Справа 688/3510/15-ц
№ 2/688/1041/15
Рішення

іменем України

18 грудня 2015 року Шепетівський міськрайонний суд

Хмельницької області в складі:

головуючого - судді Березової І.О.

при секретарі Грицак Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Шепетівка

цивільну справу за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про зменшення розміру аліментів,

третя особа на стороні позивача без самостійних вимог - ОСОБА_3,

В С Т А Н О В И В:

Позивач в поданій суду позовній заяві просить зменшити розмір аліментів, що стягуються щомісячно з нього на користь ОСОБА_4 на підставі рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 17 березня 2008 року по цивільній справі № 2-433/2008 року на утримання дитини, сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи з дня набрання рішення суду законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

В обгрунтування своїх вимог посилається на те, що у період перебування у шлюбі з відповідачкою ОСОБА_2 в них народився син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, на утримання якого він за вказаним вище рішенням суду сплачує аліменти в розмірі ? частини всіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків для дитини відповідного віку. На даний час він працює, має невеликий заробіток, а тому сплачувати аліменти в розмірі, в якому визначив суд, не має можливості, оскільки має іншу сімю, в якій виховує та утримує двох дітей, синів: Владислава, ІНФОРМАЦІЯ_2, та Дмитра, ІНФОРМАЦІЯ_3. Крім того, доглядає свою матір, яка проживає з ним, та є інвалідом 1 групи, яка потребує постійного нагляду. А тому вважає, що є всі підстави для задоволення його вимоги.

В судовому засіданні позивач та його представник ОСОБА_7 підтримали позов, посилаючись на обставини, вказані у позовній заяві, і просили зменшити розмір аліментів, які стягуються з позивача на утримання його сина ОСОБА_6, до 1/8 частки.

Відповідач позов не визнала, оскільки вважає, що позивач не надав доказів суттєвої зміни матеріального стану з дати ухвалення судового рішення про стягнення аліментів для співставлення з доходами на дату подачі заяви про зменшення розміру аліментів до суду; не надає належних доказів про здійснення ним догляду за хворою матірю, оскільки остання двічі на тиждень відвідує лікарню у м. Шепетівка і вона фізично не може проживати у м. Києві. Окрім цього, догляд здійснює чоловік ОСОБА_8; місце проживання матері позивача ОСОБА_9 є проспект Миру,14/250 в м. Шепетівка Хмельницької області, а місце реєстрації позивача: м. Шепетівка, Хмельницька область, вул. Бєляєва, 4. Здійснення догляду за інвалідом 1 групи передбачає одержання державної допомоги та спільне проживання разом ним. Разом з тим, таких підтверджуючих даних позивачем не надано. Зазначає, що з часу присудження аліментів стан здоровя їхнього сина значно погіршився. В 2013 році сину ОСОБА_6 діагностовано: симптоматичну епілепсію, що потребує щорічного неодноразового його лікування. В 2015 році відбувся рецидив хвороби і діагностовано: фокальну кортикальну дисплазію, субкортикальну лінійну гетеротопію сірої речовини головного мозку, що потребує постійного медикаментозного лікування. Крім того, її матеріальні можливості порівняно з часом присудження аліментів також суттєво змінилися: на сьогоднішній день вона не працює, зареєстрована у Шепетівському міськрайонному центрі зайнятості як безробітна, при чому матеріальної допомоги не отримує. У звязку із хворобою сина має обмежені можливості щодо його належного матеріального забезпечення та працевлаштування на роботу з 8-ми годинним робочим днем.

Третя особа на стороні позивача без самостійних вимог, дружина позивача, ОСОБА_3, в судове засідання не зявилася, однак на електронну адресу представника позивача ОСОБА_7 надійшла від останньої заява про розгляд справи за її відсутністю, позов підтримує, просить задовольнити вимоги позивача.

Вислухавши сторони, представника позивача ОСОБА_7, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі у період з 07 серпня 2004 року по 18.08.2008 року. Рішенням Шепетівського міськрайонного суду від 18.08.2008 року шлюб між ними розірвано.

Відповідно до копії повторного свідоцтва про народження серії 1-БВ № 073361, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Шепетівського міськрайонного управління юстиції Хмельницької області від 13 березня 2008 року, батьками дитини ОСОБА_10,ІНФОРМАЦІЯ_1, є батько - ОСОБА_1 та мати - ОСОБА_2.

Як вбачається з матеріалів справи, пояснень сторін, рішенням Шепетівського міськрайонного суду від 17 березня 2008 року з позивача ОСОБА_1 на користь відповідача ОСОБА_2 стягуються щомісячно аліменти на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини всіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до роз'яснення п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року, згідно якого відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Обґрунтовуючи позов про зменшення розміру аліментів, позивач зазначив, що його матеріальний стан змінився настільки, що визначений судом розмір аліментів у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно є для нього значно великим, оскільки єдиним та регулярним його доходом є заробітна плата, яку він отримує, працюючи в ТОВ «СТРАТЕГІЯ-БМ».

Як встановлено в судовому засіданні, зі слів позивача, він працює у вказаній вище компанії плавильником електронно-променевої плавки і його дохід становить 4 800 грн. Однак ніяких письмових доказів, навіть довідки з місця роботи, в підтвердження таких даних позивачем не надано. Оскільки позивач працює, і будучи фізично здоровою людиною, має можливість працевлаштуватись по сумісництву.

Разом з тим, позивач не сплачував своєчасно аліменти на утримання дитини, через що допустив заборгованість по аліментах в розмірі 22 714,46 грн.

Із пояснень відповідача вбачається, що їх син хворіє, у зв"язку з чим вона несе значні витрати на його лікування, синові діагностовано: фокальну кортикальну дисплазію, субкортикальну лінійну гетеротопію сірої речовини головного мозку, що потребує постійного медикаментозного лікування. Крім того, її матеріальні можливості порівняно з часом присудження аліментів також суттєво змінилися: на сьогоднішній день вона не працює, зареєстрована у Шепетівському міськрайонному центрі зайнятості як безробітна, при чому матеріальної допомоги не отримує. У звязку із хворобою сина має обмежені можливості щодо його належного матеріального забезпечення та працевлаштування на роботу з 8-ми годинним робочим днем.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Виходячи із системного аналізу положень ст. 192 СК України, зробленого у постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року N 143цс13, зазначена стаття вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 16 ЦК України, звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту. Обравши способом захисту зменшення розміру аліментів, позивач, в силу ст. 10 ЦПК України зобов'язаний довести правову та фактичну підставу своїх позовних вимог, а відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна із сторін має довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Однак, в порушення вимог ст. 192 СК України, позивач будь-яких належних та допустимих доказів на час звернення до суду на підтвердження факту погіршення матеріального стану в порівнянні з тим, який мав ОСОБА_1 на момент ухвалення рішення про стягнення аліментів не надав.

Враховуючи наведене, суд вважає, що підстави для зменшення розміру аліментів відсутні.

На підставі ст.ст.182,192 СК України, ст. ст. 10, 16, 60 ЦК України, керуючись ст.ст. 213-215,218,223 ЦПК України,

суд,-

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, третя особа на стороні позивача без самостійних вимог - ОСОБА_3, відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Хмельницької області протягом десяти днів з дня його проголошення через Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області.

Суддя: