Справа № 177/194/15-ц
Провадження № 2/177/363/15
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

22 грудня 2015 року

Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Приміч Г. І.

за участі: секретаря Ференц Я. З.,

позивача ОСОБА_1

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу Державної виконавчої служби Криворізького районного управління юстиції Дніпропетровської області, начальника відділу Державної виконавчої служби Криворізького районного управління юстиції Дніпропетровської області ОСОБА_2, про захист гідності, честі та ділової репутації, спростування недостовірної інформації, визнання дій протиправними, стягнення моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом 30.01.2015 року, в якому просив суд:

- визнати недостовірною, такою, що порушує його честь, гідність та ділову репутацію, інформацію, розповсюджену 21.01.2015 року начальником ВДВС Криворізького РУЮ ОСОБА_2 шляхом повідомлення в своєму виступі в судовому засіданні про нього як скаржника. Визнати протиправними дії начальника ВДВС Криворізького РУЮ ОСОБА_2 по розповсюдженню вказаної інформації;

- зобовязати ВДВС Криворізького РУЮ, протягом місяця з дня набрання рішенням законної сили, опублікувати в газеті «Сільське Криворіжжя» спростування наступного змісту «Начальник відділу Державної виконавчої служби України Криворізького районного управління юстиції ОСОБА_2 21.01.2015 року в судовому засіданні розповсюдила неправдиву інформацію, що директор ТОВ «МІК» ОСОБА_1 подає на неї численні скарги і це заважає роботі відділу. Спростовується за рішенням Криворізького районного суду»;

Судовий збір просив стягнути з ВДВС Криворізького РУЮ.

В обґрунтування свого позову вказував, що 21.01.2015 року він приймав участь в судових засіданнях в Криворізькому районному суді Дніпропетровської області за позовом Грищенко і ОСОБА_3 до ТОВ «МІК», представником якого він виступав, а також до відділу ДВС Криворізького РУЮ, представником якого виступала начальник відділу ОСОБА_2 Даючи пояснення ОСОБА_2 заявила, що вимушена багато часу витрачати відповідаючи на багаточисельні скарги ОСОБА_1, що відволікає її від роботи. Вважає, що поширена відповідачем інформація не відповідає дійсності, порушує його права, свободи, ганьбить честь, гідність та ділову репутацію, оскільки створює у громадськості уявлення про нього як злочинця.

В судовому засіданні, доповнивши позов, просив суд з відповідачів стягнути моральну шкоду в розмірі 5 мінімальних заробітних плат, що складає 6890 грн. Уточнені вимоги підтримав та наполягав на їх задоволенні.

Відповідач начальник відділу ДВС Криворізького РУЮ ОСОБА_2, яка дії в своїх інтересах та в інтересах ВДВС Криворізького РУЮ, 22.12.2015 року до суду не з'явилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена. В попередніх судових засіданнях проти позову заперечувала, вказувала, що вказані нею факти звернень позивача до ВДВС Криворізького РУЮ є достовірними, жодним чином не порушують особистих немайнових прав позивача, висловлена нею позиція є оціночним судженням, а тому спростуванню не підлягає.

Представник ОСОБА_2 - адвокат ОСОБА_4, 22.12.2015 року до суду не з'явився, просив справу розглянути за його відсутності та відсутності відповідача, надавши заперечення (а.с.66-69) та в попередніх судових засіданнях позов не визнав, проти його задоволення заперечував, посилаючись на відсутність правових підстав для задоволення позову, відсутність факту поширення недостовірної інформації. Вказував, що ОСОБА_2 в ході вказаного позивачем судового засідання висловила правдиві відомості щодо фактів звернень та скарг позивача до ВДВС Криворізького РУЮ, а тому вказані відомості є достовірними, не підлягають спростуванню, не порушують права позивача, відповідають дійсності, а отже дії ОСОБА_2 не є протиправними. Висловлена нею позиція, є лише оціночним судженням щодо дій позивача (а.с.66-69).

Суд, вислухавши пояснення сторін та представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_4, дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доказам по справі, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 21.01.2015 року в приміщенні Криворізького районного суду Дніпропетровської області відбулося судове засідання по цивільній справі ОСОБА_3 до ТОВ «МІК», ПАТ «Державний експертно-імпортний банк України», Відділу ДВС Криворізького РУЮ про стягнення заборгованості по заробітній платі та моральної шкоди, в якому брали участь, окрім інших учасників, представник відповідача ТОВ «МІК» ОСОБА_1 та представник відповідача ВДВС Криворізького РУЮ начальник відділу ОСОБА_2, що вбачається з копії журналу судового засідання по справі № 177/2811/14-ц від 21.01.2015 року (а.с. 10-13).

У вказаному судовому засіданні представник ВДВС Криворізького РУЮ ОСОБА_2, надаючи пояснення, зазначила про чисельні скарги ОСОБА_1 на дії державних виконавців ВДВС Криворізького РУЮ, що вбачається і із аудіо запису, який був відтворений в судовому засіданні.

Стаття 10 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод визначає, що кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів.

Стаття 34 Конституції України гарантує кожному право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань, вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір. Здійснення цих прав може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров'я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя.

Стаття 270 ЦК України під особистими немайновими правами особи розуміє, серед іншого, право на повагу до гідності та честі.

Пункт 4 Постанови Пленуму Верховного суду України № 1 від 27.02.2009 року «Про судову практику у справа про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» вказує, що під гідністю особи слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності, а з честю повязується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло.

Стаття 275 ЦК України визначає, що фізична особа має право на захист свого особистого немайнового права від протиправних посягань інших осіб. Спеціальним способом захисту особистого немайнового права є спростування недостовірної інформації. Стаття 277 ЦК України визначає, що фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного.

Абзац 6 п. 15 вище вказаної постанови Пленуму ВСУ визначає, що негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій, і яка на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі.

Пункт 19 вище вказаної постанови Пленуму ВСУ вказує, що вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначити характер такої інформації та зясувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.

Згідно зі ст. 30 Закону України «Про інформацію», ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Якщо особа вважає, що оціночні судження або думки принижують

її гідність, честь чи ділову репутацію, а також інші особисті

немайнові права, вона вправі скористатися наданим їй

законодавством правом на відповідь, а також на власне тлумачення

справи у тому самому засобі масової інформації з метою

обґрунтування безпідставності поширених суджень, надавши їм іншу

оцінку.

Зі змісту ч.3 ст. 10 ЦПК України, ст. 277 ЦК України, вбачається, що обовязок довести факт поширення недостовірної інформації відповідачем, а також те, що внаслідок поширення такої інформації порушено його особисті немайнові права, покладається на позивача.

Так, ОСОБА_2 в ході судового засідання заперечувала факт поширення недостовірної інформації відносно ОСОБА_1, на підтвердження достовірності своїх висловлювань надала копії звернень ОСОБА_1 до Головного управління юстиції в Дніпропетровській області (а.с. 29-32, 70-126), а тому суд приходить до висновку про доведеність факту звернень позивача до ГУЮ в Дніпропетровській області з приводу роботи ВДВС Криворізького РУЮ, а отже поширена ОСОБА_2 інформація є достовірною та не підлягає спростуванню. З врахуванням вказаного, відсутні підстави для визнання дій відповідача протиправними.

Згідно ч.1 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, згідно ч.2 ст. 23 ЦК України, полягає, зокрема у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Оскільки, суд дійшов висновку про відсутність порушення прав позивача з боку відповідачів, тому вимоги позивача про стягнення моральної шкоди також не підлягають задоволенню.

Оскільки позивач ОСОБА_1 відповідно до ухвали суду від 18.02.2015 року був звільнений від слати судового збору (а.с.14), а його вимоги не задоволені, то відповідно до ст.. 88 ЦПК України судові витрати компенсуються за рахунок держави.

Керуючись ст. ст. 3, 10, 11, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В позовних вимогах ОСОБА_1 до Відділу Державної виконавчої служби Криворізького районного управління юстиції Дніпропетровської області, начальника відділу Державної виконавчої служби Криворізького районного управління юстиції Дніпропетровської області ОСОБА_2, про захист гідності, честі та ділової репутації, спростування недостовірної інформації, визнання дій протиправними, стягнення моральної шкоди, - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: