АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 серпня 2015 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Чернівецької області в складі:

головуючої Перепелюк І. Б.

суддів: Чупікової В.В., Галичанського А.Д.

секретар Тодоряк Г.Д.

за участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа на стороні відповідача ОСОБА_4 про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину за апеляційною скаргою представника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_3 на рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 20 травня 2015 року та додаткове рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 29 травня 2015 року -

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3, третя особа на стороні відповідача ОСОБА_4 про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину.

Позовні вимоги обґрунтовувала слідуючими обставинами.

08.03.2013р. між нею та ОСОБА_3 була досягнута домовленість про продаж останньою житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 власником якого є донька ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 09.04.2011р., посвідченого приватним нотаріусом та зареєстрованого в державному реєстрі за № 4914.

Згідно договору позивач мав сплатити відповідачу кошти в сумі 12000 доларів США, однак нею було сплачено 3500 доларів США в якості авансу,

Справа №22ц-960 Головуючий у 1 інстанції Кириляк А.Ю.

Категорія 19/20 Доповідач Перепелюк І.Б.

підтвердженням чого є письмова розписка.

Позивач надала ОСОБА_3 письмове підтвердження того, що решта суми буде виплачена до 08 березня 2015 року, при цьому між ними була досягнута домовленість про те, що у разі невиплати нею решти суми, договір купівлі - продажу розривається, що було зазначено в розписці ОСОБА_3 від 08.03.2013р.

Відповідач в той же день передала їй ключі від зазначеного житлового будинку, в який згодом поселився син позивача зі своєю сім'єю. Позивач витратила додаткові кошти в сумі 1549грн. на придбання необхідних матеріалів та проведення поточного ремонту даного житлового будинку.

За період проживання в зазначеному житловому будинку всі платежі за газ, електроенергію та воду були оплачені її сином в повному обсязі. Хвороба сина та невістки, їх дітей, потреба їх лікування в стаціонарних умовах стали причиною тимчасового повернення 19 серпня 2014 року усієї сім'ї сина до с.Барабой, Овідіопольського району, Одеської області.

У вересні 2014 року ОСОБА_3 попередила ОСОБА_2 про те, що змінила замки у будинку та має намір продати житловий будинок.

Відповідач не повернула кошти, сплачені їй як аванс 3500 доларів США.

Позивач просила застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину, укладеного між нею та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 08 березня 2013 року та стягнути з ОСОБА_3 сплачені 3500 доларів США та проценти в сумі 3263грн. за користування коштами.

Рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 20.05.2015р. позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4 про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину, задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 кошти сплачені за нікчемним попереднім договором купівлі-продажу житлового будинку від 08.03.2013р. в сумі 3500дол. США. В задоволені інших позовних вимог відмовлено. Вирішено питання щодо судових витрат.

Додатковим рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 29.05.2015р. зазначено про стягнення коштів в національній валюті гривні відповідно до офіційного курсу Національного Банку України до долара США на день проведення відповідачем платежу.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, просить рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 20.05.2015р. та додаткове рішення від 29.05.2015 року скасувати в частині задоволених позовних вимог та ухвалити нове рішення про відмову в позові.

Апелянт вважає оскаржувані рішення незаконними та необґрунтованими. Посилається на порушення судом норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи.

Апелянт зазначає, що оскільки порушення зобов'язання сталось із вини позивача, то передані грошові кошти в якості завдатку правомірно залишені відповідачем у себе. Апелянт посилається на те, що розмір матеріальної шкоди, спричиненої знищенням господарської будівлі сараю та ушкодженням решти нерухомого майна, які були спричинені мешканцями будинку не перевищує суми завдатку.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити, рішення - залишити без змін з наступних підстав.

Встановлено, що 08.03.2013р. сторони попередньо домовились про купівлю - продаж житлового будинку розташованого за адресою вул. Л.Кобилиці 2, м.Вашківці, Вижницького району, Чернівецької області за 12000 дол.США.

Відповідно до договору - купівлі продажу від 29 квітня 2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі №4914 власником даного будинку є донька відповідача ОСОБА_4

Як вбачається із письмової розписки від 08.03.2013р., відповідач ОСОБА_3 отримала від ОСОБА_2 кошти в сумі 3500дол. США за житловий будинок, який розташований за адресою АДРЕСА_1

Відповідно до ст. 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена - у письмовій формі.

Приписами ст. 657 ЦК України встановлено, що договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Таким чином, сторонами під час укладення договору порушено вимоги щодо його форми та нотаріального посвідчення, а тому договір нікчемний в силу закону.

Згідно ч. 1 ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Нікчемний правочин є недійсним через невідповідність його вимогам закону та не потребує визнання його таким судом. Оспорюваний правочин може бути визнаний недійсним лише за рішенням суду.

Відповідно до ст. ст. 215, 216 ЦК вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину.

Суд першої інстанції зробив правильний висновок, що укладений між сторонами 08.03.2013р. попередній договір є нікчемний, оскільки сторонами не додержано вимоги закону про його нотаріальне посвідчення та в силу приписів ст.216 ЦПК, застосував наслідки недійсності нікчемного правочину, задовольнивши вимоги позивача про стягнення з відповідача грошових коштів, сплачених за даним договором. У разі застосування наслідків нікчемності правочину (реституції) сторони зобов'язані повернути одна одній все те, що вони набули за нікчемним правочином. Стягнення процентів за користування коштами в такому випадку не передбачено.

Посилання апелянта на те, що не укладення договору купівлі-продажу будинку відбулось у зв»язку із відмовою позивача від зобов»язання і в такому разі кошти не підлягають поверненню, є безпідставними.

Оскільки укладений між сторонами попередній договір від 08.03.2013р. є нікчемним, а отже не створює юридичних наслідків, суд першої інстанції дійшов до обгрунтованого висновку щодо стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_2 грошових коштів, сплачених за даним договором.

Доводи апелянта про те, що позивачем внаслідок безвідповідального ставлення було знищено господарську будівлю сараю, а отже розмір матеріальної шкоди спричиненої знищенням даної будівлі не перевищує суми завдатку є необґрунтованими, оскільки на підтвердження факту, що саме позивачем була спричинена дана шкода, апелянтом не було надано жодних доказів. Також ОСОБА_7 не заявляла вимоги щодо відшкодування їй вказаної шкоди.

За таких обставин, суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального, процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, підстав для зміни чи скасування рішень не вбачається.

Керуючись ст.ст.307, 308 ЦПК України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 20 травня 2015 року та додаткове рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 29 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуюча ( підпис)

Судді:(підписи)

З оригіналом вірно :