Справа №333/3731/15-ц
Пр. № 2/333/1886/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.12.2015 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Боровікової А.І., при секретарі Кабановій К.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення, -

В С Т А Н О В И В:

У травні 2015р. позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, вказавши, що 12.12.2014р. сторони уклали договір позики, який був посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_3 за р. № 2336, за умовами якого позикодавець надав відповідачу (позичальнику) у власність 26500,00 грн., а він зобовязався повернути таку ж суму грошових коштів (суму позики) - п. 1 договору позики.

Згідно з п. 7 договору позики на вимогу позикодавця сума позики підлягає поверненню позичальником протягом 14 календарних днів від дня предявлення позикодавцем вимоги про це. У разі прострочення повернення позики позичальник несе відповідальність у вигляді штрафу в розмірі 100% від суми позики.

На забезпечення виконання зобовязань за договором позики того ж дня сторони уклали іпотечний договір, який був посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_3 12.12.2014р. за р. № 2339. За умовами іпотечного договору відповідач (іпотекодавець) передав позивачу (іпотекодержателюі) в іпотеку квартиру за адресою: АДРЕСА_1

Згідно з п. 1.2.4 іпотечного договору ринкова вартість квартири згідно з висновком про ринкову вартість майна зі Звіту про незалежну оцінку субєкта оціночної діяльності станом на 12.12.2014р. дорівнює 221314,00 грн.

Згідно з п. 9 договору позики сторони договору дійшли згоди, що листування між ними з будь-яких питань, повязаних з цим договором, здійснюється за адресами, вказаними у цьому пункті договору (адреса відповідача: АДРЕСА_1). Рекомендований чи цінний лист, направлений однією стороною цього договору іншій стороні, на адресу, вказану в цьому пункті договору, вважається отриманим адресатом належним чином на четвертий календарний день після фактичної передачі листа відправником на поштове відділення, що підтверджується документом про оплату відповідних поштових послуг. Це правило визначає порядок предявлення усіх вимог, передбачених цим договором чи договорами, похідними від нього (у т.ч. іпотечним договором), якщо інше не визначено угодою сторін.

Вимогу про повернення позики позивач надіслав відповідачу на адресу: АДРЕСА_1 18.03.2015р. і відповідно до п. 9 договору позики вимога вважається отриманою ним належним чином 22.03.2015р. Надіслання листа з вимогою про повернення позики підтверджується фіскальним чеком, виданим ЗД УДППЗ «Укрпошта» 18.03.2015 р. та описом вкладення до цінного листа від 18.03.2015р.

Проте сума позики так і не була повернута позивачу ні впродовж 14 календарних днів від дня предявлення вимоги про повернення позики (до 06.04.2015р.), ні станом на дату подання цієї позовної заяви.

Згідно з п. 3.4.3 іпотечного договору іпотекодержатель вправі звернути стягнення на предмет іпотеки відповідно до чинного законодавства України у разі, коли в момент настання строку виконання Іпотекодавцями зобовязань, забезпечених іпотекою, вони не будуть виконані.

Відповідно до п. 3.4.6 іпотечного договору за рахунок коштів, отриманих від реалізації предмета іпотеки, іпотекодержатель має право погасити наявну заборгованість боржника за договором позики, а також витрати на виконання зобовязань, забезпечених іпотекою.

Згідно з п. 5.1 іпотечного договору, у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання та в інших випадках, передбачених цим договором, іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право звернення стягнення на предмет іпотеки для задоволення своїх вимог, що виникають з договору позики, виникає в іпотекодержателя у випадках, обумовлених умовами договору позики, цього договору та нормами чинного законодавства України.

Пунктом 5.2 іпотечного договору передбачено, що у разі порушення основного зобовязання та/або умов цього договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцям та боржнику письмову вимогу про усунення порушення з вимогою про виконання порушеного зобовязання у не менш ніж тридцятиденний строк з моменту отримання вимоги та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом установленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки.

Сторони іпотечного договору домовились, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється за вибором іпотекодержателя, на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або шляхом позасудового врегулювання згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в цьому договорі (п. 5.3 іпотечного договору).

У п. 5.4 іпотечного договору сторони дійшли згоди, що іпотекодержатель вправі на власний розсуд обрати один із таких способів задоволення його вимог в порядку позасудового врегулювання:

а) шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання зобов'язань, забезпечених згідно з цим договором, у порядку, встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку»;

б) шляхом реалізації права іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 Закону України «Про іпотеку».

Визначені іпотечним договором способи задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджають іпотекодержателю застосувати інші, встановлені Законом України «Про іпотеку» способи звернення стягнення на предмет іпотеки (п. 5.4 іпотечного договору).

10.04.2015р. позивач звернувся до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_3 з проханням передати відповідачу вимогу про усунення порушення основного зобовязання у 30-денний строк з моменту отримання вимоги (заява від 10.04.2015р. вих. № 227/02-24, реєстровий номер 699). Вимога була надіслана того ж дня, 10.04.2015р., що підтверджується фіскальним чеком, виданим ЗД УДППЗ «Укрпошта» 10.04.2015р.

З урахуванням вимог п. 6.5 іпотечного договору вважається, що вимога була отримана відповідачем 15.04.2015р.

Згідно з висновком про незалежну оцінку ринкової вартості квартири ринкова вартість обєкта оцінки становить 221 314,00 грн.

На цей час забезпечена іпотекою заборгованість відповідача дорівнює 53 000,00 грн., у т.ч.: сума позики 26500 грн. сума позики, 26500,00 грн. штраф за порушення строку повернення суми позики відповідно до п. 7 договору позики.

Позивач просив суд звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання за позивачем права власності на квартиру АДРЕСА_2, що належить на праві приватної власності ОСОБА_2 в рахунок погашення заборгованості за нотаріально посвідченим договором позики від 12.12.2015 р. за р. №2336 в розмірі 53000,00 грн., з яких: сума позики: 26500,00 грн., штраф за порушення строку повернення позики, передбачений п. 7 договору позики -26500,00 грн.; за ціною 221314,00 грн., визначеною субєктом оціночної діяльності.

Під час судового розгляду справи позивач позовні вимоги уточнив, вказавши, що 02.06.2015 р. він надіслав цінним листом на адресу відповідача вимогу про звільнення предмета іпотеки (квартири), що підтверджується описом вкладення до цінного листа та фіскальним чеком від 02.06.2015 р., виданим ЗД УДППЗ «Укрпошта» (ідентифікатор: 665).

З урахуванням п. 6.5 іпотечного договору, лист з вимогою про звільнення Предмета іпотеки (квартири) вважається отриманим адресатом належним чином 07.06.2015 р. Після спливу передбаченого договором місячного строку з моменту отримання вимоги (07.07.2015 р.) відповідач квартиру добровільно так і не звільнив, у звязку з чим підлягає виселенню в судовому порядку зі стягненням штрафу, передбаченого п. 5.7 іпотечного договору.

Розмір штрафу за відмову добровільно виселитись із квартири, передбаченого п. 5.7 іпотечного договору, виходячи з вартості квартири, котра є предметом іпотеки (п. 1.2.4 іпотечного договору), дорівнює: 221314,00 х 20 :100 = 44262,80 (грн.). Оскільки відповідно до п. 5.7 іпотечного договору ця вимога також забезпечується іпотекою, вона підлягає задоволенню за рахунок предмета іпотеки.

На цей час забезпечена іпотекою заборгованість відповідача дорівнює 97 262 грн. 80 коп., у т.ч.: 26 500,00 грн. - сума позики, 26500,00 грн. - штраф за порушення строку повернення суми позики відповідно до п. 7 договору позики, 44262,80 - штраф за порушення строку звільнення предмета іпотеки згідно з п. 5.7 іпотечного договору.

Позивач просить суд звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання за позивачем права власності на квартиру АДРЕСА_2, що належить на праві приватної власності ОСОБА_2 в рахунок погашення заборгованості: за нотаріально посвідченим договором позики від 12.12.2015 р. за р. №2336 в розмірі 53 000,00 грн., з яких: сума позики: 26500,00 грн., штраф за порушення строку повернення позики, передбачений п. 7 договору позики -26500,00 грн.;

-за іпотечним договором, посвідченим приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_3 12.12.2015 р. за р. №2338, - 44262,80 грн.: штраф за відмову звільнити квартиру, що є предметом іпотеки, в установлений строк, що передбачено п. 5.7 іпотечного договору.

Виселити з квартири АДРЕСА_3 ОСОБА_4 та стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю, надав суду пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, просив суд задовольнити позов.

Відповідач ОСОБА_2 до судового засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був неодноразово повідомлений у встановленому законом порядку.

Позивач не заперечував проти розгляду справи у відсутності відповідача, проте заперечував на підставі ст. 224 ЦПК України проти ухвалення заочного рішення. Просив суд розглянути справу у відсутності відповідача та ухвалити рішення по справі.

Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 169, 224 ЦПК України, приймаючи до уваги заперечення позивача проти ухвалення заочного рішення, який наполягає на розгляді справи у відсутності відповідача та ухвалення рішення по справі, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача та ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів.

У судовому засіданні 30.11.2015р. представник позивача позовні вимоги підтримав у повністю, надав суду пояснення, аналогічні викладеним у уточненій позовній заяві, просив суд задовольнити позов.

До судового засідання 23.12.2015р. представник позивача не зявився, надавши суду зяву про розгляд справи у його відсутності.

Керуючись ст. 169 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 3 закону України Про іпотеку, у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами.

Згідно ст.33 закону України Про іпотеку, у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до положень ст. 623 ЦК України: боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Згідно зі ст. 625 ЦК України Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Судом встановлено:

12.12.2014р. сторони уклали договір позики, який був посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_3 за р. № 2336, за умовами якого позикодавець надав відповідачу (позичальнику) у власність 26500,00 грн., а він зобовязався повернути таку ж суму грошових коштів (суму позики) - п. 1 договору позики.

Згідно з п. 7 договору позики на вимогу позикодавця сума позики підлягає поверненню позичальником протягом 14 календарних днів від дня предявлення позикодавцем вимоги про це. У разі прострочення повернення позики позичальник несе відповідальність у вигляді штрафу в розмірі 100% від суми позики.

На забезпечення виконання зобовязань за договором позики того ж дня сторони уклали іпотечний договір, який був посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_3 12.12.2014р. за р. № 2339.

За умовами іпотечного договору відповідач (іпотекодавець) передав позивачу (іпотекодержателюі) в іпотеку квартиру за адресою: АДРЕСА_1

Згідно з п. 1.2.4 іпотечного договору ринкова вартість квартири згідно з висновком про ринкову вартість майна зі Звіту про незалежну оцінку субєкта оціночної діяльності станом на 12.12.2014р. дорівнює 221314,00 грн.

Згідно з п. 9 договору позики сторони договору дійшли згоди, що листування між ними з будь-яких питань, повязаних з цим договором, здійснюється за адресами, вказаними у цьому пункті договору (адреса відповідача: АДРЕСА_1). Рекомендований чи цінний лист, направлений однією стороною цього договору іншій стороні, на адресу, вказану в цьому пункті договору, вважається отриманим адресатом належним чином на четвертий календарний день після фактичної передачі листа відправником на поштове відділення, що підтверджується документом про оплату відповідних поштових послуг.

Вимогу про повернення позики позивач надіслав відповідачу на адресу: АДРЕСА_1 18.03.2015р. і відповідно до п. 9 договору позики вимога вважається отриманою ним належним чином 22.03.2015р. Надіслання листа з вимогою про повернення позики підтверджується фіскальним чеком, виданим ЗД УДППЗ «Укрпошта» 18.03.2015 р. та описом вкладення до цінного листа від 18.03.2015р.

Протее, як вбачаэться з пояснень представника позивача в судовому засіданні, сума позики так і не була повернута позивачу ні впродовж 14 календарних днів від дня предявлення вимоги про повернення позики (до 06.04.2015р.), ні станом на дату подання цієї позовної заяви.

Згідно з п. 3.4.3 іпотечного договору іпотекодержатель вправі звернути стягнення на предмет іпотеки відповідно до чинного законодавства України у разі, коли в момент настання строку виконання Іпотекодавцями зобовязань, забезпечених іпотекою, вони не будуть виконані.

Відповідно до п. 3.4.6 іпотечного договору за рахунок коштів, отриманих від реалізації предмета іпотеки, іпотекодержатель має право погасити наявну заборгованість боржника за договором позики, а також витрати на виконання зобовязань, забезпечених іпотекою.

Згідно з п. 5.1 іпотечного договору, у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання та в інших випадках, передбачених цим договором, іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право звернення стягнення на предмет іпотеки для задоволення своїх вимог, що виникають з договору позики, виникає в іпотекодержателя у випадках, обумовлених умовами договору позики, цього договору та нормами чинного законодавства України.

Пунктом 5.2 іпотечного договору передбачено, що у разі порушення основного зобовязання та/або умов цього договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцям та боржнику письмову вимогу про усунення порушення з вимогою про виконання порушеного зобовязання у не менш ніж тридцятиденний строк з моменту отримання вимоги та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом установленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки.

Сторони іпотечного договору домовились, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється за вибором іпотекодержателя, на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або шляхом позасудового врегулювання згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в цьому договорі (п. 5.3 іпотечного договору).

У п. 5.4 іпотечного договору сторони дійшли згоди, що іпотекодержатель вправі на власний розсуд обрати один із таких способів задоволення його вимог в порядку позасудового врегулювання:

а) шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання зобов'язань, забезпечених згідно з цим договором, у порядку, встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку»;

б) шляхом реалізації права іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 Закону України «Про іпотеку».

10.04.2015р. позивач звернувся до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_3 з проханням передати відповідачу вимогу про усунення порушення основного зобовязання у 30-денний строк з моменту отримання вимоги (заява від 10.04.2015р. вих. № 227/02-24, реєстровий номер 699). Вимога була надіслана того ж дня, 10.04.2015р., що підтверджується фіскальним чеком, виданим ЗД УДППЗ «Укрпошта» 10.04.2015р.

З урахуванням вимог п. 6.5 іпотечного договору вважається, що вимога була отримана відповідачем 15.04.2015р.

Згідно з висновком про незалежну оцінку ринкової вартості квартири ринкова вартість обєкта оцінки станом на 02.12.2015р. становить 221 314,00 грн.

02.06.2015 р. він надіслав цінним листом на адресу відповідача вимогу про звільнення предмета іпотеки (квартири), що підтверджується описом вкладення до цінного листа та фіскальним чеком від 02.06.2015 р., виданим ЗД УДППЗ «Укрпошта» (ідентифікатор: 665).

Представник позивача вважає, що розмір штрафу за відмову добровільно виселитись із квартири, передбаченого п. 5.7 іпотечного договору, виходячи з вартості квартири, котра є предметом іпотеки (п. 1.2.4 іпотечного договору), дорівнює: 221314,00 х 20 :100 = 44262,80 (грн.) та також вважає, що оскільки відповідно до п. 5.7 іпотечного договору ця вимога також забезпечується іпотекою, вона підлягає задоволенню за рахунок предмета іпотеки.

Тобто, на час розгляду справи, забезпечена іпотекою заборгованість відповідача з урахуванням розміру штрафу за порушення зобовязань за договором позики складає 53 000 грн., у т.ч.: 26 500,00 грн. - сума позики, 26500,00 грн. - штраф за порушення строку повернення суми позики відповідно до п. 7 договору позики.

Дослідивши вищезазначені обставини, суд приходить до висновку, що сума боргу у розмірі 53 000 грн., а саме сума, яку отримав відповідач від позивача за договором позики 26500 грн. у грудні 2014р., а також розмір штрафу у сумі 26500 грн., передбаченого договором позики за невиконання зобовязань відповідачем за договором, не є співмірною з вартістю предмету іпотеки квартирою, яка визначена субєктом оціночної діяльності станом на 02.12.2015р. у розмірі 221 314 грн.

Відповідно до ч.4 ст. 9 ЖК України, ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбаченому законом.

Як передбачено ст. 39 Законом України «Про іпотеку», на яку позивач посилається в обґрунтування вимог про виселення відповідача, одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя вправі ухвалити рішення про виселення мешканців.

Разом з тим, згідно з ч.1 ст. 40 Закону України «Про іпотеку» лише звернення стягнення на передане в іпотеку житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей.

Оскільки суд не знаходить підстав для задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки квартиру, то відсутні підстави для виселення відповідно до вимог чинного законодавства.

Керуючись ст.9 ЖК України, ст.ст. 39, 40 Закону України «Про іпотеку», ст. 169, 212-214 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Суддя А.І.Боровікова