в зв»язку з порушенням строків її виплати, відшкодування моральної шкоди - задовольнити частково.
Стягнути з Державного підприємства Державний проектний інститут «Запоріжцивільпроект» на користь ОСОБА_1 компенсацію втрати частини заробітної плати у зв»язку з порушенням строків її виплати станом на 08 грудня 2015 року в сумі 7670 ( сім тисяч шістсот сімдесят) гривень 02 копійок , 2 000 ( дві тисячі ) гривень 00 копійок в відшкодування моральної шкоди .
Стягнути з Державний проектний інститут «Запоріжцивільпроект» на користь держави судовий збір в сумі 974 (дев»ятсот сімдесят чотири ) гривні 40 копійок .
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення суду може бути переглянуто за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Суддя: