АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого: Соколової В.В.

суддів: Пікуль А.А., Невідомої Т.О.

при секретарі Ільченко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва 04.11.2015 у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергія води», третя особа ДШ у Дніпровському районі ГУ ДФС у м. Києві про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

11.09.2015 ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, в якому, просив суд:

Ш поновити його на посаді начальника відділу збуту ТОВ «Компанія «Енергія води».

Ш стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 20.03.2015 до 10.09.2015 в розмірі 142499,93 грн.

Ш стягнути з відповідача на його користь, завдану моральну шкоду, яку позивач оцінює в розмірі 20000,00 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що його незаконно звільнено, при звільнені з ним не проведений розрахунок відповідно до умов трудового договору. Крім того, відповідач вчасно не повідомив позивача про звільнення.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 27.10.2015 на підставі заяви представника позивача позовні вимоги про поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника відділу збуту ТОВ «Компанія «Енергія води» залишені без розгляду.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва 04.11.2015 відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергія води», третя особа ДПІ у Дніпровському районі ГУ ДФС у м. Києві про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди.

Не погодився з таким рішенням позивач, ним подана апеляційна скарга, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Апеляційна скарга мотивована наявністю неправомірних дій представника позивача щодо подачі заяви про залишення без розгляду позовних вимог про поновлення на роботі, наслідком яких стало відхилення інших позовних вимог судом.

Справа № 755/17395/15-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/16315/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Савлук Т.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Соколова В.В.
В судовому засіданні апеляційної інстанції позивач підтримав апеляційну скаргу з підстав, викладених у ній, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити заявлені позовні вимоги.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти доводів апеляційної скарги, вважає рішення суду законним і обґрунтованими, просив залишити його без змін.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб які приймали участь в судовому засіданні, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу суд першої інстанції виходив з того, що ці вимоги є похідними та безпосередньо повязані з вирішенням судом питання про поновлення позивача на роботі, в той же час відповідачем поновлено позивача на роботі з моменту його звільнення, тобто з 20.03.2015, законність виданих наказів про звільнення та поновлення на роботі позивачем в межах даного спору не оспорюється.

З підстав недоведеності відмовлено у задоволенні позовних вимог про стягнення відшкодування за завдану моральну шкоду.

Вказані висновки суду першої інстанції, колегія суддів вважає такими, що відповідають фактичним обставинам та ґрунтуються на нормах чинного законодавства.

Судом встановлено, що з 16.10.2014 позивач ОСОБА_1 працював на посаді начальника відділу збуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергія води».

Наказом генерального директора ТОВ «Енергія води» №117-К від 20.03.2015 позивача звільнено із займаної посади з 20.03.2015 (а.с.43).

Наказом генерального директора ТОВ «Енергія води» №123-К від 07.05.2015 скасований наказ ТОВ «Компанія «Енергія Води» №117 від 20.03.2015 про звільнення ОСОБА_1 та поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника відділу збуту з 20.03.2015. Підстава: Акт службового розслідування від 07.05.2015 (а.с.44).

Починаючи з 07.05.2015 по 26.10.2015 працівниками ТОВ «Компанія «Енергія Води» складено Акти про відсутність позивача на роботі (як на своєму робочому місці, так і у ТОВ «Компанія «Енергія Води») протягом робочого дня (а.с.74-100, 102-105, 118-121)

Таким чином, на час ухвалення рішення суду першої інстанції позивач був поновлений на роботі.

Згідно позовної заяви позивачем заявлені вимоги про стягнення середнього заробітку на підставі ст.ст. 47,116,117 КЗпП України, які передбачають обовязок власника або уповноваженого ним органу провести розрахунок з працівником в день звільнення та міру відповідальності за затримку цього розрахунку.

В силу ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Оскільки на час ухвалення рішення суду позивач не є звільненим, то обовязок власника або уповноваженого ним органу провести з ним розрахунок не настав, відповідно і підстави для застосування міри відповідальності за затримку цього розрахунку відсутні, а інших вимог позивач в ході розгляду даної справи не заявляв.

Доводи апеляційної скарги щодо неправомірних дій представника позивача при подачі заяви про залишення без розгляду позовних вимог про поновлення на роботі на правильність рішення не впливають з огляду на викладене вище. При цьому слід звернути увагу, що позивачем відповідна ухвала суду не оскаржувалась, даних про розірвання договору про надання правової допомоги з адвокатом Приймаком О.Ю. з підстав порушення прав позивача матеріали справи не місять, а тому вказані доводи колегія суддів вважає необґрунтованими.

З врахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановивши фактичні обставини справи, дав належну оцінку представленим доказам, та правильно вирішив спір по суті у, визначений спосіб.

Рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва 04.11.2015 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: