Справа № 495/5266/15-ц
рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

20 серпня 2015 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області

у складі: головуючого - судді Заверюха В.О.,

при секретарі Червинській І.В.,

за участю позивача - ОСОБА_1, відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Білгород-Дністровському Одеської області цивільну справу за ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення богу, -

ВСТАНОВИВ:

30.07.2015 року ОСОБА_1 звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду із зазначеним позовом, у якому просить стягнути з ОСОБА_2 в розмірі 26000,00 грн. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 08 жовтня 2014 року він передав відповідачу суму коштів у розмірі 26000, 00 грн. для придбання каміння, яке відповідач мав передати ОСОБА_1 згідно домовленості не пізніше травня 2015 року, що підтверджується розпискою, від 08 жовтня 2014 року, виконаною власноруч ОСОБА_2 Однак, у зазначений у розписці строк ОСОБА_2 домовленостей не виконав, на даний час відповідач відмовляється повертати каміння або гроші. З наведених підстав позивач просить стягнути з відповідача суму боргу в розмірі 26000,00 грн.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1А, позов підтримаву повному обсязі, просив суд його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 позов визнав, про що надав письмову заяву.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Як встановлено в судовому засіданні, згідно розписки від 08 жовтня 2014 року, виконаною рукописом, ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 26000,00 грн. на придбання каміння ракушняк, із зобов'язанням розрахунку до травня місяця. (а.с. 5)

Таким чином встановлено, що між сторонами виникли правовідносини, що витікають з договору позики, які регулюються нормами ЦК України.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов'язанні має право вимагати доказів того, що обов'язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред'явлення такої вимоги.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

На підставі вищевикладеного, а також з огляду на те, що відповідач позов визнав, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 174, 209, 212, 218, ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення богу - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу в розмірі 26000,00 (двадцять шість тисяч) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 260,00 грн.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя