печерський районний суд міста києва
Справа № 757/3373/14-ц
У Х В А Л А

26 серпня 2015 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Цокол Л.І. ,

при секретарі - Іваненко С. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві заяву Акціонерного товариства «Реверта» про перегляд рішення Печерського районного суду м. Києва від 19 березня 2014 року у зв'язку з нововиявленими обставинами,

В С Т А Н О В И В :

Відповідач АТ «Реверта» звернувся до суду із заявою і просить скасувати рішення Печерського районного суду м. Києва від 19 березня 2014 року у справі №757/3373/14-ц та ухвалити нове рішення, яким у позові ОСОБА_1 відмовити повністю. Заява обґрунтована наступними обставинами. Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 19 березня 2014 року у справі №757/3373/14-ц задоволені вимоги позивача ОСОБА_1 до АТ «Реверта» , а саме визнано право власності ОСОБА_1 на нерухоме майно - нежитлові приміщення, розташовані за адресою : АДРЕСА_1, загальною площею 1 032,30 кв.м., що становить 13/100 від всього домоволодіння. Рішення мотивоване тим, що позивач є власником нежитлових приміщень на підставі договору купівлі-продажу нежитлового приміщення від 16.01.2014р., укладеного з ОСОБА_2 та посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Малиновською О.Ю. та зареєстрований в реєстрі за №69. Підставами для перегляду рішення за нововиявленими обставинами відповідач АТ «Реверта» вказує наступне. 12 січня 2015 року Вищий господарський суд України прийняв постанову у справі №К2/107-12/13, якою залишив в силі рішення Господарського суду Київської області від 26 грудня 2013 року, у цій справі про визнання права власності на нежитлові приміщення за АТ «Реверта». Таким чином, господарські суди встановили, що після звернення стягнення на нежитлові приміщення у 2011 році відповідно до умов іпотечного договору від 23.08.2007р. №2.1.16.4-07/22-ІЕ1 АТ «Реверта» є власником цього майна. З огляду на вказане, зазначена обставини є істотною для даної справи, в якій ОСОБА_1 посилаючись на укладений у 2011 році договір купівлі-продажу, заявила позовні вимоги про визнання за нею права власності на нежитлові приміщення. Про вказану обставину стало відомо лише 12 січня 2015 року після прийняття Вищим господарським судом України постанови, якою залишено в силі рішення Господарського суду Київської області від 26.12.2013р. у справі №К2/107-12/13 про визнання права власності АТ «Реверта» на нежитлові приміщення, оскільки саме починаючи з вказаної дати зазначене рішення місцевого господарського суду вступило в законну силу. Посилаючись на вказане відповідача вказує, що рішення суду від 19 березня 2014 року підлягає перегляду у зв'язку з нововиявленими обставинами, оскільки власником нежитлових приміщень є АТ «Реверта», а не ОСОБА_1

Крім того, відповідач АТ «Реверта» вказує на те, що ОСОБА_2 не мала права відчужувати нежитлові приміщення на користь позивача ОСОБА_1 на підставі договору купівлі - продажу, оскільки не була власником цього майна, а отже і договір купівлі-продажу, за яким позивач набула права власності на нежитлові приміщення є нікчемним та не створює жодних юридичних наслідків. Отже позивач ОСОБА_1 не є власником та добросовісним набувачем нежитлових приміщень , та відповідно у задоволенні її вимог необхідно відмовити.

Під час судового розгляду представники відповідача Левіцький Є.В. та Савчук М.Ю. підтримали заяву з наведених у ній обставин, наполягали на її задоволенні, звертаючи увагу на те, що вимоги позивача про визнання за нею права власності є безпідставними та необґрунтованими.

Представник позивача ОСОБА_6 заперечував проти задоволення заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, посилаючись на те, що ті обставини на які вказує відповідач не є нововиявленими, були предметом дослідження судом першої та апеляційної інстанції. Та обставина, що рішення Господарського суду Київської області від 26 грудня 2013 року набрало законної сили 12 січня 2015 року не є обставиною в розумінні положень с т. 361 ЦПК України. Також зі свого боку представник позивача наводив аргументи в обґрунтування правильності позиції суду викладеної в рішенні від 19 березня 2014 року та достатності підстав для задоволення вимог позивача ОСОБА_1

Суд вислухавши пояснення представників відповідача Левіцького Є.В. та Савчук М.Ю., представника позивача ОСОБА_6, дослідивши письмові матеріали, прийшов до наступного висновку.

Встановлено, що рішенням Печерського районного суду м. Києва від 19 березня 2014 року було задоволено вимоги позивача ОСОБА_1 до АТ «Реверат» та визнано за нею право власності на нерухоме майно - нежитлові приміщення, розташовані за адресою : АДРЕСА_1, загальною площею 1 032,30 кв.м., що становить 13/100 від всього домоволодіння.

АТ «Реверта» в судове засідання свого представника не направив.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 суд виходив з того, що право власності на нежитлове приміщення за відповідачем не реєструвалось, та на час укладення договору купівлі-продажу право власності на нежитлове приміщення було зареєстровано за продавцем - ОСОБА_2, на час укладення договору купівлі-продажу були відсутні обтяження нежитлового приміщення іпотекою та заборони відчуження чи арешти нежитлового приміщення, ОСОБА_1 , якій при укладенні договору купівлі-продажу нежитлового приміщення загальною площею 1032,30 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1, що складає 13/100 від всього домоволодіння, не було відомо про наявність договору іпотеки №2.1.16.-07/22ІК1 від 23.08.2007 р. та рішення Господарського суду Київської області від 26.12.2013 р. у справі №К2/107-12/13, і вона з причин відсутності будь-яких обмежень взагалі не могла знати про обмеження прав, враховуючи, що приміщення було придбане ОСОБА_1 за відплатним договором, її право власності на приміщення було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, то, враховуючи ст.388 ЦК України, вона набула право власності на нежитлове приміщення у відповідності до чинного законодавства і є добросовісним набувачем спірного майна.

Розглянувши апеляційну скаргу АТ «Реверта» на рішення Печерського районного суду м. Києва від 19 березня 2014 року, Апеляційний суд м. Києва у своїй ухвалі від 28 травня 2014 року, зробив висновок про те, що нежитлове приміщення на час укладення договору купівлі-продажу від 16 січня 2014 року належало його продавцю - ОСОБА_2

Також апеляційним судом зроблено висновок про те, оскільки право власності на нежитлове приміщення за відповідачем не реєструвалось, на час укладення договору купівлі-продажу право власності на нежитлове приміщення було зареєстровано за продавцем - ОСОБА_2, були відсутні обтяження нежитлового приміщення іпотекою та заборони відчуження чи арешти нежитлового приміщення, яке було придбане ОСОБА_1 за відплатним договором, її право власності на приміщення було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, тому вона набула право власності на нежитлове приміщення у відповідності до чинного законодавства і у відповідності до вимог ст.3 ЦПК України суд вірно зазначив, що її право власності, яке не визнається відповідачем, підлягає захисту шляхом визнання права власності на зазначене приміщення.

Звернувшись до суду із заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами відповідач АТ «Реверта» фактично зазначає про ті самі обставини, які були предметом дослідження суду першої та апеляційної інстанції, та яким надана відповідна правова оцінка.

Згідно ст. 361 ЦПК України рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті у зв'язку з нововиявленими обставинами. Підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

З огляду на викладене слід визнати посилання представників відповідача на постанову Вищого господарського суду України від 12 січня 2015 року, якою було залишено в силі рішення Господарського суду Київської області від 26 грудня 2013 року, як на істотну обставину, що не була і не могла бути відома відповідачу, та відповідно яка є підставою для перегляду рішення від 19 березня 2014 року за нововиявленими обставинами, таким , що не заслуговує на увагу, оскільки у розумінні положень п1 ч2 ст.361 ЦПК України вказана обставина не нововиявленою.

Так, слід виходити з того, що судом надавалась оцінка рішенню Господарського суду Київської області від 26 грудня 2013 року, та відповідно суд виходив з того, що на час укладення позивачем договору купівлі-продажу право власності за відповідачем зареєстровано не було, було зареєстровано за іншою особою, в даному випадку ОСОБА_2, при цьому були відсутні обтяження нежитлового приміщення іпотекою та заборони відчуження чи арешти нежитлового приміщення. При розгляді заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, за відсутності обгрунтованих підстав для перегляду, суд не вправі надавати оцінку вказаним обставинам, оскільки вони були предметом дослідження судом першої та апеляційної інстанції.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 361-363,365 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

заяву Акціонерного товариства «Реверта» про перегляд рішення Печерського районного суду м. Києва від 19 березня 2014 року у зв'язку з нововиявленими обставинами, залишити без задоволення. Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через районний суд протягом п'яти днів з дня отримання її копії.

Суддя Цокол Л.І.