01.07.2015 Справа № 363/38/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 липня 2015 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Підкурганного В.В.

при секретарі Слободенюк Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вишгороді цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юнівест Медіа» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

у січні 2015 року позивач звернувся до суду із названим позовом у якому просив стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість у розмірі 15 270 грн. та судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 243 грн. 60 коп.

Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що 15 січня 2014 року між ТОВ «Юнівест Медіа» та ОСОБА_1 було укладено договір надання рекламних послуг № 2121/19134р, згідно якого ТОВ «Юнівест Медіа» зобов'язався надавати послуги з розміщення рекламно-інформаційних матеріалів відповідача в журналі «Огородник», а відповідач в свою чергу зобов'язався прийняти надані послуги та своєчасно здійснювати їх оплату на умовах зазначеного договору.

Позивач належним чином виконав умови даного договору, а відповідач свої обов'язки виконав частково, у зв'язку з чим виникла заборгованість у розмірі 15 270 грн.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив про їх задоволення з викладених у ньому підстав.

Відповідач у судове засідання не прибув. Про день, час розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не відомі. Заперечення (пояснення) щодо заявлених позовних вимог від відповідача на адресу суду не надходили.

Відповідно до частини 4 статті 169 ЦПК України, у разі повторної неявки у судове засідання відповідача повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних в ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Відповідно до статті 224 ЦПК України, зокрема, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло зави про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступного.

У судовому засіданні встановлено, що 15 січня 2014 року між ТОВ «Юнівест Медіа» та ОСОБА_1 було укладено договір на надання рекламних послуг.

Пунктом 1.1. договору передбачено, що ТОВ «Юнівест Медіа» зобов'язується надати Рекламодавцю послуги з розміщення рекламно-інформаційних матеріалів на сторінках журналу «Огородник», а Рекламодавець, зі свого боку, зобов'язаний прийняти та оплатити вартість наданих послуг в розмірах та у строки, що встановлені додатком № 1 до даного договору (пункти 4.1. - 4.3 додатку № 1 до договору).

Відповідно до пункту 2.1. договору послуги з розміщення рекламно-інформаційного матеріалу Рекламодавця надаються рекламістом відповідно до Плану розміщення реклами, вказаному в додатках, які є невід'ємною частиною договору.

Згідно пункту 10.1. договір набуває чинності від дати його підписання уповноваженими представника сторін та діє до 31 грудня 2014 року (а.с. 4-9).

15 січня 2014 року між ТОВ «Юнівест Медіа» та ОСОБА_1 було укладено додаток № 1 до договору на надання рекламних послуг № 2121/19134р від 15 січня 2014 року, яким було затверджено план з розміщення рекламно-інформаційних матеріалів на сторінках журналу «Огородник»., вартість яких становила 22 770 грн. з ПДВ, які відповідач зобов'язаний був повернути до 17 січня 2014 року (а.с. 10).

З рахунку-фактури від 15 січня 2014 року № 2121/19134р вбачається, що ОСОБА_1 зобов'язаний перерахувати кошти на рахунок ТОВ «Юнівест Медіа» у розмірі 22 770 грн. з ПДВ. за послуги з розміщення реклами в журналі «Огородник» № 02/2014 (а.с. 11).

З прибуткових касових ордерів № 11, № 30, № 64 вбачається, що відповідач здійснював часткову проплату за надані послуги з розміщення рекламно-інформаційних матеріалів на розрахунковий рахунок товариства, саме 17 січня 2014 року - 2000 грн. з ПДВ, 23 січня 2014 року - 3000 грн. з ПДВ, 14 лютого 2014 року - 2 500 грн. з ПДВ (а.с. 13-15).

25 квітня 2014 року позивачем було надіслано на адресу відповідача лист - вимогу № 2121/49/1 з проханням сплатити суму заборгованості (а.с. 16-18).

З огляду на встановлені обставини судом зазначається наступне.

Відповідно до статті 1 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини 1 статті 3 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до статті 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Так, законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Стаття 629 ЦК України зазначає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно частини 2 статті 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини 1 статті 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Враховуючи те, що позивачем ТОВ «Юнівест Медіа» умови договору від 15 січня 2014 року № 2121/19131р щодо розміщення рекламно-інформаційних матеріалів на сторінках журналу «Огородник» виконано, у відповідності до зазначеного договору, а відповідачем обов'язок щодо його сплати виконано не в повному об'ємі, суд приходить до висновку про наявність визначених законом підстав для задоволення позову.

Згідно частини 1 статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Таким чином, з відповідача по справі на користь позивача підлягає до стягнення сума витрат понесених позивачем по справі, а саме: витрати по сплаті судового збору у розмірі 243 грн. 60 коп.

Керуючись статтями 209-215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Юнівест Медіа» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юнівест Медіа» заборгованість у розмірі 15 270 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юнівест Медіа» судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 243 грн. 60 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте Вишгородським районним судом Київської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого ЦПК України.

Суддя