З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області
в складі : головуючого судді Верніка В.М.
при секретарі : ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Жмеринка справу за позовом ОСОБА_2 в інтересах Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Відповідач ОСОБА_3, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи в порядку ч.5 ст.74 ЦПК України за зареєстрованим місцем його проживання (а.с.48), вдруге не зявився в судове засідання, причин своєї повторної неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи з поважних причин чи заперечень проти позову до суду не представив.
Відповідно до вимог ст.224 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення.
Дослідивши обгрунтування позовної заяви, вивчивши та оцінивши представлені докази у їх сукупності, суд доходить наступного.
Даний спір належить до категорії цивільно-правових спорів позовного провадження загальної підсудності, що за зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання відповідача є підсудним Жмеринському міськрайонному суду.
Згідно положень ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти; до відносин за кредитом застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до змісту ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу; якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобовязаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу; якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).
У відповідності до ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки.
Згідно ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким,що прострочив, якщо не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до положень ч.1,2 ст.614 ЦК України особа, яка порушила зобовязання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом; особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобовязання; відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобовязання.
У відповідності до ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Згідно п.3.2. вказаного договору позичальник зобов'язується повністю повернути кредитні ресурси, отримані за цим договором, і сплатити проценти користування ними до 01.11.2013 року; позичальник зобов'язується щомісяця до 30 числа поточного місяця, з'являтися до банку та одержувати виписку по своєму картрахнунку із зазначеною в ній сумою зменшення позичкової заборгованості, що підлягає сплаті позичальником шляхом внесення на картрахунок безготівкових коштів або готівкових коштів в касу банку; у випадку невиконання позичальником зобов'язання по зменшенню позичкової заборгованості, настають наслідки, передбачені п.3.4., 3.5., 3.6., 6.1. цього договору.
У відповідності до змісту п.п."б" п.3.4. даного договору банк має право, серед іншого, вимагати від позичальника дострокового повернення в повному обсязі кредитних коштів, виданих в рамках відновлювальної лінії, і виконання всіх зобов'язань за цим договором, у випадку, коли позичальник у період дії договору порушував будь-які його умови, у тому числі несвоєчасно або не в повному обсязі здійснював зарахування грошових коштів на погашення заборгованості за кредитом або процентами відповідно до п.3.2., 4.3. цього договору.
Згідно п.4.2. вказаного договору нарахування процентів здійснюється щомісяця, один раз на місяць, у день нарахування процентів, на залишок заборгованості позичальника за період з попереднього по поточний день нарахування процентів; нарахування процентів проводиться за методом факт/360; нарахування процентів за день видачі кредитних ресурсів проводиться як за повний день, а за день повернення не проводиться.
Згідно п.4.3. Договору позичальник сплачує проценти щомісяця, у день їх нарахування; у випадку виникнення несанкціонованого овердрафту позичальник зобов'язується погасити заборгованість по ньому шляхом внесення на свій картковий рахунок грошових коштів в строк до 10 числа місяця, наступного за звітним; у випадку невиконання позичальником зобов'язання по зменшенню позичкової заборгованості, настають наслідки, передбачені, зокрема, п.3.4., 6.1. цього договору.
Відповідно до п.6.1 вказаного договору за прострочення повернення кредитних ресурсів і/або сплати процентів, позичальник сплачує банку пеню в розмірі 60% річних від простроченої суми за кожний день прострочення; сплата пені не звільняє позичальника сплатити проценти за увесь час фактичного користування кредитними ресурсами.
Вказані докази суд приймає до уваги, так як вони зібрані із дотриманням вимог закону, ніким не спростовуються та не суперечать один одному.
Відповідачем не представлено суду будь-яких доказів щодо здійснення ним інших платежів в рахунок виконання власних зобовязань за вказаним договором кредиту, а отже, не доведено відсутність своєї вини у його невиконанні, що згідно вимог закону є обовязком особи, яка порушила зобовязання.
Таким чином, з урахуванням встановлених в судовому засіданні обставин справи щодо наявності простроченої заборгованості відповідача ОСОБА_3 перед позивачем із погашення кредитного боргу, заборгованості за відсотками та пені, що виникла з вини позичальника, вимоги позивача є справедливими, належно обґрунтованими та доведені позивачем, так як заявлені до стягнення суми узгоджуються з представленим розрахунком заборгованості станом на 09.11.2015 року, не суперечать вимогам закону та відповідають положенням кредитного договору, а тому заявлена сума боргу підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в межах заявлених позовних вимог.
Разом з тим, суд вважає, що заявлені вимоги щодо стягнення з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" судових витрат в розмірі 1218 грн. задоволенню не підлягають, оскільки позивачем при предявленні даного позову було помилково додано платіжне доручення №819018 від 07.11.2014 року про сплату судового збору в розмірі 243,60 грн. (а.с.1), натомість на час звернення до суду позивач звільнений від сплати судового збору , з урахуванням чого вказана сума останнього формально підлягає поверненню платнику, проте, у відповідності до вимог ч.1 ст.7 Закону України "Про судовий збір", положеннями якого згідно ч.2 ст.78 ЦПК України регулюється повернення судового збору, його здійснення судом модливе лише за відповідним клопотанням особи, яка сплатила судовий збір, але позивачем такої заяви наразі не подано, а вказана вимога щодо стягнення сплаченої суми судового збору вочевидь не є такою, оскільки підлягає вирішенню лише в порядку компенсації судових витрат у спосіб їх розподілу згідно вимог ст.88 ЦПК України залежно від вірішеного спору, здійснення чого з викладених підстав є недоцільним, надто з урахуванням відсутності документального підтвердження сплати позивачем решти заявленої до відкодування за рахунок відповідача суми судового збору в розмірі 974,40 грн.
При цьому з урахуванням зазначених обставин звільнення позивача від сплати судового збору при подачі позову, відповідна сума даного виду судових витрат, що для юридичної особи, яким є позивач, дорівнює 1218 грн. за постановлення рішення в інтересах останнього, підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.
Враховуючи викладене, керуючись ст. 3, 5, 8, 10, 60, 61, 74, 78, 169, 209, 210, 212-214, 224-226 ЦПК України, ст.610-612, 614, 634, 1048-1050, 1054 ЦК України, суд
Позов задоволити частково.
У задоволенні решти вимог - відмовити
Рішення набуває законної сили після закінчення строків на його оскарження.

Заочне рішення може бути переглянуто за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії, Жмеринському міськрайонному суду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії відсутніми в судовому засідання сторонами, Апеляційному суду Вінницької області через Жмеринський міськрайонний суд.

Суддя Вернік В.М.