Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 480/1059/15-ц
УХВАЛА

Іменем України

21 липня 2015 року м. Миколаїв

Миколаївський районний суд Миколаївської області у складі: головуючого судді Шаронової Н.О., при секретарі Біді В.Д., за участю: представника заявника ОСОБА_1; головного державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Миколаївського районного управління юстиції ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві скаргу ОСОБА_3 на рішення, дії та бездіяльність державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Миколаївського районного управління юстиції під час виконання рішення Миколаївського районного суду Миколаївської області у цивільній справі № 480/447/14-ц за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення майнової шкоди,

встановив:

02.06.2015 ОСОБА_3 звернувся до Миколаївського районного суду Миколаївської області із скаргою на рішення, дії та бездіяльність державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Миколаївського районного управління юстиції під час виконання рішення Миколаївського районного суду Миколаївської області у цивільній справі № 480/447/14-ц за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення майнової шкоди, у якій просив суд:

- поновити ОСОБА_3 строк на оскарження постанови державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Миколаївського районного управління юстиції про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 10.03.2015 та від 12.03.2015 про доручення Заводському відділу Державної виконавчої служби Миколаївського районного управління юстиції провести виконавчі дії щодо перевірки інформації про фактичне місцезнаходження боржника та його майна;

- визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Миколаївського районного управління юстиції по незакінченню виконавчого провадження № 44393171;

- визнати неправомірними дії державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Миколаївського районного управління юстиції по зверненню стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника та по дорученню Заводському відділу ДВС ММУЮ провести виконавчі дії щодо перевірки інформації про фактичне місцезнаходження боржника та його майна в рамках виконавчого провадження № 44393171;

- визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Миколаївського районного управління юстиції про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 10.03.2015 та від 12.03.2015 про доручення Заводському відділу Державної виконавчої служби Миколаївського районного управління юстиції провести виконавчі дії щодо перевірки інформації про фактичне місцезнаходження боржника та його майна;

- зобовязати державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Миколаївського районного управління юстиції закінчити виконавче провадження № 44393171.

Обґрунтовуючи клопотання про поновлення процесуального строку, встановленого для подачі скарги, заявник у скарзі посилається на те, що він не отримував оскаржуваних постанов від 10.03.2015 та 12.03.2015, а з їх текстом його представник був ознайомлений тільки 20.05.2015.

Також, в обґрунтування скарги заявник посилається на те, що 15.08.2014 постановою державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Миколаївського районного управління юстиції було відкрито виконавче провадження № 44393171.

10.03.2015 постановою державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Миколаївського районного управління юстиції було звернуто стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи ОСОБА_3, а постановою від 12.03.2015 доручено Заводському відділу ДВС ММУЮ провести виконавчі дії щодо перевірки інформації про фактичне місцезнаходження боржника та його майна.

Заявник вважає вищевказані дії державного виконавця неправомірними, а постанови незаконними, виходячи з такого:

Згідно з ч. 5 ст. 20 Закону України Про виконавче провадження у разі якщо у процесі виконавчого провадження державним виконавцем отримано документальне підтвердження про місце роботи, на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, державний виконавець не пізніше наступного дня з моменту, коли йому стали відомі зазначені обставини, надсилає виконавчий документ за новим місцем його роботи чи місцезнаходженням майна боржника, про що повідомляє стягувачу.

У заяві до відділу Державної виконавчої служби Миколаївського районного управління юстиції від 27.08.2014 боржник вказав, що його місце роботи знаходиться за адресою, вул. М. Василевського, 55, у м. Миколаєві, що територіально відноситься до Ленінського району міста.

Згідно з п. 10 ч. 1 ст. 49 Закону України Про виконавче провадження виконавче провадження підлягає закінченню в разі направлення виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби.

Заявник вважає, що отримавши вищезазначену заяву боржника від 27.08.2014 та керуючись положеннями ч. 5 ст. 20 та п. 10 ч. 1 ст. 49 Закону України Про виконавче провадження, державний виконавець мав би не пізніше 28.08.2014 закінчити виконавче провадження та надіслати виконавчий документ за новим місцем роботи ОСОБА_3 Проте, в порушення зазначених норм державний виконавець не закінчив виконавче провадження № 44393171 та не направив виконавчий документ за належністю, натомість здійснював подальші дії щодо виконання виконавчого листа № 480/447/14-ц від 07.08.2014, зокрема, звернув стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи ОСОБА_3 та доручив Заводському відділу ДВС ММУЮ провести виконавчі дії щодо перевірки інформації про фактичне місцезнаходження боржника та його майна.

Про дату, час і місце розгляду скарги заявник, державний виконавець та заінтересована особа ОСОБА_4 повідомлені вчасно та належним чином.

У судовому засіданні представник заявника скаргу підтримав і просив її задовольнити.

Державний виконавець проти задоволення скарги заперечував, посилаючись на те, що діяв у межах повноважень та у спосіб, встановлених Законом України Про виконавче провадження, вважає скаргу необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Заінтересована особа - стягувач ОСОБА_4 у судове засідання не зявився, заперечень проти скарги не надав.

Розглянувши скаргу, а також додані до неї документи, матеріали виконавчого провадження, заслухавши пояснення представника заявника та державного виконавця, суд дійшов такого:

Відповідно до ч. 1 ст. 383 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно з положеннями ст. 385 ЦПК України скаргу може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

У пункті 5 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 6 Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах роз'яснено, що відповідно до статті 385 ЦПК України скаргу на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби може бути подано до суду у десятиденний строк, а при оскарженні постанови про відкладення провадження виконавчих дій - у триденний строк, які обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Як вбачається із змісту скарги та матеріалів, що додані до неї, а також матеріалів виконавчого провадження, заявник не отримував оскаржуваних постанов від 10.03.2015 та 12.03.2015, а з їх текстом його представник був ознайомлений тільки 20.05.2015. Отже про порушення його прав заявник дізнався 20.05.2015. Із скаргою заявник звернувся до суду 02.06.2015, тобто у встановлений законом строк для звернення до суду із скаргою.

З огляду на викладене, питання поновлення процесуального строку, встановленого ст. 385 ЦПК України, судом не вирішується.

На підставі рішення Миколаївського районного суду Миколаївської області від 07.05.2014, що набрало законної сили 03.07.2014, Миколаївським районним судом Миколаївської області 07.08.2014 видано виконавчий лист № 480/447/14-ц про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 33311 грн. 94 коп. майнової шкоди. У вказаному виконавчому листі зазначено адресу боржника: АДРЕСА_1.

Отримавши виконавчий лист № 480/447/14-ц від 07.08.2014, стягувач ОСОБА_4 13.08.2014 звернувся до відділу Державної виконавчої служби Миколаївського районного управління юстиції із заявою від 12.08.2014 про відкриття виконавчого провадження.

15.08.2014 постановою державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Миколаївського районного управління юстиції відкрито виконавче провадження № 44393171 про примусове виконання виконавчого листа № 480/447/14-ц від 07.08.2014. У вказаній постанові про відкриття виконавчого провадження також зазначена адреса боржника: АДРЕСА_2.

28.08.2014 боржник ОСОБА_3 звернувся до відділу Державної виконавчої служби Миколаївського районного управління юстиції із заявою від 27.08.2014, у якій повідомив, що від сплати боргу не відмовляється, також, посилаючись на скрутне матеріальне положення, повідомив, що сплатити заборгованість негайно не має можливості, тому просив направити виконавчий документ для утримання за місцем отримання ним заробітної плати, а саме, Миколаївська обласна філармонія, вул. Маршала Василевського, 55. При цьому у вказаній заяві боржник також зазначив свою адресу: АДРЕСА_2.

Відповідно до ст. 1 Закону України Про виконавче провадження (далі - Закон) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Відповідно до ч. ч. 6, 7 ст. 12 Закону боржник зобов'язаний: утримуватися від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надавати у строк, установлений державним виконавцем, достовірні відомості про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасно з'являтися за викликом державного виконавця; письмово повідомляти державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов'язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 19 Закону державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону, за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Відповідно до ч. ч. 1, 3, 4, 5 ст. 20 Закону виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця виконання між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії з виконання рішення на території, на яку поширюються їх функції, належить стягувачу.

Державний виконавець вправі провадити виконавчі дії щодо виявлення та звернення стягнення на кошти, які перебувають на рахунках та вкладах боржника у банках чи інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах на території, на яку поширюється юрисдикція України.

У разі необхідності перевірки інформації щодо наявності боржника чи його майна або його місця роботи на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, державний виконавець може своєю мотивованою постановою, затвердженою начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований, доручити проведення перевірки вказаної інформації відповідному відділу державної виконавчої служби. Державний виконавець відділу державної виконавчої служби, якому доручено проведення перевірки зазначеної інформації, у разі виявлення майна боржника повинен здійснити його опис та арешт. Виконавчі дії за дорученням проводяться у строк не пізніше десяти робочих днів з моменту надходження до відділу державної виконавчої служби відповідної постанови державного виконавця в межах виконавчого провадження, у якому винесено цю постанову. За результатами проведених дій складається акт, що направляється державному виконавцю, який виніс постанову.

У разі якщо у процесі виконавчого провадження державним виконавцем отримано документальне підтвердження про зміну або встановлення місця проживання, перебування чи місцезнаходження боржника, його майна, місця його роботи на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, та з'ясувалося, що майно боржника, на яке можна звернути стягнення, відсутнє на території, на яку поширюється компетенція державного виконавця, державний виконавець не пізніше наступного дня з моменту, коли йому стали відомі зазначені обставини, надсилає виконавчий документ за новим місцем проживання чи місцезнаходженням боржника, місцем його роботи чи місцезнаходженням майна боржника, про що повідомляє стягувачу.

Як вбачається з матеріалів виконавчого провадження, боржник ОСОБА_3 28.08.2014 звернувся до відділу Державної виконавчої служби Миколаївського районного управління юстиції із заявою від 27.08.2014 про направлення виконавчого документа для утримання за місцем отримання заробітної плати, а саме, Миколаївська обласна філармонія, вул. Маршала Василевського, 55.

Як вже зазначалось вище, відповідно до ч. 5 ст. 20 Закону у разі якщо у процесі виконавчого провадження державним виконавцем отримано документальне підтвердження про зміну або встановлення місця проживання, перебування чи місцезнаходження боржника, його майна, місця його роботи на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, та з'ясувалося, що майно боржника, на яке можна звернути стягнення, відсутнє на території, на яку поширюється компетенція державного виконавця, державний виконавець не пізніше наступного дня з моменту, коли йому стали відомі зазначені обставини, надсилає виконавчий документ за новим місцем проживання чи місцезнаходженням боржника, місцем його роботи чи місцезнаходженням майна боржника, про що повідомляє стягувачу.

Отже для того, щоб надіслати виконавчий документ за новим місцем проживання чи місцезнаходженням боржника, місцем його роботи чи місцезнаходженням майна боржника, державному виконавцю необхідно: по-перше, отримати документальне підтвердження про зміну або встановлення місця проживання, перебування чи місцезнаходження боржника, його майна, місця його роботи на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця; по-друге, з'ясувати, що майно боржника, на яке можна звернути стягнення, відсутнє на території, на яку поширюється компетенція державного виконавця.

У матеріалах виконавчого провадження № 44393171 міститься інформація, про те, що боржник має два місця роботи, одне у Ленінському районі м. Миколаєва Миколаївська обласна філармонія, інше у Центральному районі м. Миколаєва комунальна організація Миколаївське державне вище музичне училище.

З наданих у судовому засіданні пояснень державного виконавця, а також матеріалів виконавчого провадження № 44393171 вбачається, що станом на 28.08.2014 державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Миколаївського районного управління юстиції не було з'ясовано чи відсутнє на території, на яку поширюється компетенція державного виконавця, майно боржника, на яке можна звернути стягнення.

Крім цього, ч. 5 ст. 20 Закону не передбачено, що безумовною підставою для передачі виконавчого листа за місцем роботи боржника є його звернення із відповідною заявою до Державної виконавчої служби, також така заява боржника не є безумовною підставою для зясування державним виконавцем обставин, зазначених у вказаній статті Закону.

З огляду на викладене, суд вважає, що станом на 28.08.2014 у державного виконавця були відсутні, передбачені Законом, підстави для надіслання виконавчого документа за місцем роботи боржника у Ленінському районі м. Миколаєва та закінчення виконавчого провадження відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 49 Закону.

Також з пояснень представника заявника та державного виконавця, наданих у судовому засіданні, стало відомо, що на час розгляду даної скарги, судове рішення виконується шляхом надходження коштів, які утримуються з доходу боржника, отриманого останнім за місцем його роботи у Ленінському районі м. Миколаєва - у Миколаївській обласній філармонії.

Інших підстав, в обґрунтування неправомірності рішень, дій або бездіяльності державного виконавця під час виконання рішення Миколаївського районного суду Миколаївської області від 07.05.2014, на підставі якого Миколаївським районним судом Миколаївської області 07.08.2014 видано виконавчий лист № 480/447/14-ц про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 33311 грн. 94 коп. майнової шкоди, заявник у скарзі не наводить.

Отже суд вважає, що оскаржувані рішення, дії та бездіяльність прийняті та вчинені державним виконавцем відповідно до закону, в межах його повноважень, і не вбачає порушень прав боржника під час виконання державним виконавцем відділу Державної виконавчої служби Миколаївського районного управління юстиції рішення Миколаївського районного суду Миколаївської області від 07.05.2014, на підставі якого Миколаївським районним судом Миколаївської області 07.08.2014 видано виконавчий лист № 480/447/14-ц про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 33311 грн. 94 коп. майнової шкоди.

За таких обставин скарга є необґрунтованою і такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 210, 213, 385-387 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 про: визнання неправомірною бездіяльності державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Миколаївського районного управління юстиції по незакінченню виконавчого провадження № 44393171; визнання неправомірними дій державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Миколаївського районного управління юстиції по зверненню стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника та по дорученню Заводському відділу ДВС ММУЮ провести виконавчі дії щодо перевірки інформації про фактичне місцезнаходження боржника та його майна в рамках виконавчого провадження № 44393171; визнання незаконною та скасування постанови державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Миколаївського районного управління юстиції про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 10.03.2015 та від 12.03.2015 про доручення Заводському відділу Державної виконавчої служби Миколаївського районного управління юстиції провести виконавчі дії щодо перевірки інформації про фактичне місцезнаходження боржника та його майна; зобовязання державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Миколаївського районного управління юстиції закінчити виконавче провадження № 44393171, - відмовити.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга апеляційному суду Миколаївської області через Миколаївський районний суд Миколаївської області протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н.О. Шаронова

21.07.2015