АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/8189/15 Головуючий 1 інст. Лігус С.М.
Справа № 644/8106/14-ц Доповідач Бурлака І.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«28» грудня 2015 року м. Харків

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого судді: Бурлака І.В.,

Суддів: Карімової Л.В., Яцини В.Б.,

за участю секретаря: Кривошеіної О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Харківське обласне управління Акціонерне товариство «Ощадбанк» на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 26 жовтня 2015 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Харківське обласне управління Акціонерне товариство «Ощадбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, який діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4, ОСОБА_5, який діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_6, треті особи: Управління служб у справах дітей Харківської міської ради, Головне управління Державної міграційної служби у Харківській області про виселення, за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Харківське обласне управління Акціонерне товариство «Ощадбанк», Приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_7, ОСОБА_1 про визнання договору іпотеки недійсним, за зустрічним позовом ОСОБА_5 до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Харківське обласне управління Акціонерне товариство «Ощадбанк», Приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_7, треті особи: Управління служб у справах дітей Харківської міської ради, ОСОБА_1 про визнання договору іпотеки недійсним,-

в с т а н о в и л а:

У серпні 2014 року Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Харківське обласне управління Акціонерне товариство «Ощадбанк» звернувся до суду з зазначеним позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, який діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4, ОСОБА_5, який діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_6.

В обґрунтування свого позову посилався на те, що 17 серпня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України», найменування якого було змінено на Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 2053.

30 квітня 2008 року укладено додатковий договір № 1 до нього та 09 червня 2009 року укладено додатковий договір № 2 до нього, відповідно до якого ОСОБА_1 отримав кредит у сумі 1100000,00 грн. зі сплатою 17,5 % річних на строк 8 років, з терміном остаточного погашення не пізніше 16 серпня 2015 року на споживчі потреби.

В подальшому з укладенням додаткового договору № 2 від 09 червня 2009 року термін остаточного погашення кредиту змінений на 09 червня 2009 року. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між банком та ОСОБА_1 укладено іпотечний договір № 2627 від 17 серпня 2007 року, за яким в іпотеку переданий жилий будинок з надвірними будівлями за адресою м. Харків, Верстатний 4-й вїзд, № 32-А.

Зазначив, що 09 червня 2009 року за реєстраційним № 196 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_8 на іпотечному договорі вчинено виконавчий напис, згідно якого запропоновано звернути стягнення на предмет іпотеки, який належить на праві власності ОСОБА_1 в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором в сумі 1121839,40 грн.

Вказав, що на теперішній час виконавчий напис не виконаний, за ОСОБА_1 продовжує обліковуватись прострочена заборгованість за кредитним договором, яка не погашена. На момент укладення іпотечного договору в будинку проживають і зареєстровані ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3

Під час примусового виконання виконавчого напису органом державної виконавчої служби банку стало відомо, що в будинку проживали і зареєстровані також ОСОБА_5, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, але попередньої згоди на реєстрацію чи користування житловим будинком іншими особами банк не надавав та ОСОБА_1 за нею не звертався.

Вважав, що реєстрація будь-яких осіб, в тому числі малолітніх та неповнолітніх за місцезнаходженням предмета іпотеки без попереднього письмового повідомлення та узгодження з іпотекодержателем є неправомірною та такою, що порушує положення чинного законодавства, умов іпотечного договору та негативно впливає на законні права та інтереси банку під час проведення виконавчих дій з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса.

Зазначив, що ОСОБА_1 отримано письмову вимогу від 06 травня 2009 року № 19-08/11/1-21-991/1, якою банком вимагається усунути порушення за кредитним договором та вказано попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у випадку невиконання вимог цього листа.

28 грудня 2012 року за № 11/2-07-472-4026 банком на адресу ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5 направлено лист з вимогою про звільнення з житлового приміщення та зняття з реєстраційного обліку осіб, які мешкають та/або зареєстровані.

В подальшому банком направлені відповідачам листи від 23 січня 2014 року № 19-14/33-179 про звільнення предмета іпотеки та зняття з реєстраційного обліку протягом одного місяця з дня отримання такої вимоги, які отримано ними 30 січня 2014 року. Листи від 07 лютого 2014 року № 19-14/58-308 такого ж змісту отримано ОСОБА_5 13 лютого 2014 року.

Вказав, що після спливу одного місяця з дня отримання зазначених листів-вимог відповідачі житловий будинок не звільнили та не знялися з реєстрації.

Просив виселити з житлового будинку за адресою: м. Харків, Верстатний 4-й вїзд, № 32-А, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, без надання іншого житлового приміщення, стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5 на користь банку судовий збір у розмірі 243,60 грн.

У жовтні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду з зазначеним позовом до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Харківське обласне управління Акціонерне товариство «Ощадбанк», Приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_7, ОСОБА_1.

В обґрунтування свого позову посилалася на те, що їй стало відомо, що її чоловік ОСОБА_1 17 серпня 2007 року уклав з Відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії Харківське обласне управління Акціонерне товариство «Ощадбанк» кредитний договір № 2053 на суму 1100000,00 грн. Також між цими сторонами укладено іпотечний договір № 2627 від 17 серпня 2007 року. Предметом іпотеки є нерухоме майно - житловий будинок з надвірними будівлями № 32-А, гаражем, огорожею та зливною ямою за адресою: м. Харків, Верстатний 4-й вїзд, № 32-А, який є її та чоловіка спільною сумісною власністю.

Зазначила, що з 02 липня 1983 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_1

Про укладення зазначених договорів їй відомо не було. Свою згоду на передачу майна в іпотеку вона не надавала, чим порушені її майнові права на спільне сумісне майно подружжя.

Просила визнати недійсним іпотечний договір № 2627 від 17 серпня 2007 року, укладений між Відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України», найменування якого було змінено на Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_1 про передачу іпотекодавцем в іпотеку іпотекодержателю нерухомого майна, а саме: жилий будинок з надвірними будівлями № 32-А, гаражем, огорожею та зливною ямою, загальною площею жилого будинку 431,9 кв. м., житловою площею 82,8 кв. м., який є власністю іпотекодавця та знаходиться за адресою: м. Харків, Верстатний 4-й вїзд, № 32-А; зобовязати приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_7 зняти заборону щодо відчуження нерухомого майна, а саме: жилий будинок з надвірними будівлями № 32-А, гаражем, огорожею та зливною ямою, загальною площею жилого будинку 431,9 кв. м., житловою площею 82,8 кв. м., який є власністю іпотекодавця та знаходиться за адресою: м. Харків, Верстатний 4-й вїзд, № 32-А; скасувати державну реєстрацію іпотечного договору № 2627 від 17 серпня 2007 року та виключити з Державного реєстру іпотек запис від 17 серпня 2007 року про обтяження нерухомого майна: жилий будинок з надвірними будівлями № 32-А, гаражем, огорожею та зливною ямою, загальною площею жилого будинку 431,9 кв. м., житловою площею 82,8 кв. м., який є власністю іпотекодавця та знаходиться за адресою: м. Харків, Верстатний 4-й вїзд, № 32-А.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 04 грудня 2014 року обєднано в одне провадження цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Харківське обласне управління Акціонерне товариство «Ощадбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, який діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4, ОСОБА_5, який діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_6, треті особи: Управління служб у справах дітей Харківської міської ради, Головне управління Державної міграційної служби у Харківській області про виселення та цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Харківське обласне управління Акціонерне товариство «Ощадбанк», Приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_7, ОСОБА_1 про визнання договору іпотеки недійсним.

Не визнавши позовної заяви ОСОБА_5 подав зустрічний позов до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Харківське обласне управління Акціонерне товариство «Ощадбанк», Приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_7, треті особи: Управління служб у справах дітей Харківської міської ради ОСОБА_1 про визнання договору іпотеки недійсним.

В обґрунтування зустрічного позову посилався на те, що йому стало відомо, що 17 серпня 2007 року між його батьком ОСОБА_1 та Відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії Харківське обласне управління Акціонерне товариство «Ощадбанк» укладено кредитний договір № 2053 на суму 1100000,00 грн. Також між цими сторонами укладено іпотечний договір № 2627 від 17 серпня 2007 року. Предметом іпотеки є нерухоме майно - житловий будинок з надвірними будівлями № 32-А, гаражем, огорожею та зливною ямою за адресою: м. Харків, Верстатний 4-й вїзд, № 32-А.

Зазначив, що на час укладення договору він мешкав і був зареєстрований з часу свого народження з ІНФОРМАЦІЯ_4, в іпотечному будинку, що підтверджується домовою книгою і по теперішній час мешкає і зареєстрований у ньому, в результаті чого зареєстрував свою доньку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Вказав, що на час укладення іпотечного договору він був неповнолітньою дитиною, тому для здійснення будь-яких правочинів стосовно нерухомого майна, права власності на яке або право користування яким мають діти, потрібна попередня згода органів опіки та піклування.

Просив визнати недійсним іпотечний договір № 2627 від 17 серпня 2007 року, укладений між Відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України», найменування якого було змінено на Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_1 про передачу іпотекодавцем в іпотеку іпотекодержателю нерухомого майна, а саме: жилий будинок з надвірними будівлями № 32-А, гаражем, огорожею та зливною ямою, загальною площею жилого будинку 431,9 кв. м., житловою площею 82,8 кв. м., який є власністю іпотекодавця та знаходиться за адресою: м. Харків, Верстатний 4-й вїзд, № 32-А; зобовязати приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_7 зняти заборону щодо відчуження нерухомого майна, а саме: жилий будинок з надвірними будівлями № 32-А, гаражем, огорожею та зливною ямою, загальною площею жилого будинку 431,9 кв. м., житловою площею 82,8 кв. м., який є власністю іпотекодавця та знаходиться за адресою: м. Харків, Верстатний 4-й вїзд, № 32-А; скасувати державну реєстрацію іпотечного договору № 2627 від 17 серпня 2007 року та виключити з Державного реєстру іпотек запис від 17 серпня 2007 року про обтяження нерухомого майна: жилий будинок з надвірними будівлями № 32-А, гаражем, огорожею та зливною ямою, загальною площею жилого будинку 431,9 кв. м., житловою площею 82,8 кв. м., який є власністю іпотекодавця та знаходиться за адресою: м. Харків, Верстатний 4-й вїзд, № 32-А.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 26 жовтня 2015 року в позові Публічному акціонерному товариству «Державний ощадний банк України» в особі філії Харківське обласне управління АТ «Ощадбанк» - відмовлено, в позові ОСОБА_2 відмовлено, в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_5 відмовлено.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 25 листопада 2015 року виправлено описки в рішенні суду.

Не погоджуючись з рішенням Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Харківське обласне управління АТ «Ощадбанк» подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Харківське обласне управління Акціонерне товариство «Ощадбанк» про виселення, ухвалите нове рішення в цій частині, яким позовні вимоги банку задовольнити у повному обсязі, судовий збір покласти на відповідачів.

При цьому посилався на неповне зясування судом обставин справи, що мають значення для справи, на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення та неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Вважав, що суд не надав належної оцінки доказам у справі, не звернув уваги на те, що у власності відповідачів є інше житлове приміщення квартира за адресою: АДРЕСА_1.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення зявившихся осіб, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Харківське обласне управління Акціонерне товариство «Ощадбанк» необхідно відхилити, рішення суду в оскаржуваній частині залишити без змін. При цьому судова колегія виходить з наступного.

Відмовляючи в задоволенні позову банку, суд першої інстанції, з висновком якого погоджується судова колегія, обґрунтовано виходив з того, що виселення з іпотечного майна, яке не придбане за кредитні кошти, можливе тільки з наданням іншого житлового приміщення.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 17 серпня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України», найменування якого було змінено на Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 2053.

30 квітня 2008 року та 09 червня 2009 року укладені додатковий договір № 1 та додатковий договір № 2 до нього, відповідно до якого ОСОБА_1 отримав кредит у сумі 1100000,00 грн. зі сплатою 17,5 % річних на строк 8 років, з терміном остаточного погашення не пізніше 16 серпня 2015 року на споживчі потреби.

В подальшому з укладенням додаткового договору № 2 від 09 червня 2009 року термін остаточного погашення кредиту змінений на 09 червня 2009 року.

В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором 17 серпня 2007 року між банком та ОСОБА_1 укладено іпотечний договір № 2627, за яким в іпотеку переданий жилий будинок з надвірними будівлями, що розташований на земельній ділянці розміром 600 кв. м. за адресою м. Харків, Верстатний 4-й вїзд, № 32-А, який належить ОСОБА_1 на праві власності згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, зареєстрованого в Комунальному підприємстві «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» 30 червня 2006 року.

09 червня 2009 року вчинено виконавчий напис на звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором в сумі 1121839,40 грн.

В суді апеляційної інстанції представник банку пояснила, що на теперішній час виконавчий напис не виконаний, за ОСОБА_1 продовжує обліковуватись прострочена заборгованість за кредитним договором, яка не погашена. Банк неодноразово направляв листивимоги на адресу відповідачів щодо звільнення житлового приміщення та зняття з реєстраційного обліку осіб, які зареєстровані та проживають в ньому. До теперішнього часу житлове приміщення не звільнено.

Крім того, в суді апеляційної інстанції представник банку не заперечувала, що іпотечне нерухоме майно придбано не за кредитні кошти, однак вважала, що виселення має відбутись без надання іншого житлового приміщення, оскільки ремонт та благоустрій житлового будинку здійснено саме за кредитні кошти і зазначила, що у відповідачів є інше житло, а саме квартира за адресою: АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_2 та придбана за кредитні кошти, проте доказів щодо цього не надала.

Згідно із частиною третьою статті 33 Закону України «Про іпотеку» від 05 червня 2003 року із змінами та доповненнями звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Відповідно до статті 37 зазначеного Закону іпотекодержатель може задовольнити забезпечену вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки.

Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобовязання.

Як вбачається з матеріалів справи звернення стягнення на предмет іпотеки відбулось за виконавчим написом нотаріуса, який є чинним.

Частиною першою статті 40 Закону України «Про іпотеку» від 05 червня 2003 року із змінами та доповненнями передбачено, що звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом.

Нормою, яка встановлює порядок виселення із займаного житлового приміщення, є стаття 109 ЖК УРСР, у частині першій якої передбачені підстави виселення.

Частина третя статті 109 ЖК УРСР регулює порядок виселення громадян.

За змістом частини другої статті 40 зазначеного Закону та частини третьої статті 109 ЖК УРСР після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобовязані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.

Судом встановлено, що відповідачі обізнані про наявність такої вимоги з 23 січня 2014 року.

Відповідно до частини другої статті 109 ЖК УРСР громадянам, яких виселяють з жилих приміщень, одночасно надається інше постійне жиле приміщення, за винятком виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані за рахунок кредиту банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення. Постійне жиле приміщення, що надається особі, яку виселяють, повинне бути зазначене в рішенні суду.

Таким чином, частина друга статті 109 ЖК УРСР встановлює загальне правило про неможливість виселення громадян без надання іншого постійного жилого приміщення.

Як виняток, допускається виселення громадян без надання іншого постійного жилого приміщення при зверненні стягнення на жиле приміщення, що було придбане громадянином за рахунок кредиту, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення.

Аналіз зазначених правових норм свідчить про те, що під час ухвалення судового рішення про виселення мешканців на підставі частини другої статті 39 зазначеного Закону підлягають застосуванню як положення статті 40 цього Закону, так і норма статті 109 ЖК УРСР.

Отже, за змістом цих норм особам, які виселяються із жилого будинку предмета іпотеки у звязку зі зверненням стягнення на предмет іпотеки, надається інше постійне житло, якщо іпотечне житло було придбане не за рахунок кредиту, забезпеченого іпотекою цього житла.

Установивши у справі, що в іпотеку передано житловий будинок, який був одержаний ОСОБА_1 у власність ще 30 червня 2006 року не за рахунок кредитних коштів, оскільки договір іпотеки укладено 17 серпня 2007 року, суд першої інстанції зазначив про відсутність передбачених законом підстав для виселення мешканців із зазначеного будинку без надання їм іншого постійного житла.

Ухвалюючи рішення в оскаржуваній частині, судова колегія вважає, що суд першої інстанції з додержанням вимог ст. ст. 213 - 215 ЦПК України, встановивши обставини справи повно, надавши їм належну оцінку, дійшов обґрунтованого висновку щодо відмови в задоволенні позову банку за безпідставністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Оскільки ухвалене судове рішення в оскаржуваній частині відповідає зазначеним вимогам та обставинам справи, судова колегія вважає, що підстав для його зміни або скасування не вбачається.

В іншій частині рішення суду не переглядалося.

Керуючись ст. ст. 303,304, п.1.ч.1.ст. 307, ст. 308, ст. 313, п.1.ч.1.ст. 314, ст.ст. 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Харківське обласне управління Акціонерне товариство «Ощадбанк» відхилити.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 26 жовтня 2015 року в оскаржуваній частині залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя Судді колегії