Справа № 351/1062/15-ц
Номер провадження №2/351/489/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2015 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Боднарука М.В.,

за участі секретаря Лакуста М.З.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Снятині справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Тулуківської сільської ради про визнання права власності на житловий будинок, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулися до суду із позовом про визнання права власності на будинковолодіння, що знаходиться по вул.Шевченка, 73 в с.Тулукові Снятинського р-ну Івано-Франківської обл., мотивуючи тим, що станом на 15 квітня 1991 року дане будинковолодіння відносилось до суспільної групи «Колгоспний двір» в склад якого входило четверо осіб: голова двору ОСОБА_4, 1930 р.нар., ОСОБА_1,1962 р.нар., ОСОБА_5,1984 р.нар. та ОСОБА_6,1989 р.нар..

На підставі рішення Снятинської районної ради народних депутатів № 62 від 12.04.1989 р. 14 квітня 1989 року було видано свідоцтво про право власності на житловий будинок з господар¬ськими будівлями в ОСОБА_7 по вул. Шевченка № 73 колгоспному двору, головою якого була ОСОБА_4.

Даний житловий будинок знаходиться на земельній ділянці загальною площею 0.35 га в тому числі для обслуговування житлового будинку та господарських будівель та ведення особистого селянського господарства, яка не приватизована.

18.09.2014 року померла ОСОБА_4 і належну їй 1/4 частку в даному будинковлодінні успадковує її дочка позивачка по справі ОСОБА_1 і таким чином їй належить 1/2 частка даного будинковолодіння.

В зв'язку з тим, що дане господарство відносилось до суспільної групи «колгоспний двір», і частки в майні даного колгоспного двору не визначені нотаріальна контора відмовила видати свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_4, а тому позивачі просять суд визнати за ними право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться по вул. Шевченка,73 у с. Тулуків Снятинського р-ну Івано-Франківської обл. за ОСОБА_1 на 1/2 частку, за ОСОБА_5 та ОСОБА_6 по 1/4 частки.

Позивачі подали до суду заяви, якими позовні вимоги підтримали у повному обсязі, позов просили задоволити, а справу просили розглядати у їх відсутності.

Голова Тулуківської сільської ради подав до суду заяву, якою позовні вимоги визнав, проти задоволення позову не заперечив, справу просив розглядати без участі представника сільської ради.

Суд дослідивши матеріали справи, зокрема: Довідку Тулуківської сільської ради №403/01-25 від 26.06.2015 р. про членів колгоспного двору станом на 15.04.1991 року; Довідку Тулуківської сільської ради №404/01-25 від 26.06.2015 р. про земельні ділянки; Відмову Першої Снятинської ДНК №733/02-14 від 26.06.2015 р.; Свідоцтво про смерть ОСОБА_4, Виписку з інвентаризаційних матеріалів ОКП «Коломийське МБТІ» №23-34/306487 від 21.04.2015 р.; Свідоцтво про право особистої власності на будинковолодіння по вул.Шевченка, 73 в с.Тулукові Снятинського р-ну Івано-Франківської обл.; Технічний паспорт на житловий будинок по вул.Шевченка, 73 в с.Тулукові Снятинського р-ну Івано-Франківської обл., приходить до переконання, що позов є обґрунтованим, підставним, а тому підлягає до задоволення.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику, у справах за позовами про захист права приватної власності від 22.12.1995 року № 20 із змінами і доповненнями, щодо розяснення ст.ст. 17, 18 ЗУ Про власність вбачається, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Із ст. 1268 ЦК України вбачається, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

На підставі викладеного суд вважає, що слід право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться по вул. Шевченка,73 у с. Тулуків Снятинського р-ну Івано-Франківської обл. за ОСОБА_1 на 1/2 частку, за ОСОБА_5 та ОСОБА_6 по 1/4 частки.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 1261, 1268, 392 ЦК України, ст.ст. 213-215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться по вул. Шевченка,73 у с. Тулуків Снятинського р-ну Івано-Франківської обл. на 1/2 частку.

Визнати за ОСОБА_5 та ОСОБА_6 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться по вул. Шевченка,73 у с. Тулуків Снятинського р-ну Івано-Франківської обл. по 1/4 частки.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом 10 днів з дня його проголошення через Снятинський районний суд. У разі відсутності сторін, під час проголошення судового рішення подається апеляційна скарга протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: підпис

Голова Снятинського районного суду ОСОБА_8