АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 552/2757/15-ц Номер провадження 22-ц/786/2803/15Головуючий у 1-й інстанції Яковенко Н. Л. Доповідач ап. інст. Кривчун Т. О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області у складі:

Головуючого: судді Кривчун Т.О.

Суддів: Дряниця Ю.В., Пилипчук Л.І.

при секретарі Філоненко О.В.

за участю: представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача Марченко Г.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4

на ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 05 серпня 2015 року

по справі за позовом ОСОБА_4 до Науково-виробничого товариства з обмеженою відповідальністю «Поіск» про стягнення заборгованості за договором, визнання права власності.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, -

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 05.08.2015 року у задоволенні заяви ОСОБА_4 та Науково-виробничого товариства з Обмеженою відповідальністю «Поіск» про визнання та затвердження мирової угоди відмовлено.

Із вказаною ухвалою не погодився ОСОБА_4, який в поданій апеляційній скарзі, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права, просить ухвалу місцевого суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким заяву ОСОБА_4 та Науково-виробничого товариства з Обмеженою відповідальністю «Поіск» про визнання та затвердження мирової угоди задовольнити.

Зазначає, що сторонами при укладенні мирової угоди були дотримані всі вимоги закону, умови мирової угоди ґрунтуються на взаємних поступках.

Наголошує, що предметом неустойки за даним договором визначається за вибором Підрядника: грошові кошти або нерухоме майно, а саме спірна квартира.

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача зазначає, що матеріальне становище НВ ТОВ «Поіск» на даний час є незадовільним, а тому у підприємства немає можливості розрахуватися з позивачем за договором підряду, тому вважають, що укладення мирової угоди є найкращим виходом із ситуації, який забезпечить зменшення кредиторської заборгованості підприємства.

Вказують, що утримання даного нерухомого майна тягне за собою додаткові витрати, пов»язані зі сплатою податку на нерухомість та вартістю комунальних платежів, що не відповідає економічним інтересам підприємства.

У судовому засіданні представник позивача доводи апеляційної скарги підтримала та прохала її задовольнити.

Представник відповідача апеляційну скаргу визнала та не заперечувала щодо її задоволення.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали місцевого суду у межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів справи, у травні 2015 року позивач звернувся до місцевого суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача заборгованість за Договором будівельного підряду №1 від 10.10.2012 року в розмірі 205742,00 грн. та неустойку, шляхом визнання за позивачем - ОСОБА_4 права власності на квартиру АДРЕСА_1.

Згідно Інвестиційного договору №56 від 18.12.2005 року між ВАТ «Полтавський турбомеханічний завод» («Головний інвестор») та НВТ «Поіск» («Інвестор») Інвестор надає Головному інвестору грошові засоби з метою участі у будівництві квартири АДРЕСА_1, а Головний інвестор сприяє у здійсненні будівництва та по закінченню будівництва-в оформленні права власності на вказану квартиру (п.1.1 Договору) (далі-Договір) (а.с.6-8).

Об»єктом Інвестиційного договору є будівництво трикімнатної квартири АДРЕСА_1 (п.2.1 Договору).

Згідно Акту приймання-передачі квартири АДРЕСА_1 від 09 вересня 2008 року ВАТ «Полтавський турбомеханічний завод» передало, а Науково-виробниче об»єднання «Поіск» прийняло одну трикімнатну квартиру №99 загальною площею, згідно технічного паспорту на житловий будинок 59,80кв.м.; загальна вартість квартири складає 203320,00грн.; квартира передається у приватну власність НВО «Поіск» (а.с.9).

На підставі рішення виконкому Київської у м. Полтаві ради від 08.09.2009 року №401 Науково-виробниче товариство з обмеженою відповідальністю «Поіск» є власником квартири АДРЕСА_1, що підтверджується Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 14.09.2009 року(а.с.40).

Право власності НВ ТОВ «Поіск» на вказане нерухоме майно підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно ПП Полтавське БТІ «Інвентаризатор» від 17.09.2009 року (а.с.41).

Згідно Договору будівельного підряду №1 від 10.10.2012 року між НВ ТОВ «Поіск»(«Замовник») з однієї сторони та ОСОБА_4 («Підрядник»), з другої сторони, в порядку та на умовах, визначених у цьому Договорі, Підрядник зобов»язався за свій кошт, на свій рзик та за завданням Замовника провести опоряджувальні будівельно-монтажні роботи квартири АДРЕСА_1, а Замовник зобов»язався прийняти та оплатити виконані роботи, а також відшкодувати витрати, здійснені Підрядником на виконання цих робіт (п.1.1 Договору).

27 вересня 2013 року Підрядником (позивачем по справі) було складено Акт виконаних робіт згідно договору №1 від 10.10.2012 року (а.с.14), однак, як убачається з позовної заяви, Замовник (відповідач) не погодився з зазначеною в Акті вартістю робіт та відмовився оплачувати надані послуги.

Згідно Висновку спеціаліста від 12.12.2013 року №399/2013 вартість вказаних робіт складає 205742,00грн. (а.с.16-19).

10.01.2014 року ОСОБА_4 звернувся до НВ ТОВ «Поіск» з листом-вимогою, в якому прохав оплатити надані послуги підряду відповідно до висновку спеціаліста, що становить 205742,00грн. в строк, визначений умовами договору (п.3.2), а саме протягом п»яти робочих днів з дня отримання даного звернення, однак дана вимога була залишена відповідачем без реагування.

04.08.2015 року до місцевого суду надійшла спільна заява сторін про затвердження мирової угоди, в якій вони просили суд затвердити мирову угоду на умовах, згідно з якими :

1. Відповідач визнає, що на момент укладення цієї Мирової угоди має перед Позивачем заборгованість за Договором будівельного підряду №1 від 10.10.2012 року в розмірі 205742,00 (двісті пять тисяч сімсот сорок дві гривні 00 коп) грн., та у звязку з невиконанням вказаного грошового зобов»язання повинен сплатити неустойку згідно з пунктом 5.5. Договору в розмірі 100% від вартості виконаних робіт або, за вибором Позивача, передати право власності на нерухоме майно - квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 62,3 кв.м., житловою площею 34,2 кв.м., вартістю 203320,00 (двісті три тисячі триста двадцять гривень 00 коп) грн.

2. Сторони домовились, що в рахунок сплати боргу Відповідач визнає за ОСОБА_4 право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 62,3 кв.м., житловою площею 34,2 кв.м., вартістю 203320,00 (двісті три тисячі триста двадцять гривень 00 коп) грн.

3. ОСОБА_4 відмовляється від позовних вимог до Відповідача. Борг, що складається із заборгованості в сумі 205742,00 (двісті пять тисяч сімсот сорок дві гривень 00 коп.) грн. та залишку неустойки в сумі 2422,00 (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 00 коп.) грн. з моменту набрання чинності мирової угоди вважається прощеним.

Місцевий суд, ухвалюючи оскаржувану ухвалу, виходив із того, що предметом судового розгляду не є спір з приводу нерухомого майна - квартири, за адресою АДРЕСА_1, питання відчуження квартири виходять за межі позовних вимог, суд при здійсненні судочинства не може підміняти собою інші органи, зокрема, органи, які вчиняють нотаріальні дії, а судові рішення не можуть підміняти нотаріальне посвідчення правочинів, зокрема, щодо переходу права власності на нерухоме майно.

Такий висновок суду не відповідає встановленим по справі обставинам та не ґрунтується на законі, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства…

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст.530 ЦК).

За змістом статті 610 ЦК порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст.612 ЦК).

Пунктами 3.1 та 3.2 Договору передбачено, що загальна ціна (вартість) робіт за цим договором не обмежується і визначається в Акті виконаних робіт, підписаному сторонами, а в разі недосягнення згоди-висновком спеціаліста щодо визначення вартості виконаних опоряджувальних будівельно-монтажних робіт.

Оплата вартості робіт здійснюється Замовником протягом п»яти банківських днів з моменту підписання сторонами акту виконаних робіт, а в разі відмови замовника підписати такий Акт, протягом п»яти днів з моменту отримання ним письмової вимоги Підрядника шляхом банківського переказу грошових коштів на поточний рахунок Підрядника або шляхом передачі готівкових коштів підряднику, яка підтверджується виданою ним розпискою.

Відповідно до розділу 4 Договору підрядник зобов»язується: повністю виконати роботи та передати Замовнику виконані роботи в термін до 10 жовтня 2013 року; скласти та підписати двосторонній Акт виконаних робіт протягом п»яти робочих днів з моменту фактичного виконання робіт;усувати виявлені Замовником недоліки виконаних робіт. Замовник зобов»язується: прийняти виконані роботи; оплатити вартість виконаних робіт у визначені цим договором строки; підписати двосторонній Акт виконаних робіт в рамках цього Договору.

У порушення умов договору Замовник-відповідач вартість виконаних Підрядником - позивачем робіт не оплатив.

