АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №752/10636/13-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/6362/2015 /2014
Головуючий у суді першої інстанції: Мирошниченко О.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Побірченко Т.І.
25 грудня 2015 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва

у складі: головуючої судді Побірченко Т.І.

суддів Пікуль А.А., Невідомої Т.О. при секретарі Мікітчак А.Л.

розглянула у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою заступника прокурора м. Києва - Тимченко С. в інтересах держави в особі Київської міської ради на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 06 червня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будінвест Л.Т.Д.» про визнання права власності,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_4 звернулася з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будінвест Л.Т.Д.» та з урахуванням уточнених позовних вимог просила визнати за нею право власності на нежилі приміщення, загальною площею 740,6 кв.м., що складаються з: №15 (веранда площею 205,9 кв.м), з № 1 про №3, №№3.1,3.2,3.3,3.4, з №4 по № 14 (групи приміщень № 42-а площею 429,1 кв.м.), з № 1 по № 6 (групи приміщень № 48 площею 105,6 кв.м) (в літ.А), що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 Посилається на те, що відповідно до договору купівлі - продажу нерухомого майна від 25 серпня 2011 року, укладеного з ТОВ «Голосіївспецінвест» вона набула права власності на нежилі приміщення №№ 1,2-а, з №2 по №33 (групи приміщень № 42-а, з № 1по №10 (групи приміщень № 48 площею 105,6 кв.м) ( в літ.А) загальною площею 532,80 кв.м, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 03 лютого 2013 року між нею та ТОВ «БудінвестЛ.Т.Д.» укладено договір підряду № 03-02/13, за умовами якого відповідач зобов'язувався виконати підрядні роботи з реконструкції приміщення відповідно до проекту та передати засновнику створені внаслідок реконструкції нежилі спірні приміщення, загальною площею: 740,6 кв.м. Листом від 05 червня 2013 року № 156/13 ТОВ ««Будінвест Л.Т.Д.» повідомив про неможливість передачі реконструйованих приміщень у зв'язку з виникненням у нього права власності на такі приміщення.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 06 червня 2014 року позов задоволено; визнано за ОСОБА_4 право власності на нежилі приміщення загальною площею 740,6 кв.м., що складаються з: №15 (веранда площею 205,9 кв.м), з № 1 про №3, №№3.1,3.2,3.3,3.4, з №4 по № 14 (групи приміщень № 42-а площею 429,1 кв.м.), з № 1 по № 6 (групи приміщень № 48 площею 105,6 кв.м) (в літ.А), що розташовані за адресою: АДРЕСА_1

В апеляційній скарзізаступник прокурора м. Києва - Тимченко С. в інтересах держави в особі Київської міської ради просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність фактів, які суд визнав встановленими та невідповідність висновків суду обставинам справи. Зазначає, що у ході реконструкції об'єкту нерухомості у зв'язку із влаштуванням літньої веранди його площа збільшується на 205,87 кв.м. Проте, позивачем не надано жодних правовстановлюючих документів на земельну ділянку, на якій побудовано літню веранду, а реконструкцію проведено із збільшенням їх площі за рахунок земель, власником яких є територіальна громада. Таким чином, будівництво вчинене з порушенням норм чинного земельного законодавства та порушує інтереси Київської міської ради, яка всупереч вимог ст.ст. 33,35,36 ЦПК України не була залучена судом до участі у справі як власник земельної ділянки. Крім того, судом помилково застосовано вимоги ст.392 ЦК України, оскільки нерухоме майно у встановленому законом порядку не зареєстровано.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника Київської міської ради - Уланова І.В., представника ОСОБА_4 - адвоката Орлова В.П., перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 03 лютого 2013 року між ОСОБА_4 та ТОВ «БудінвестЛ.Т.Д.» укладено договір підряду №03-02/13, відповідно до умов якого відповідач зобов'язався виконати підрядні роботи з реконструкції вищезазначених приміщень відповідно до проекту та передати замовнику створені внаслідок реконструкції нежилі приміщення №15 (літня веранда, площею 205,9 кв.м.), з №1 по №3, №№3.1, 3.2, 3.3, 3.4, з №4 по №14 (групи приміщень №42а, площею 429,1 кв.м.), з №1 по №6 ( групи приміщень №48, площею 105,6 кв.м.) (в літ. А), загальною площею 740,6 кв.м., розташовані за вказаною адресою.

Також судом першої інстанції встановлено, що відповідачем умови договору не виконані, зазначене майно за актом приймання-передачі позивачу не передано, чим нібито порушено право власності позивача на вказане нерухоме майно.

Визнаючи за ОСОБА_4 право власності на об'єкти нерухомості суд виходив з наявності правових підстав для цього.

Проте, з таким висновком суду повністю погодитись не можна, оскільки вони не відповідають фактичним обставинам справи. До спірних правовідносин судом помилково застосовані вимоги ст. ст. 331,332,392 ЦК України, проте не враховані вимоги земельного та містобудівного законодавства. Ухвалене рішення стосується прав і обов'язків особи, яка не була залучена до участі у справі.

Відповідно до вимог ст.ст. 125, 126 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав, яке оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем реконструйоване нерухоме майно, яке набуто на підставі договору купівлі-продажу від 25.08.2011 року і складається з групи приміщень, загальною площею 532,8 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1

З проекту реконструкції вищезазначених нежитлових приміщень з додатковою вхідною групою під заклад громадського харчування (а.с.19-28), вбачається, що у ході реконструкції об'єкту нерухомості у зв'язку з влаштуванням літньої веранди його площа збільшується на 205,87 кв.м..

Проте позивачем не надано жодних правовстановлюючих документів на земельну ділянку, на якій побудовано літню веранду, а реконструкцію вказаних приміщень проведено із збільшенням їх площі за рахунок земель, власником яких є територіальна громада.

Проте, відповідно до ч.4 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», лише реконструкція об'єктів будівництва без зміни зовнішніх геометричних розмірів їх фундаментів у плані може бути проведено за відсутності документа, що засвідчує право власності чи користування земельною ділянкою.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.377 ЦК України, до особи, яка набула право власності на будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Це ж передбачено також ст. 120 ЗК України.

Згідно п. «а» ст.9 Земельного Кодексу України, до повноважень Київської міської ради належить розпорядження землями територіальної громади міста.

Будівництво спірного об'єкту здійснювалося в порушення вимог чинного земельного законодавства, без належних документів, а тому порушує інтереси держави в особі Київської міської ради, яку, в порушення вимог ст.ст. 33,35,36 ЦПК України, як власника земельної ділянки, судом не залучено до участі в справі.

Відповідно до змісту ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, нерухоме майно у встановленому законом порядку не зареєстровано, а тому вимоги ст.392 ЦК України не можуть бути застосовані.

Встановлено, що до компетентних органів з приводу державної реєстрації реконструйованого нежитлового приміщення у позасудовому порядку позивач не зверталася та не оскаржувала до суду дії чи бездіяльність відповідних органів.

У зв'язку з викладеним, оскаржуване рішення не можна визнати таким, що відповідає вимогам закону, воно підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст.307,309,313,314,317,319 ЦПК України, колегія,-

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу заступника прокурора м. Києва - Тимченко С. в інтересах держави в особі Київської міської ради задовольнити.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 06 червня 2014 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будінвест Л.Т.Д.» про визнання права власності відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення.

В касаційному порядку може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий-

Судді-