Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/1002/15 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач Потапенко В. І.
РІШЕННЯ

Іменем України

15.07.2015 Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області в складі :

Головуючого-судді Потапенка В.І.

Суддів Кодрула М.А., Черненко В.В.

секретар Гончар В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 18.02.2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_4, про стягнення аліментів у звязку з навчанням, -

ВСТАНОВИЛА :

18.11.2014 року ОСОБА_3 звернулася у суд з позовом до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_4. Просила стягнути з відповідача аліменти у звязку з продовженням навчання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ? частини заробітку відповідача до досягнення сином 23 років , за умови , що він буде продовжувати навчання. Посилалась на те, що син є повнолітнім, а оскільки перебуває на денній формі навчання у Професійно-технічному училищі № 7 в м. Олександрія, тому не має змоги працевлаштуватися на роботу аби отримувати самостійний заробіток. Вона не працює, син професійно займається спортом, приймає участь у змаганнях, потребує фінансових затрат на харчування, одяг.

Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 18.02.2015 року позовну заяву ОСОБА_3 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 аліменти у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму щомісячно, з 18.11.2014 року до закінчення навчання, тобто до 30.06.2015 року.

У задоволенні інших позовних вимог відмовлено , стягнуто судові витрати на користь держави. В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 18.02.2015 року та постановити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовити повністю, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідача, учасників судового розгляду, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи , колегія суддів вважає , що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог , заявлених у суді першої інстанції. Згідно п.2 ч.1 ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог , з підстав , передбачених ст. 309 ЦПК України. Задовольняючи позов частково , суд першої інстанції зазначив, що судом враховано стан здоровя відповідача, тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню Про те, погодитися з висновком суду першої інстанції неможливо , оскільки він зроблений з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено і сторонами не оспорюється , що між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 24.04.1996 року укладено шлюб, під час якого в них народився син: ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 4, 10).

Шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу, актовий запис № 323 від 07.08.2000 року (а.с.5), ОСОБА_2 сплачував аліменти до повноліття сина ОСОБА_4 .

З довідки № 68 від 14.11.2014 року, виданої на імя ОСОБА_4, вбачається, що він є студентом третього курсу денної форми навчання Професійно-технічного училища № 7, термін навчання до 30.06.2015 року. ОСОБА_4 отримує стипендію близько 250 грн. на місяць, не працює, інформації про наявність іншого доходу в матеріалах справи немає.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Як вбачається із матеріалів справи , під час розгляду справи судом першої інстанції відповідач подав суду письмові заперечення з додатками , які були залучені судом до справи , про що також зазначено у журналі судового засідання. ( ас.40-42) Разом із тим такі додатки у матеріалах справи , до постановлення рішення судом першої інстанції відсутні та не враховані судом. До поданої апеляційної скарги відповідач долучив матеріали, які зазначені ним у письмовому запереченні, а тому вони підлягають дослідженню апеляційним судом відповідно до ч.2 ст. 303 ЦПК України. Апеляційним судом встановлено, що відповідач після розлучення з позивачем уклав шлюб з ОСОБА_6 ( ас. 54) Згідно виконавчого листа , справа № 2-385/2004р. , з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_7 стягуються аліменти у розмірі ? частини до повноліття доньки ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3. ( ас 56) Про сплату аліментів свідчать копії письмових розписок ( ас.57-60) Про необхідність оперативного лікування відповідача свідчить копія довідки ( ас.62) Згідно податкової декларації про майновий стан і доходи за 2014 рік чистий оподатковуваний дохід відповідача становить 1300.00 грн. у місяць. ( ас. 65-69) Відповідач у поданих письмових запереченнях на позов зазначив, що не має змоги сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дитини, оскільки його дохід в середньому складає 1300 грн., крім того має на утриманні двох неповнолітніх дітей та сам потребує лікування.

З встановлених обставин справи вбачається, що спірні правовідносини регулюються ст. ст. 180, 181, 182, 199 ,200 СК України. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із частиною 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до частин 1 та 2 статті 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Тобто, повнолітній син відповідача має право на отримання матеріальної допомоги у зв'язку з продовженням навчання і до досягнення ним двадцяти трьох років, а обов'язок щодо надання вказаної допомоги поширюється на обох батьків, за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно із частиною 1 статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до частини 1 статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" судам роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Як встановлено апеляційним судом відповідач отримує 1300 грн. доходу у місяць, сплачує аліменти на доньку від іншого шлюбу у розмірі ? частки доходу, хворіє та потребує оперативного лікування, йому також потрібні кошти для задоволення своїх фізичних потреб. Зазначені обставини свідчать про те, що відповідач не має можливості надавати своєму повнолітньому сину матеріальну допомогу у звязку із продовженням навчання , а тому позов задоволенню не підлягає. Виходячи з вищенаведеного , колегія суддів дійшла висновку , що судом першої інстанції постановлено рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права , його висновки не відповідають обставинам справи , що є підставою для його скасування та ухвалення нового рішення. Керуючись ст.ст. 88, 303, п.2 ч.1 ст. 307, п.4 ч.1 ст. 309, ст.ст. 313, 314, 316, 319 ЦПК України , колегія суддів ,-

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити. Рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 18.02.2015 року скасувати та ухвалити нове рішення. У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_4, про стягнення аліментів у звязку з навчанням відмовити. Судові витрати, повязані із розглядом справи віднести за рахунок держави. Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий суддя

Судді :