АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 408/7477/12 Головуючий в 1-й інстанції
Провадження № 22-ц/774/1970/К/15 суддя: Костенко В.В.
Категорія - 59 (І) Суддя-доповідач ОСОБА_1
УХВАЛА

Іменем України

22 грудня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Чорнобук В.І.,

суддів Братіщевої Л.А., Грищенко Н.М.,

при секретарі - Горбачевській І.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 04 серпня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, Виконавчого комітету Дзержинського районної у місті ради м. Кривого Рогу, третя особа - Відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області про визнання приватизації житла та свідоцтва про право на власності на житло недійсними, скасування рішення про приватизацію та державну реєстрацію права власності на житло та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, треті особи - Виконавчий комітет Дзержинського районної у місті ради м. Кривого Рогу, Дзержинський РВ КМУ ГУМВС України в Дніпропетровської області, Відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області про визнання приватизації та свідоцтва про право на житло дійсними, усунення перешкод у користування власністю шляхом зняття з реєстраційного обліку та виселення, -

Особи, які беруть участь у розгляді справи:

позивач ОСОБА_4 та її представник ОСОБА_5,

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2012 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратив право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку.

Під час розгляду справи ОСОБА_4 неодноразово змінювала та уточнювала свої позовні вимоги, і уточнивши їх в останній редакції, просила суд: визнати недійсною приватизацію квартири № 110 в будинку № 6 на пл. Домнобудівників в м. Кривому Розі, здійснену згідно рішення виконавчого комітету Дзержинської районної у місті ради від 16.11.2011 року за № 545 та видане згідно вказаного рішення свідоцтво про право власності на житло від 28.11.2011 року, видане на імя ОСОБА_2 на спірну квартиру; скасувати вищеназване рішення райвиконкому про приватизацію житла та скасувати державну реєстрацію права власності на квартиру № 110 в будинку № 6 на пл. Домнобудівників в м. Кривому Розі.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона перебувала у шлюбі із відповідачем , який було розірвано 17.11.2009 року. Під час спільного сімейного життя вони з відповідачем проживали у квартирі № 110 в будинку № 6 на пл. Домнобудівників в м. Кривому Розі, де і були зареєстровані. У липні 2011 року ОСОБА_2 переїхав на інше місце проживання та звертався до суду з позовом про виселення ОСОБА_4 Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 28.04.2011 року позивач була виселена із вищеназваної квартири та позбавлена прописки, але зазначене рішення суду було нею оскаржено і у подальшому 27.10.2011 року скасовано апеляційним судом Дніпропетровської області, а її житлові права поновлені. Як їй пізніше стало відомо, в період апеляційного оскарження рішення суду відповідач виписав її та приватизував квартиру без її згоди тільки на себе. Позивач вважає, що за таких обставин приватизація квартири є незаконною та такою, що порушує її житлові права.

У березні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_4 про визнання приватизації та свідоцтва про право на житло дійсними, усунення перешкод у користування власністю шляхом зняття з реєстраційного обліку та виселення.

В обґрунтування своїх вимог зазначив, що він має право на приватизацію квартири, яка належить державному житловому фонду. На час приватизації житла ОСОБА_4 на підставі рішення суду була знята із реєстраційного обліку в кв. № 110 будинку № 6 на пл. Домнобудівників в м. Кривому Розі, отже ніяких порушень діючого законодавства не було допущено органом приватизації і вона є дійсною. Відповідачка за зустрічним позовом ОСОБА_4 не проживає в спірній квартири, але умисно не забирає свої речі, її фактичне місце проживання йому не відомо. Знаходження ОСОБА_4, яка не є членом його сімї , на реєстраційному обліку у житлі, яке належить йому на праві власності, порушує права ОСОБА_2, гарантовані ст.41 Конституції України та ст.317 ЦК України.

У звязку з цим, уточнивши свої зустрічні позовні вимоги 24 червня 2014 року, ОСОБА_2 просив суд визнати приватизацію квартири № 110 в будинку № 6 на пл. Домнобудівників в м. Кривому Розі згідно рішення виконкому Дзержинської районної в місті ради № 545 від 16.11.2011 року та свідоцтво про право власності від 28.11.2011 року дійсними; усунути перешкоди в користуванні власністю шляхом зняття з реєстраційного обліку за вищеназваною адресою та виселення із належного йому житла ОСОБА_4

Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 04 серпня 2015 року позову ОСОБА_4 задоволено. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 відмовлено.

Визнано недійсними: приватизацію квартири № 110 в будинку № 6 на пл. Домнобудівників в м. Кривому Розі ОСОБА_2, здійснену на підставі рішення виконкому Дзержинської районної у місті ради № 545 від 16.11.2011 року та видане згідно вищеназваного рішення свідоцтво про право власності на житло САЕ № 562105 від 28.11.2011 року на імя ОСОБА_2 на квартиру № 110 в будинку № 6 на пл. Домнобудівників в м. Кривому Розі.

Скасовано рішення виконкому Дзержинської районної у місті ради № 545 16.11.2011 року про приватизацію квартири № 110 в будинку № 6 на пл. Домнобудівників в м. Кривому Розі на імя ОСОБА_2

Скасовано Державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на квартиру № 110 в будинку № 6 на пл. Домнобудівників в м. Кривому Розі шляхом виключення запису про здійснену державну реєстрацію даної квартири з Державного реєстру прав на нерухоме майно.

В апеляційній скарзі представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, ставлять питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_4 Зокрема, судом не взято до уваги, що ОСОБА_4 на момент приватизації квартири не була зареєстрована у спірній квартирі, тому відповідачем одноособово були подані документи для приватизації квартири. Також, судом першої інстанції не враховано, що позивач вже приймала участь у приватизації квартири за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Блюхера, 3/108. Зважаючи на те, що ОСОБА_4 використала свій житловий чек, то не є вірним висновок суду про те, що можливо використання чек було не в повному обсязі, оскільки приймати участь у приватизації можна лише один раз. На думку представника відповідача, позовні вимоги про визнання недійсними рішення виконкому та свідоцтва про право власності є безпідставними, оскільки позивачем не надано будь-яких доказів, що приватизації спірної квартири була здійснена з порушеннями.

У запереченнях на апеляційну скаргу позивач ОСОБА_4 зазначає, що рішення суду є законним та обґрунтованим, ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити, а рішення суду залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, позивача ОСОБА_4 та її представника ОСОБА_5, які кожен окремо підтримали доводи апеляційної скарги і просили її задовольнити, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Згідно з вимогами частини 1 статті 303 ЦПК України і зважаючи на роз'яснення, викладені в п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 24.10.2008 р., - під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, а тому колегією суддів не перевіряється правильність висновків суду та законність рішення суду в частині відмови у задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визнання приватизації та свідоцтва про право на житло дійсними, усунення перешкод у користування власністю шляхом зняття з реєстраційного обліку та виселення, оскільки дані висновки суду не були оскаржені.

Судом встановлено, що сторони по справі ОСОБА_4 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний 17.11.2009 року. (том 1, а.с.10).

На підставі рішення виконкому Дзержинської районної у місті ради № 288 від 18.06.2003 року ОСОБА_2 було видано ордер на право зайняття квартири № 110 будинку № 6 на пл. Домнобудівників в м. Кривому Розі. (том 1, а.с.12)

Згідно даних паспорту серії АН 404184, виданого Дзержинським РВ Криворізького МУ УМВС України в Дніпропетровській області на імя ОСОБА_4, позивач зареєстрована з 30.08.2005 року за адресою: м. Кривий Ріг, пл.. Домнобудівників, буд.6 кв.110. (том 1, а.с.6)

Відповідно до довідки №19 Криворізької обєднаної довідково-інформаційної служби «НоваКом» від 29.10.2009 року (том 1, а.с.11) зареєстрованими за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 значаться позивач та відповідач.

У грудні 2010 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_4 про виселення та позбавлення прописки у житловому приміщенні. Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28.04.2011 року вищеназваний позов був задоволений, а розгляд справи проведений за відсутності відповідача. (том 1, а.с.153, 154).

27 жовтня 2011 року апеляційним судом Дніпропетровської області було ухвалене рішення, яким скасовано рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 28.04.2011 року та у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено у повному обсязі (том 1, а.с.155-156).

Зважаючи на те, що до оскарження ОСОБА_4 рішення районного суду, ОСОБА_2 вже був виданий виконавчий лист, відповідач предявив його до виконання і 27.05.2011 року ОСОБА_4 була знята з реєстрації за адресою: м. Кривий Ріг, пл. Домнобудівників, 6/110 (том 1, а.с.158).

15.09.2011 року ОСОБА_4 звернувся до органу приватизації в особі Дзержинської районної у місті ОСОБА_6 ради із заявою про приватизацію на нього вищеназваної квартири (том 1, а.с.133), до якої додав ордер, копію свого паспорту та довідку про склад сімї, в якій зазначено, що за адресою: м. Кривий Ріг, пл. Домнобудівників, 6/110 зареєстрований тільки він один (том 1, а.с.134-135).

На підставі наданих ОСОБА_2 документів, 16.11.2011 року виконавчим комітетом Дзержинської районної у місті ради було ухвалено рішення № 545 «Про приватизацію квартири № 110 в будинку № 6 на пл. Домнобудівників» ОСОБА_2 одноособово (том 1, а.с.130-131).

Згідно цього рішення 28.11.2011 року ОСОБА_2 видано свідоцтво про право власності на спірну квартиру серії САЕ № 562105 (том 1, а.с.67) та проведена державна реєстрація прав власності 18.12.2011 року (том 1, а.с.29).

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_4, суд першої інстанції виходив із того, що внаслідок умисних та недобросовісних дій ОСОБА_2, які виразились у приховуванні від органів приватизації факту наявності спору між сторонами та у подальшому факту винесення судом рішення, яке набрало законної чинності щодо наявності житлових прав на квартиру у іншої особи, були порушені житлові права ОСОБА_4, які підлягають поновленню шляхом задоволення її позову про визнання приватизації квартири АДРЕСА_1 недійсною, скасування рішення про приватизацію, виданого на його підставі свідоцтва про право власності та державної реєстрації.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду виходячи з наступного.

Правові підстави приватизації житла, що знаходиться в державній власності та процедура її здійснення визначається Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» від 19.06.1992 року та Положенням про порядок передачі квартир (будинків) у власність громадян, затвердженого Наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству № 56 від 15 вересня 1992 року (далі Положення).

Відповідно до вимог ст.8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінню, яких знаходиться державний житловий фонд. Передача займаних квартир (будинків) здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім'ї, які постійно мешкають в даній квартирі (будинку), в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов'язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку).

Пунктом 5 Положення передбачено, що до членів сім'ї наймача включаються лише громадяни, які постійно мешкають у квартирі (будинку) разом з наймачем або за якими зберігається право на житло.

При цьому, як встановлено ч.2 ст.64 ЖК України, до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

З матеріалів справи вбачається, що на час здійснення приватизації та до 16.11.2011 року - моменту прийняття виконавчий комітетом Дзержинської районної у місті ради рішення №545 про приватизацію квартири № 110 будинку № 6 на пл. Домнобудівників в м. Кривому Розі, на підставі рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 27 жовтня 2011 року були поновлені житлові права ОСОБА_4 щодо даної квартири, але участі у приватизації вона не приймала та своєї думки з питань приватизації квартири не висловлювала.

За таких обставин, приватизацію спірної квартири одноособово відповідачем не можна вважати такою, що здійснена у відповідності до вимог чинного законодавства, тому колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що позовні вимоги про визнання недійсними рішення виконкому та свідоцтва про право власності є безпідставними, оскільки позивачем не надано будь-яких доказів, що приватизації спірної квартири була здійснена з порушеннями.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про поновлення порушених прав позивача ОСОБА_4, шляхом визнання недійсною приватизації квартири № 110 в будинку № 6 на пл. Домнобудівників в м. Кривому Розі ОСОБА_2, скасування рішення виконкому Дзержинської районної у місті ради № 545 від 16.11.2011 року, визнання недійсним виданого згідно вищеназваного рішення свідоцтва про право власності на житло САЕ № 562105 від 28.11.2011 року на імя ОСОБА_2 на дану квартиру та скасування державної реєстрації права власності відповідача на спірну квартиру.

Доводи апеляційної скарги про неврахування судом першої інстанції того, що позивач вже приймала участь у приватизації квартири за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Блюхера, 3/108, не приймають до уваги колегією суддів, оскільки вони ґрунтуються на припущеннях і не підтверджені належними та допустимими доказами.

Крім того, у рішенні Конституційного Суду України від 10.06.2010 року №15-рп/2010 вказано, що положення пункту 5 статті 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» від 19 червня 1992 року № 2482XII, необхідно розуміти так, що право громадян України на безоплатну приватизацію державного житлового фонду вважається реалізованим один раз, якщо:

громадянин України повністю використав житловий чек для приватизації житла у державному житловому фонді, і у його власність безоплатно передано в одній чи кількох квартирах (будинках) загальну площу з розрахунку санітарної норми

21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена його сімї та додатково 10 квадратних метрів на сімю;

у власність наймача і кожного члена його сімї передано загальну площу однієї квартири (будинку), що перевищує встановлену санітарну норму, з оплатою вартості надлишкової загальної площі приватизованого житла;

у власність наймача і кожного члена його сімї передано загальну площу житла, меншу ніж встановлена санітарна норма, а залишок житлового чека використано для приватизації частки майна державних підприємств, земельного фонду;

весь житловий чек використано для приватизації частки майна державних підприємств, земельного фонду.

Приватизація загальної площі в кількох квартирах (будинках) державного житлового фонду в межах встановленої санітарної норми та номінальної вартості житлового чека не є повторною.

Враховуючи, що ні відповідачем, ні його представником не було надано доказів на підтвердження того, що ОСОБА_4 в повному обсязі реалізовано право на приватизацію державного житлового фонду в межах встановленої санітарної норми та номінальної вартості житлового чека, колегія суддів не може погодитись з доводами представника відповідача, що так як ОСОБА_4 використала свій житловий чек, то не є вірним висновок суду про те, що можливо використання чек було не в повному обсязі, оскільки приймати участь у приватизації можна лише один раз.

Посилання представника відповідача ту обставину, що ОСОБА_4 на момент приватизації квартири не була зареєстрована у спірній квартирі, тому відповідачем одноособово були подані документи для приватизації квартири, також не можуть бути взяті до уваги колегією суддів, так як ОСОБА_2 знав про ухвалення апеляційним судом Дніпропетровської області рішення від 27 жовтня 2011 року, яким були підтверджені права позивача на проживання у спірній квартирі, оскільки він отримував копію вказаного рішення, однак відповідач не повідомив орган приватизації про наявність житлових прав на квартиру у інших осіб, що позбавило ОСОБА_4 можливості взяти участь у приватизації даного житла та призвело до порушення її прав.

Інші доводи, викладені в апеляційній скарзі, не можуть бути взяті до уваги колегією суддів, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена.

Отже, вирішуючи даний спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обовязки сторін, обставини по справі, перевірив доводи і дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджені письмовими матеріалами справи та поясненнями учасників процесу.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, а тому апеляційні скарги підлягають відхиленню.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, ст.ст. 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 04 серпня 2015 рокузалишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: