У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого Юровської Г.В.,
суддів: Леванчука А.О., Мазур Л.М., Нагорняка В.А., Писаної Т.О.,
розглянувши у судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про виселення без надання іншого житла, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» на рішення Городоцького районного суду Львівської області від 22 січня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 30 червня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2014 року публічне акціонерне товариство «Універсал Банк» (далі - ПАТ «Універсал Банк») звернулося до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 10 квітня 2007 року між відкритим акціонерним товариством «Банк Універсальний» (далі - ВАТ «Банк Універсальний»), правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Універсал Банк» (далі - ПАТ «Універсал Банк»), та ОСОБА_6 було укладено кредитний договір № 11-1/245к-07, відповідно до умов якого останній отримав кредит у розмірі 35 000 доларів США зі сплатою 12,5 % річних та терміном повернення цих коштів до 9 квітня 2027 року. У забезпечення виконання зобов'язань позичальника за цим договором 25 квітня 2007 року було укладено договір іпотеки, предметом якого є квартира АДРЕСА_1, загальною площею 90,4 кв. м., яка належала іпотекодавцю ОСОБА_6 на підставі договору купівлі-продажу. Відповідно до рішення Городоцького районного суду Львівської області від 10 серпня 2010 року з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 стягнуто солідарно на їхню користь заборгованість за вказаним договором у розмірі 344 710 грн 29 коп.

Оскільки відповідачі вказаного рішення не виконали і не сплатили заборгованість, то предмет іпотеки був виставлений на продаж, однак у зв'язку з відсутністю торговельного попиту ПАТ «Універсал Банк» залишив непродане майно за собою, в результаті цього приватним нотаріусом Тимофеєвим О.В. було видано свідоцтво. На підставі свідоцтва ПАТ «Універсал Банк» зареєстрував право власності на квартиру АДРЕСА_1.

Однак у вказаній квартирі залишилися мешкати відповідачі і у добровільному порядку виселятися відмовляються.

У зв'язку з цим позивач просив виселити відповідачів з квартири АДРЕСА_1, без надання іншого житла.

Рішенням Городоцького районного суду Львівської області від 22 січня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 30 червня 2015 року, позов ПАТ «Універсал Банк» задоволено. Виселено без надання іншого житла ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 з квартири АДРЕСА_1. Вирішено питання про судові витрати. Ухвалено, відстрочити виконання цього рішення суду на час дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

У касаційній скарзі ПАТ «Універсал Банк» просить скасувати ухвалені у справі судові рішення в частині відстрочення виконання рішення суду, посилаючись на неправильне застосування судами у цій частині норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та вивчивши обставини справи, вважає, що касаційна скарга ПАТ «Універсал Банк» підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Під час розгляду справи судами попередніх інстанцій встановлено, що 10 квітня 2007 року між ВАТ «Банк Універсальний», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк», та ОСОБА_6 було укладено кредитний договір № 11-1/245к-07, відповідно до умов якого останній отримав кредит у розмірі 35 000 доларів США зі сплатою 12,5 % річних та терміном повернення цих коштів до 9 квітня 2027 року. У забезпечення виконання зобов'язань позичальника за цим договором 25 квітня 2007 року було укладено договір іпотеки, предметом якого є квартира АДРЕСА_1, загальною площею 90,4 кв. м., яка належала іпотекодавцю ОСОБА_6 на підставі договору купівлі-продажу.

Рішенням Городоцького районного суду Львівської області від 10 серпня 2010 року з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 стягнуто солідарно на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість за вказаним кредитним договором у розмірі 344 710 грн 29 коп.

Оскільки відповідачі вказаного рішення не виконали і не сплатили заборгованість, то предмет іпотеки був виставлений на продаж, однак у зв'язку з відсутністю торговельного попиту стягував ПАТ «Універсал Банк» залишив непродане майно за собою, в результаті цього приватним нотаріусом Городоцького районного нотаріального округу Львівської області Тимофеєвим О.В. було видано свідоцтво від 27 вересня 2013 року (а. с. 12).

На підставі вказаного свідоцтва ПАТ «Універсал Банк» зареєстрував право власності на квартиру АДРЕСА_1 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а. с. 13).

Вирішуючи питання щодо виселення відповідачів, суд встановив, що у квартирі АДРЕСА_1 на даний час зареєстровані та проживають ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 16 жовтня 2013 року позивач направляв відповідачам письмову вимогу про добровільне виселення, однак остання залишилася невиконаною.

Встановивши вищезазначені обставини у справі, суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, із застосуванням до спірних правовідносин ст. 109 ЖК України, ст. ст. 39, 40 Закону України «Про іпотеку» дійшов висновку про наявність підстав для виселення відповідачів із вказаної квартири без надання їм іншого житла, оскільки квартира була придбана за рахунок отриманих кредитних коштів.

Судові рішення у цій частині є такими, що ґрунтуються на вимогах закону та відповідають правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 2 вересня 2015 року, у справі № 6-1049цс15.

Разом із цим не можна погодитися з висновком судів щодо відстрочення виконання рішення суду на час дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», який набрав чинності 7 червня 2014 року, оскільки банк набув права власності на зазначену квартиру, яка придбана за кредитні кошти 27 вересня 2013 року, тобто до набрання чинності Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» та вимоги даного закону поширюються лише в частині звернення стягнення на предмет іпотеки, а тому правовий висновок судів щодо поширення на дані правовідносини Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», є безпідставним.

За таких обставин судові рішення в частині відстрочення виконання рішення суду на час дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» підлягають скасуванню із передачею справи на новий розгляд у цій частині до суду першої інстанції.

У решті - судові рішення не оскаржуються, тому не є предметом перегляду, відповідно до ст. 335 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 338, 344, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» задовольнити.

Рішення Городоцького районного суду Львівської області від 22 січня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 30 червня 2015 року скасувати в частині відстрочення виконання рішення суду на час дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», справу у цій частині передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Г.В. Юровська А.О. Леванчук Л.М. Мазур В.А. Нагорняк Т.О. Писана Головуючий Судді: