Справа № 349/865/15-ц
Провадження № 22-ц/779/2829/2015
Головуючий у 1 інстанції Лошак О. О.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2015 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Бойчука І.В.,

суддів Горейко М.Д., Ясеновенко Л.В.,

секретаря Драганчук У.М.,

з участю сторін та їх представників,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Прикарпаттяобленерго» про поновлення на роботі, стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди в розмірі 100 000 гривень за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 на рішення Рогатинського районного суду від 18 листопада 2015 року

в с т а н о в и л а :

Рішенням Рогатинського районного суду від 18 листопада 2015 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Прикарпаттяобленерго» про поновлення на роботі, стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди в розмірі 100 000 гривень за недоведеністю позовних вимог.

В апеляційній скарзі апелянт вказує на те, що розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу можливе у випадку появи на роботі в нетверезому стані. При цьому лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник. Однак, факт появи на роботі в нетверезому стані відповідачем не доведено.

Суд першої інстанції, в мотивувальній частині рішення не зазначив мотивів, з яких бере до уваги пояснення одних свідків і відхиляє інші. В рішенні не зазначено жодної назви, статті закону, на підставі якого вирішено справу.

Що стосується порушення процесуальних норм, то воно проявилося і в допиті як спеціаліста головного лікаря Івано-Франківського наркологічного диспансеру ОСОБА_3, який залучений до участі у процесі без винесення відповідної ухвали, а клопотання представників відповідача з даного приводу задоволене всупереч вимогам ст. 54 ЦПК України, оскільки ця особа не надавала допомоги під час вчинення процесуальних дій, а намагалася виправдати дії підлеглої ОСОБА_4, яка прийняла біоматеріал (кров) вилучену та упаковану з порушенням методичних рекомендацій.

Незважаючи на це, суд першої інстанції у рішенні оминув зазначення статусу цієї особи як спеціаліста та використав як доказ дані ним твердження.

Суд першої інстанції не застосував і норми матеріального права, які регулюють дані правовідносини.

У випадках, передбачених законодавством про працю, виборний орган первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, розглядає у 15-денний строк обґрунтоване письмове подання власника або уповноваженого ним органу про розірвання трудового договору з працівником (ст. 43 КЗпП України).

Однак, таке обґрунтоване подання, відповідачем на розгляд первинного органу профспілкової організації не подавалося. Натомість замість подання відповідачем надано лист голови правління ПАТ «Прикарпаттяобленерго» від 11.06.2015 р. з вимогою надати згоду на звільнення ОСОБА_2 за п. 7 ст. 40 КЗпП України, коли той ще перебував на стаціонарному лікуванні. Підставою зазначено службову записку директора філії ПАТ «Рогатинський РЕМ» від 05.06.2015 p., хоча сама подія мала місце 04.06.2015 р.

У відповідь замість рішення профспілкового органу головою профкому ОСОБА_5 17.06.2015 р. надано листа за № 1/90, копія якого знаходиться в матеріалах справи, про те, що «рішенням президії профкому» таку згоду надано.

Таким чином, процедура розгляду подання, прописана статтею 43 КЗпП України, не дотримана взагалі. А суд першої інстанції вважає її доведеною і не застосував зазначену норму матеріального права для вирішення даного спору по суті.

Крім того, суд першої інстанції не надав жодної юридичної оцінки тій обставині, що акти від 04.06.2015 р. складено за участю голови профспілкової організації ПАТ «Прикарпаттяобленерго» ОСОБА_5

Суд першої інстанції жодним чином не відреагував на те, що подання на звільнення не існує, як і не відбулося процедури його розгляду виборним органом первинно-профспілкової організації ПАТ «Прикрапаттяобленерго».

Просить рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення сторін та їх представників, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 з 20.07.1999 року перебував у трудових відносинах з відповідачем, де обіймав різні посади. Наказом відповідача №129п від 22.03.2002 р. його було призначено на посаду заступника начальника з енергонагляду Рогатинського РЕМ, а наказом №5п від 11.01.2007 року дану посаду перейменовано на заступника директора з енергонагляду філії ПАТ «Рогатинський РЕМ».

Згідно наказу №141-п від 17.06.2015 року ПАТ «Прикарпаттяобленерго» ОСОБА_2, заступника директора з енергонагляду філії ПАТ «Рогатинський РЕМ», звільнено з роботи за п.7 ст.40 КзпП України (перебування на роботі у нетверезому стані) з 17.06.2015 року. Цього ж дня ОСОБА_2 ознайомлено під розписку із наказом.

Актом довільної форми від 04.06.2015 року, складеного в м.Рогатині, у філії ПАТ Рогатинський РЕМ за підписами директора філії ОСОБА_6, лікаря медпункту центрального офісу ПАТ ОСОБА_7, головою профкому ПАТ «Прикарпаттяобленерго» ОСОБА_5 підтверджено появу на роботі у нетверезому стані ОСОБА_2 У акті зазначені зовнішні ознаки нетверезого стану - різкий запах алкоголю, збудженість, почервоніння шкіряного покриву обличчя, підвищена жестикуляція рухів, поведінка, що не відповідає обстановці, безглузді розмови, неадекватна поведінка, виражене тремтіння пальців рук.

11 червня 2015 року голова Правління ПАТ «Прикарпаттяобленерго» звернувся із поданням до голови обласної профспілкової організації НГПЕУ ПАТ «Прикарпаттяобленерго» про надання згоди на звільнення за п.7 ст.40 КзпП України заступника директора з енергонагляду філії ПАТ «Рогатинський РЕМ» ОСОБА_2

Рішенням президії профкому обласної профспілкової організації ПАТ «Прикарпаттяобленерго» 17.06.2015 року надано згоду на звільнення ОСОБА_2

Згідно листка непрацездатності ОСОБА_2 знаходився на стаціонарному лікуванні в Рогатинській районній центральній лікарні з 04 червня 2015 року до 12 червня 2015 року. В листку непрацездатності міститься запис про алкогольне сп'яніння. За час перебування на лікарняному у цей період ОСОБА_2 не отримав допомоги по тимчасовій непрацездатності.

Відповідно до п. 7 ст.40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку появи на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп'яніння.

Відповідно до роз'яснення, даного у п. 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06 листопада 1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів» (з подальшими змінами і доповненнями), вирішуючи позови про поновлення на роботі осіб, трудовий договір з якими розірвано за п.7 ст.40 КЗпП, суди повинні мати на увазі, що з цих підстав можуть бути звільнені з роботи працівники за появу на роботі у нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп'яніння в будь-який час робочого дня, незалежно від того, чи були вони відсторонені від роботи, чи продовжували виконувати трудові обов'язки. Нетверезий стан працівника або наркотичне чи токсичне сп'яніння можуть бути підтверджені як медичним висновком, так і іншими видами доказів, яким суд має дати відповідну оцінку.

Перебування ОСОБА_2 в стані алкогольного сп'яніння у робочий час засвідчено актом довільної форми про перебування на роботі в стані алкогольного сп'яніння від 04.06.2015 року у якому зазначені зовнішні ознаки алкогольного сп'яніння, результатами токсикологічного дослідження №708 від 05.06.2015 року, проведеного Івано-Франківським обласним наркологічним диспансером, підтверджено показами свідків, які в сукупності є доказами, які стали достатньою підставою для суду першої інстанції прийти до висновку про те, що звільнення позивача з роботи проведено відповідачем відповідно до вимог чинного закону.

Доводи апеляційної скарги про те, що згода профспілкового органу на його звільнення дана президією профспілки неналежно, не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до положення обласної профспілкової організації ПАТ «Прикарпаттяобленерго» вбачається, що до повноважень президії профкому відноситься розгляд та прийняття рішень з кадрових питань підприємства. Саме таку згоду президії профспілкового органу на звільнення ОСОБА_2 з роботи за п.7 ст.40 КЗпП України було отримано 17.06.2015 року (протокол №25), про що було повідомлено профкомом власника підприємства (а.с. 22).

За таких обставин суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що звільнення позивача з роботи за п.7 ст.40 КЗпП України є правильним і відбулося відповідно до норм чинного трудового законодавства.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції постановлено рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому підстав для його скасування з мотивів, наведених у апеляційній скарзі, не встановлено.

Керуючись ст.ст. 307,308,313-315,317 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Рогатинського районного суду від 18 листопада 2015 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Судді: І.В. Бойчук

ОСОБА_8

ОСОБА_9