Згідно статті 611 ЦК у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

За нормою статті 546 ЦК виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання (ст.549 ЦК).

Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання (ст.550 ЦК).

У відповідності до статті 551 ЦК України предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно.

Згідно п.5.5 Договору будівельного підряду №1 від 10.10.2012 року, укладеного між ТОВ «Поіск» («Замовник») та ОСОБА_4 («Підрядник»), в разі невиконання Замовником грошових зобовязань за договором Підрядник має право стягнути з нього неустойку в розмірі 100% від вартості виконаних робіт. Предметом неустойки за даним договором визначається за вибором Підрядника грошові кошти або нерухоме майно, а саме: квартира АДРЕСА_1. В разі, якщо вартість квартири значно перевищує вартість виконаних робіт, Підрядник має вибір: стягнути з Замовника грошові кошти в розмірі, що дорівнює вартості виконаних робіт або визначене нерухоме майно, за умови повернення Замовнику різниці між вартістю виконаних робіт та вартістю квартири (а.с.10-13).

Відповідно до ч.1 ст.175 ЦПК України, мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок і може стосуватися лише прав та обов'язків сторін та предмета позову.

За змістом ч.5 ст.175 ЦПК України, якщо умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у визнанні мирової угоди і продовжує судовий розгляд.

Аналіз наведених правових норм та встановлених по справі обставин свідчить про те, що місцевий суд дійшов хибного висновку, що відчуження квартири виходить за межі позовних вимог та суперечить вимогам чинного законодавства .

Процедура волевиявлення сторін щодо мирової угоди має двосторонній характер, що відрізняє її від односторонніх угод, а тому за змістом може характеризуватися як шлях взаємних компромісів.

Виходячи з вищевикладеного колегія суддів приходить до висновку, що вказана мирова угода врегульовує спір на основі взаємних поступок, стосується лише прав та обов'язків сторін та предмета позову, згідно з вимогами закону.

Враховуючи, що мирова угода, укладена сторонами, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, вчинена в інтересах обох сторін, суд у відповідності до ст.175, п.4 ч.1 ст.205 ЦПК України ухвалою закриває провадження у справі.

Сторонам роз'яснені наслідки такого рішення та закриття провадження у справі, що передбачені статтею 206 ЦПК України.

За таких обставин та враховуючи вимоги п.2 ч.2 ст.307, ч.1 ст.310 ЦПК України, колегія суддів приходить до необхідності затвердження мирової угоди, скасування ухвали суду та закриття провадження по справі.

Керуючись ст.175, п.4 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 307, п.2 ч.1 ст.312 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4, - задовольнити.

Ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 05 серпня 2015 року,- скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою затвердити мирову угоду, укладену між позивачем ОСОБА_4 та Науково-виробничим товариством з Обмеженою відповідальністю «Поіск» в особі директора Цебер Володимира Михайловича, якою:

1. Відповідач визнає, що на момент укладення цієї Мирової угоди має перед Позивачем заборгованість за Договором будівельного підряду №1 від 10.10.2012 року в розмірі 205742,00 (двісті пять тисяч сімсот сорок дві гривні 00 коп) грн., та у звязку з невиконанням вказаного грошового зобов»язання повинен сплатити неустойку згідно з пунктом 5.5. Договору в розмірі 100% від вартості виконаних робіт або, за вибором Позивача, передати право власності на нерухоме майно - квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 62,3 кв.м., житловою площею 34,2 кв.м., вартістю 203320,00 (двісті три тисячі триста двадцять гривень 00 коп) грн.

2. Сторони домовились, що в рахунок сплати боргу Відповідач визнає за ОСОБА_4 право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 62,3 кв.м., житловою площею 34,2 кв.м., вартістю 203320,00 (двісті три тисячі триста двадцять гривень 00 коп) грн..

3. ОСОБА_4 відмовляється від позовних вимог до Відповідача. Борг, що складається із заборгованості в сумі 205742,00 (двісті пять тисяч сімсот сорок дві гривень 00 коп.) грн. та залишку неустойки в сумі 2422,00 (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 00 коп.) грн. з моменту набрання чинності мировою угодою вважається прощеним.

Провадження по справі закрити та роз'яснити сторонам наслідки закриття провадження у справі, передбачені статтею 206 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

ГОЛОВУЮЧИЙ /підпис/ Т.О. Кривчун

СУДДІ: /підпис/ Ю.В. Дряниця

/підпис/ Л.І. Пилипчук

ЗГІДНО:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області Т.О. Кривчун