Справа № 462/7598/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2015 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді: Бориславського Ю.Л.,

при секретарі: Каралюс Т.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Львові цивільну справу за позовною заявою Державного підприємства «Міжнародний аеропорт Львів» імені ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди, суд, -

в с т а н о в и в:

Державне підприємство «Міжнародний аеропорт Львів» імені ОСОБА_1 звернулося до суду із позовом про стягнення з ОСОБА_2 95690 грн. завданої матеріальної шкоди та 1500 грн. вартості проведеної оцінки матеріального збитку. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що 03.04.2014 року ОСОБА_2, керуючи автомобілем «Фіат», номерний знак НОМЕР_1, не вибрав безпечної швидкості руху та не вжив заходів для зменшення швидкості, в результаті чого здійснив наїзд на перешкоду (шлагбаум, касовий апарат, опору з камерою), чим порушив п.п.12.1, 12.3 Правил дорожнього руху України. Постановою Залізничного районного суду м.Львова від 24.04.2014 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено штраф у розмірі 340 грн. Згідно з висновком стислого звіту про оцінку майна витрати на відновлення пошкодженого обладнання, включаючи монтаж та пусконалагоджувальні роботи становить 95690 грн., а вартість цієї оцінки 1500 грн. Зазначив, що відповідач в добровільному порядку не відшкодував завдану шкоду, що й стало причиною звернення до суду.

Суд, ухвалив справу розглядати без участі представника позивача ОСОБА_3, який подав заяву, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить розглядати справу у його відсутності та проти заочного розгляду справи не заперечує /заява в матеріалах справи/, що відповідає вимогам ст.158 ЦПК України.

Відповідач, який належним чином був повідомлений про час, день та місце розгляду, що стверджується повідомленням про вручення поштового повідомлення, яке було повернуте поштовим відділенням у звязку із закінченням терміну зберігання, що свідчить про те, що відповідач свідомо не бажав отримати таке, адже як вбачається із відомостей адресно-довідкового під розділу ГУ ДМС УДМС України у Львівській області, відповідач ОСОБА_2 зареєстрований на ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с.23/, на яку й було направлено дане повідомлення, заяви про розгляд справи за його відсутності не надходили, крім цього, представник позивача зазначив, що не заперечує проти заочного вирішення справи.

За таких обставин, відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Вивчивши матеріали справи та дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Судом встановлено, що 03.04.2014 року ОСОБА_2, керуючи автомобілем «Фіат», номерний знак НОМЕР_1, не вибрав безпечної швидкості руху та не вжив заходів для зменшення швидкості, в результаті чого здійснив наїзд на перешкоду (шлагбаум, касовий апарат, опору з камерою), чим порушив п.п.12.1, 12.3 Правил дорожнього руху України.

Постановою Залізничного районного суду м. Львова від 24.04.2014 року /а.с.6/ ОСОБА_2 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу.

Відповідно до вимог ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Довідкою Відділу Державтоінспекції Львівського міського управління ГУМВС України у Львівській області №06/3взвод від 06.05.2014 року підтверджено факт пошкодження 03.04.2014 року о 23.16 год. на вул. Любінська, 168 у м. Львові бетонного фундаменту, світлофорного обєкту, автоматичного шлагбауму, касового реєстратора пропускного режиму, стійки з камерою та інших дрібних деталей /а.с.5/.

Також встановлено, що вказане обладнання, згідно довідки №2482 від 16.10.2015 року, перебуває на балансі ДП «МА «Львів» ім. Данила Галицького» /а.с.4/.

Відповідно до висновку стислого звіту про оцінку майна від 26.05.2014 року, виконаного сертифікованим субєктом оціночної діяльності ТОВ «Периметр» /а.с.10/, вартість матеріального збитку (витрат на відновлення пошкодженого обладнання, включаючи монтаж та пусконалагоджувальні роботи), з урахуванням ПДВ, становить 95690 грн. /а.с.7-9/.

Згідно п.3 ч.2 ст.11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

У відповідності до ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у звязку із знищенням або пошкодженням речі, а також втрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі.

Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (частина друга статті 1166 ЦК України) відповідач звільняється від обовязку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина пята статті 1187 ЦК України, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК України). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобовязана відшкодувати шкоду.

Відповідно до ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що позивач в ході розгляду справи довів, що внаслідок ДТП, винуватцем якої є відповідач ОСОБА_2, відбулося пошкодження належного ДП «МА «Львів» ім. Данила Галицького» майна та завдана матеріальна шкода, в розмірі 95690 грн., а відтак підлягає відшкодуванню за рахунок цього відповідача.

Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Зі змісту ст. 10 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Положеннями ч.1 ст.11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст.212 ЦК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать, зокрема, витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз.

Як вбачається із платіжного доручення №2726 від 03.06.2014 року та акту приймання виконаний робіт від 03.06.2014 року ДП «МА «Львів» ім. Данила Галицького сплатило 1500 грн. ТОВ «Периметр» за визначення вартості матеріальних збитків /а.с.3, 17/.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. У звязку з цим суд вважає за необхідне стягнути з відповідача 1457,85 грн. судових витрат, сплачених позивачем /а.с.18, 19/.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 61, 88, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст.ст.11, 22, 1166, 1167, 1187 ЦК України, суд,

в и р і ш и в:

Позов Державного підприємства «Міжнародний аеропорт Львів» імені ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь Державного підприємства «Міжнародний аеропорт Львів» імені ОСОБА_1 /код 33073442/ 95690 /девяносто пять тисяч шістсот девяносто гривень/ завданої матеріальної шкоди та 1500 грн. вартості проведеної оцінки матеріального збитку, а всього 97147 /девяносто сім тисяч сто сорок сім/ гривень 85 коп.

Стягнути ОСОБА_2 на користь Державного підприємства «Міжнародний аеропорт Львів» імені ОСОБА_1 /код 33073442/ 1457 /одну тисячу чотириста пятдесят сім/ гривень 85 коп. судового збору, сплаченого позивачем.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Залізничний районний суд м. Львова шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: /підпис/

З оригіналом згідно.

Суддя: Бориславський Ю. Л.