У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2015 року м. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ситнік О.М., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Полтавської області від 09 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_4, про стягнення аліментів,

в с т а н о в и в:

У березні 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом, у якому зазначала, що вона та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Оскільки вона із відповідачем не проживають разом, у добровільному порядку останній матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, просила стягнути з ОСОБА_2 аліменти на дитину у розмірі 1/3 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 28 квітня

2015 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь

ОСОБА_3 аліменти на доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/6 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини певного віку, починаючи з 11 березня 2015 року і до досягнення повноліття дитиною. Вирішено питання про розподіл судових витрат. Рішення в частині стягнення аліментів допущено негайному виконанню у межах суми платежу на один місяць.

Рішенням апеляційного суду Полтавської області від 09 червня

2015 року рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 28 квітня 2015 року змінено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ј частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини певного віку, починаючи з 11 березня 2015 року і до досягнення повноліття дитиною. В іншій частині рішення суду залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про перевагу одних доказів над іншими.

Апеляційний суд правильно змінив рішення суду першої інстанції відповідно до ст. ст. 180, 182 СК України з урахуванням роз'яснень, наведених у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».

Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, на правильність висновків суду вони не впливають та їх не спростовують.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

На підставі наведеного та керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_4, про стягнення аліментів, за касаційною скаргою на рішення апеляційного суду Полтавської області від 09 червня 2015 року.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ О.М. Ситнік