Справа № 357/5639/15 Головуючий у І інстанції Шовкопляс О. П.
Провадження № 22-ц/780/4191/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 49 21.07.2015
УХВАЛА

Іменем України

21 липня 2015 рокуколегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді: Касьяненко Л.І.,

Суддів: Гуля В.В., Даценко Л.М.,

При секретарі: Ромашині І.В.,

Розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22 травня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,-

в с т а н о в и л а :

У квітні 2015 року позивачка звернулась до суду з позовом та просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дочки ОСОБА_4, яка продовжує навчатися у розмірі 1000 гривень, щомісячно до закінчення дочкою навчання.

Вимоги мотивувала тим , що вони з відповідачем перебували в шлюбі з 01.11.1996 року, який було розірвано 20.04.2005 року. Від шлюбу вони мають дочку ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, яка після розірвання шлюбу залишилась проживати разом з нею. На даний час дочка є повнолітньою, однак продовжує навчатися у Київському національному лінгвістичному університеті (ІV рівня акредитації) на контрактній основі, стипендії не отримує та не має змоги влаштуватися на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток.

Вказувала, що утримує доньку на свої кошти та на аліменти, які стягувалися з відповідача за рішенням суду. Враховуючи досягнення донькою повноліття, виплата аліментів на її утримання припинена, загальна вартість освітньої послуги становить 56 724 гривень.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22 травня 2015 року позов задоволено частково, стягнуто з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання доньки у розмірі 300 грн. щомісячно, починаючи з 21 квітня 2015 року і до закінчення навчання - до 30 червня 2018 року.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарг задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом І інстанції встановлено, що згідно свідоцтва про укладення шлюбу від 01.11.1996 року, шлюб між сторонами зареєстровано 01 листопада 1996 року, відділом реєстрації актів громадського стану Білоцерківського міськвиконкому Київської області, актовий запис №1369.

Відповідно до свідоцтва про народження від 24 квітня 1997 року, актовий запис №649, що видане відділом реєстрації актів громадського стану Білоцерківського міськвиконкому Київської області, сторони по справі мають дочку ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Із свідоцтва про розірвання шлюбу вбачається, що шлюб між сторонами розірвано 20 квітня 2005 року, актовий запис №171, відділом реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області.

Згідно довідки Київського національного лінгвістичного університету від 06.04.2015 року №237 ОСОБА_5 навчається на 1 курсі денної форми навчання Київського національного лінгвістичного університету (ІV рівня акредитації). Студентка навчається за рахунок коштів фізичних та юридичних осіб, рівень вищої освіти "Бакалавр" напрям підготовки Філологія (Переклад (англійська)). Період навчання в університеті з 01 вересня 2014 року по 30 червня 2018 року.

Із довідки, виданої Тарасівською сільською Радою Білоцерківського району Київської області від 18.05.2015 року, вбачається, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2, дійсно проживає і зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_3.

Дані обставини повністю підтверджуються свідоцтвом про народження дитини, свідоцтвом про реєстрацію шлюбу та свідоцтвом про розірвання шлюбу, довідкою з Київського національного лінгвістичного університету від 06.04.2015 року №237.

Задовольняючи частково позовні вимоги суд І інстанції виходив з положень ст.199 СК України, майнового положення сторін, обов'язку батьків утримувати своїх повнолітніх дітей за умови навчання в учбовому закладі.

Колегія суддів погоджується з висновками суду І інстанції з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 199 СК України передбачено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Згідно з ч. 3 цієї статті право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

У п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" судам роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Згідно ст. 182 СК України суд при визначенні розміру аліментів враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, інші обставини, які мають значення для справи.

Згідно з ч. 2 цієї статті мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч.1 ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч.2 ст.184 СК України розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Колегія суддів вважає, що суд І інстанції дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання повнолітньої дитини, що навчається, у розмірі 300 грн. щомісячно та вірно виходив з майнового положення сторін, обов'язку батьків утримувати своїх повнолітніх дітей за умови навчання в учбовому закладі.

Доводи апеляційної скарги щодо необхідності відмови в стягненні аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, колегією суддів розцінюються критично, оскільки не ґрунтуються на вимогах закону, інших обставин, що мають істотне значення, відповідно до п.4 ч.1 ст.182 СК України апеляційна скарга не містить, а зазначені відповідачем обставини існували і на час ухвалення рішення про стягнення аліментів, розглядалися судом та були прийняті до уваги.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 308, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2відхилити.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22 травня 2015 рокузалишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: