Дата документу 14.07.2015
Справа № 320/3884/15-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"14" липня 2015 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області в складі:
головуючого - судді Ковальової Ю.В.,
при секретарі Черемісіній О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Мелітополі цивільну справу за позовом
В позовній заяві представник позивача за довіреністю ОСОБА_2 просить розглядати справу за його відсутності, наполягає на заявлених позовних вимогах. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідачка в судове засідання не зявилася. Про час і місце слухання справи була повідомлена належним чином, про що свідчить її підпис в рекомендованому поштовому повідомлені, яке повернулось на адресу суду, відомостей про поважні причини своєї неявки суду не повідомила, заяв про відкладення справи або про розгляд справи за її відсутності від неї не надходило.
Відповідно до ч.5 ст. 74 ЦПК України вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене належним чином, тому суд визнає її неявку в судове засідання неповажною та вважає можливим розглядати справу за її відсутністю, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.
Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяви представника позивача про слухання справи за його відсутності та в звязку з неявкою відповідачки, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню за наступними підставами.
Як вбачається з вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит і виплатити проценти.
Пунктом 1.3 кредитного договору встановлено, що банк надає держателю кредит шляхом відкриття держателю відновлювальної відкличної кредитної лінії на загальну суму 30 000 грн. та на день укладення вказаного договору встановлює ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 3000,00 грн. Ліміт кредитної лінії розраховується банком самостійно та не може перевищувати загальної суми кредитної лінії. Згідно п. 1.5 кредитного договору кошти кредитної лінії та власні кошти відповідача використовуються для розрахунків за товари чи послуги, що придбаються ним у субєктів господарювання, та зняття готівки, виконання ним своїх зобовязань перед банком за вказаним договором, та вчинення інших операцій, які не заборонені діючим законодавством України.
Відповідно до пункту 2.1 вказаного договору, моментом надання банком держателю кредиту є день здійснення операції за допомогою картки або день утримання платежів, передбачених тарифами, за умови відсутності на рахунку власних коштів держателя.
У відповідності до договору, держатель сплачує банку проценти за користування кредитною лінією та/або овердрафтом за ставками, які зазначені в тарифах.
Відповідно до п.3.6 вказаного договору, держатель картки зобовязаний щомісяця в строки, визначені правилами, здійснювати погашення заборгованості у вигляді обовязкового мінімального платежу /ОМП/, складові якого зазначаються у тарифах. Обовязковими складовими ОМП є частка погашення заборгованості, овердрафт, та прострочена заборгованість попередніх періодів. В залежності від умов тарифів до складу ОМП можуть включитися інші платежі. Як вбачається з п. 3.7 вказаного договору, у разі порушення держателем строків сплати заборгованості за кредитною лінією та/або овердрафтом та процентів за користування кредитною лінією та/або овердрафтом, держатель сплачує банку пеню в розмірі, в строки та порядку, які визначені правилами та тарифами.
Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідачка порушила умови кредитного договору і має прострочену заборгованість.
Згідно розрахунку заборгованості, доданого до позову, відповідачка станом на 17.03.2015 року має заборгованість 2 263, 34 грн., яка складається з тіла кредиту 1 442, 61 грн., простроченого тіла кредиту 121, 41 грн., заборгованості за відсотками 699, 32 грн., заборгованості за комісіями 0, 00 грн. /а.с. 5/.
З огляду на копію Статуту ПАТ „Дельта Банк /нова редакція/, затвердженого рішенням позачергових Загальних зборів акціонерів АТ «Дельта Банк» № 2 від 30 січня 2012 року, відповідно до п. 1.2. Публічне Акціонерне Товариство „Дельта Банк є правонаступником Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційний банк «Дельта», яке набуло статусу юридичної особи з моменту внесення 14 лютого 2006 року запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців. Товариство з обмеженою відповідальністю «Комерційний банк «Дельта» було зареєстровано Національним банком України 15 лютого 2006 року за реєстраційним № 304 та створене згідно з рішенням Установчих Зборів Учасників (протокол № 1 від 21 жовтня 2005 року). /а.с.7/.
Відповідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та у порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, встановленої договором. У відповідності до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Крім того, оскільки відповідачкою зобовязання за вказаним договором кредиту у добровільному порядку виконані не були, позивач був змушений звернутися з позовом до суду, на підставі п. 22 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», він звільнений від сплати судового збору, тому з відповідачки на користь держави підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 243,60 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 11, 15, 16, 22, 526, 530, 631, 1046-1056 ЦК України, ст.ст. 3, 4, 5, 14, 30, 38, 40, 42, 44, 80, 88, 107, 110, 118-120, 158, 212-215, 225-228 ЦПК України, п. 22 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суд
Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь держави судовий збір у розмірі 243 /двісті сорок три/ гривні 60 копійок.
На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Запорізької області через Мелітопольський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: Ю.В. Ковальова