30.09.2015 Справа № 363/2322/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ Справа 436/2322/15-ц

29.09.2015 року Вишгородський районний суд Київської області, у складі:

головуючого - Котлярової І.Ю.,

при секретарі - Палій Л.О.,

за участі позивача - ОСОБА_1І .,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Вишгорода цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради, треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_4 про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 сільської ради, треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_4, про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно в обґрунтування якого вказала, що 11.05.2013 року померла її матір ОСОБА_5, яка на день своєї смерті проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. Після смерті матері залишилось спадкове майно, яке складається з житлового будинку з надвірними будівлями, до знаходиться за вище зазначеною адресою та земельна ділянка площею 0,2500 га. для будівництва та обслуговування належного житлового будинку. 19.11.2009 року, ОСОБА_5 склала заповіт, посвідчений державним нотаріусом Вишгородської районної державної нотаріальної контори за реєстром № 2у-3414 яким, на випадок її смерті вона заповіла ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 ? частину всього свого майна, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 ? частину всього свого майна та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 ? частину всього майна.

Спадкове майно після смерті матері, ОСОБА_6 прийняла у встановлений законом шестимісячний термін шляхом подачі заяви про прийняття спадщини до Вишгородської районної державної нотаріальної контори та отримання свідоцтв про право власності в порядку спадкування.

У звязку із чим позивач просить суд встановити факт родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_5, померлою 11.05.2013 року, та визнати за ОСОБА_1, у порядку спадкування за законом, право власності на спадкове майно, на ? частину житлового будинку № 26, що знаходиться за адресою: Київська область, Вишгородський район, смт. Демидів, вул. Поштова, після померлої 11.05.2013 року ОСОБА_5

У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримали у повному обсязі, надала пояснення аналогічні пояснення викладеним у позовній заяві та просила їх задовольнити. В подальшому надала до суду заяву у якій просила дану цивільну справу розглядати за її відсутності.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради у судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечував.

Треті особи, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у судових засідання заявлені позовні вимоги визнали у повному обсязі, в подальшому надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, проти задоволення позову не заперечували.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів. У ст.10 ЦПК України, говориться, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5 її батьками є ОСОБА_8 та ОСОБА_9 (а.с.7) та згідно рішення Києво-Святошинського районного суду від 16.04.1971 року шлюб між ОСОБА_10 та ОСОБА_8 було розірвано та прізвище ОСОБА_9 було змінено на «Духота» (а.с.91-92).

З трудової книжки виданої на імя позивача вбачається, що вона її отримала з зазначенням прізвища «Кармаліт», потім у звязку зі шлюбом її прізвище було змінено на «Павлова», а потім у звязку з другим вступом у шлюб її прізвище було змінено на «Сікорська» (а.с.109). Щодо зміни прізвища позивача також свідчать відомості викладені у свідоцтві про розірвання шлюбу між ОСОБА_11 та ОСОБА_12, прізвище після розірвання шлюбу останньою залишено «Павлова» (а.с. 8). Згідно свідоцтва про шлюб 12.03.1975 року було зареєстровано шлюб між ОСОБА_13 та ОСОБА_12, та прізвище з «Павлова» було змінено на «Сікорська» (а.с.9).

Таким чином, під час судового засідання знайшло свої підтвердження те, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5 є донькою померлої 11.05.2013 року ОСОБА_5.

Статтею 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а заповітом, згідно до ст.1233 ЦК України є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

11.05.2013 року померла ОСОБА_5 (а.с.57).

09.11.2010 року ОСОБА_5 було складено заповіт про те, що вона все своє майно заповідає у відповідних частках ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, даний заповіт було посвідчено державним нотаріусом Вишгородської районної державної нотаріальної контори (а.с.58).

Із наданих до суду документів, а саме матеріалів спадкової справи, відкритої щодо майна померлої ОСОБА_5 та відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що ОСОБА_5 на час її смерті належав житловий будинок розташований за адресою: Київська область, Вишгородський район, с.Демидів, вул.Поштова, 26.

Статтею 1216 ЦК України встановлено, що спадкування є перехід прав та обовязків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

З матеріалів спадкової справи №02-14 до майна померлої 11.05.2013 року ОСОБА_5 вбачається, що ОСОБА_1 звернулась у визначений час до нотаріальної контори з приводу прийняття спадщини та отримала відповідні свідоцтва про право на спадщину. Також у матеріалах спадкової справи містяться заяви ОСОБА_4 та ОСОБА_3, про те, що вони відмовляються від прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1.

На теперішній час, згідно розяснення щодо видачі свідоцтва про право на спадщину, наданого 25.05.2015 року державним нотаріусом Вишгородської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_1 позбавлена можливості оформити другу частку спадщини на спірний житловий будинок у звязку із недоведеністю факту родинних відносин зі спадкодавцем та відстуностю правовстановлюючих документів (а.с.59).

Таким чином, під час судового засідання знайшов підтвердження факт родинних відносин між позивачем та померлою 11.05.2013 року ОСОБА_5 та те, що померлій ОСОБА_5 на праві приватної власності належав спірний будинок, у звязку із чим суд вважає, що заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування», ст. ст. 11, 15, 16, 1216, 1218, 1225, 1268, 1299 ЦК України, ст.ст.3, 10, 11, 256, 257, 258, 259 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт того, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, є рідною донькою ОСОБА_5, яка померла 11.05.2013 року.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину житлового будинку, що розташований за адресою: Київська область, Вишгородський район, смт. Демидів, вул. Поштова 26, в порядку спадкування після померлої 11.05.2013р. ОСОБА_5.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Київської області через Вишгородський районний суд Київської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя - І.Ю.Котлярова