Провадження №2-о/428/227/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2015 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді - Скочій Г.Д.

за участю секретаря - Андрусишин Н.Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сєвєродонецьку цивільну справу за заявою ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_2 про встановлення факту смерті ОСОБА_3, заінтересована особа Відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сєвєродонецького міського управління юстиції, -

ВСТАНОВИВ:

Представник заявниці ОСОБА_1 звернулася до суду з даною заявою, посилаючись на те, що 25.10.2015 р. помер чоловік заявника ОСОБА_2 ОСОБА_3 Так як, ОСОБА_2 з чоловіком проживали на тимчасово окупованій території у м. Брянка Луганської області, де наразі діє незаконне територіальне утворення «ЛНР», їй довелося поховати його у м. Брянка де їй було видано лікарське свідоцтво про смерть з печаткою «ЛНР». Після смерті чоловіка заявник ОСОБА_2 переїхала на постійне місце проживання до м. Сєвєродонецьк і відповідно звернулася до відділу державної реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького міського управління юстиції у Луганської області задля отримання свідоцтва про смерть її чоловіка ОСОБА_3 Відділом ДРАЦС Сєвєродонецького міського управління юстиції їй було відмовлено у видачі свідоцтва про смерть, мотивуючи тим, що лікарське свідоцтво про смерть її чоловіка, яке видано «Государственным учереждением «Брянковская центральная городская многопрофильная больница» Луганской народной республики» не є підставою для державної реєстрації смерті та видачі свідоцтва про смерть українського зразку, відповідно до законодавства України.

Заявник в судове засідання не зявилась, надала до суду письмову заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності та підтримала вимоги, викладені у заяві про встановлення факту смерті.

Представник заінтересованої особи Відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сєвєродонецького міського управління юстиції в судове засідання не зявився, надав до суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу без його участі та не заперечував проти задоволення заявлених вимог.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

З матеріалів справи вбачається, що згідно із копією паспорту серії ЕН № 474084, виданого 15.12.2005 р. Брянківським МВ УМВС України в Луганській області, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2 був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 8).

ОСОБА_3 та ОСОБА_2 знаходилися в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії І-АБ № 108663 (а.с. 17).

Згідно із копією лікарського свідоцтва про смерть № 260 складеного за формою № 106/о та виданого 26.10.2015 року «Государственним учреждением «Брянковская центральная городская многопрофильная больница» Луганской народной республики ОСОБА_3 помер 25.10.2015 року у себе вдома, за адресою: АДРЕСА_1, внаслідок хронічної недостатності кровообігу (а.с. 9).

З копії договору-замовлення на організацію і поховання, додатку № 1 до договору замовлення від 25.10.2015 р. вбачається, що ОСОБА_3 було поховано 26.10.2015 р. о 13 год. 00 хв. на кладовищі № 11 (а.с. 12).

Згідно із копією листа заступника начальника реєстраційної служби - начальника відділу державної реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького міського управління юстиції від 11.11.2015 року № 3532/02.1.6.-05, ОСОБА_2 було відмовлено у видачі свідоцтва про смерть з посиланням на те що лікарське свідоцтво про смерть ОСОБА_3 не є підставою для державної реєстрації смерті та видачі свідоцтва про смерть українського зразку, відповідно до законодавства України (а.с. 10).

Враховуючи вищевикладене, судом встановлено, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_4, помер 25.10.2015 р. у м. Брянка, Луганської області у віці 68 років. При цьому факт його смерті неможливо зареєструвати органом державної реєстрації актів цивільного стану, оскільки довідка про смерть чоловіка заявниці є документом, який недійсний на території України.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що обставини, викладені заявником у заяві в обґрунтування своїх вимог є достовірними, підтверджені письмовими доказами, сумніву у суду не викликають і вважаються судом доведеними, у звязку із чим заялені вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 197, 208, 209, 212-215, 256-259, 294, 296 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту смерті задовольнити.

Встановити, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_4, помер 25.10.2015 р. у м. Брянка, Луганської області, Україна у віці 68 років.

Розяснити, що рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному суді Луганської області через Сєвєродонецький міський суд, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Г. Д. Скочій