Справа №: 398/2273/14-ц
УХВАЛА

Іменем України

"22" грудня 2015 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді Тимченко Л.М.

з участю секретаря Міщенко С.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Олександрія цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального закладу «Олександрійський наркологічний диспансер» про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

ВСТАНОВИВ:

За рішенням Олександрійського міськрайонного суду від 08 липня 2014 року було вирішено спір за позовом ОСОБА_1 до Комунального закладу «Олександрійський наркологічний диспансер» про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та було відмовлено в задоволенні позову. За ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 15 жовтня 2014 року апеляційна скарга ОСОБА_1 була відхилена, рішення Олександрійського міськрайонног суду від 08 липня 2014 року залишено без змін.

10 вересня 2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про перегляд рішення суду від 08 липня 2014 року за нововиявленими обставинами з підстав, передбачених ст. 361 ЦПК України, посилаючись на те, що за останні роки її тричі за рішеннями Олександрійського міськрайонного суду поновлювали на роботі в КП «Олександрійський наркологічний диспансер», однак вона Правила внутрішнього трудового розпорядку не читала та не підписувалась про їх ознайомлення, і в матеріалах цивільної справи вони відсутні, що доводить факт незаконного її звільнення вчетверте з роботи в 2014 році. За відсутності Правил внутрішнього трудового розпорядку у неї була відсутня перерва для відпочинку і харчування, що є грубим порушенням трудового законодавства зі сторони відповідача, що є підставою для перегляду прийнятого судового рішення за ново виявленими обставинами. Просить суд прийняти до уваги, що вказані Правила внутрішнього трудового розпорядку вона отримала тільки 08 вересня 2015 року.

В судовому засіданні заявник та представник заявника на своїх вимогах про перегляд рішення суду за ново виявленими обставинами наполягають, посилаючись на викладені обставини, оскільки ОСОБА_1, працюючи сторожем не знала коли в неї обід. ОСОБА_1 не заперечує, що в журналі є саме її підпис, однак вказує на фальсифікацію журналу, оскільки журналу не було, а Правила внутрішнього трудового розпорядку не існували. Згодом в судовому засіданні визнала, що то був інструктаж з ТБ, а не ознайомлення із Правилами внутрішнього трудового розпорядку.

Інтереси заявниці в суді по довіреності представляла ОСОБА_2

Керівник комунального закладу та його представник проти заяви заперечують, вказують, що з 2005 до 2012 року на підприємстві колективні договори укладались, останній колективний договір був укладений 01 березня 2012 року на період 2012 2017 роки та зареєстрований Управлінням праці та соціального захисту населення в травні 2012 року. Колективний договір та Правила внутрішнього трудового розпорядку висять на видному місці в коридорі закладу. При прийомі на роботу усі працівники, і ОСОБА_1 також, як мінімум двічі ознайомлені із Колективним договором та Правилами внутрішнього трудового розпорядку та інструкціями, про свідчать записи в Журналі. В своїй роботі вона також керувалась цими Правилами. Просять суд врахувати, що вказані ОСОБА_1 доводи не можуть бути нововиявленою обставиною, оскільки при прийомі на роботу ОСОБА_3 - інженер з охорони праці перед початком роботи ознайомила ОСОБА_1 із Колективним договором та Правилами внутрішнього трудового розпорядку. Крім того, в посадовій інструкції також вказано про Правила. Питання щодо дії Правил внутрішнього трудового розпорядку в закладі позивачу було відомо давно, і на час ухвалення рішення суду в липні 2014 року ця обставина була відома ОСОБА_1

В судовому засіданні просять суд прийняти до уваги, що ОСОБА_1 пропустила строк звернення до суду із заявою про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами, оскільки на її вимогу вона отримала Правила ще в травні 2015 року, про що свідчить лист від 06 травня 2015 року.

Інтереси КЗ «Олександрійський наркологічний диспансер» в суді по довіреності представляла ОСОБА_4

Заслухавши пояснення сторін, показання свідків, дослідивши докази у сукупності з іншими матеріалами справи, зясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що заява задоволенню не підлягає.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

За змістом ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Відповідно до вимог ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини.

За змістом ст. 361 ЦПК України рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті у звязку з ново виявленими обставинами. Перелік підстав для такого перегляду, який є вичерпним, наведено у частині 2 цієї статті. Згідно ч.2 ст. 361 ЦПК України підставою для перегляду рішення у звязку з ново виявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі заявнику. Тобто ідеться про обставини, які існували на момент вирішення справи, але з різних причин не були відомі заявникові.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, у п.3 постанови №4 від 30 березня 2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у звязку з ново виявленими обставинами» розяснив, що ново виявлені обставини це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обовязки осіб, які беруть участь у справі. Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у звязку з ново виявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

У п. 7 зазначеної постанови Пленум розяснив, що обставини, які відповідно до п.1, ч.2, ст. 361 ЦПК України є підставою для перегляду судового рішення , це юридичні факти, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, повинні бути істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення і були встановлені після набрання ним законної сили. Питання які саме обставини слід вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом з урахуванням того, чи ці обставини могли простувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим. Підставою для скасування судового рішення є не всі невідомі на час розгляду справи обставини, а лише ті, які входять до предмета доказування у справі (ст.179 ЦПК України).

Cтаттею 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Отже, обєктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес, саме вони є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Такі способи захисту передбачені відповідно статтею 16 ЦК України.

Судом встановлено, що за рішенням Олександрійського міськрайонного суду від 08 липня 2014 року, яке набрало законної сили, у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального закладу «Олександрійський наркологічний диспансер» про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу було вирішено спір та відмовлено в задоволенні її позовних вимог. Позивач оскаржувала в суді наказ № 9-к від 28 лютого 2014 року про її звільнення з роботи за систематичне невиконання без поважних причин обовязків, покладених трудовим договором і правилами внутрішнього трудового розпорядку за п.3 ст. 40 КЗпП України. Звільнення вважала незаконним.

Суд приймає до уваги, що рішення суду було оскаржено та набрало законної сили. За ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 15 жовтня 2014 року апеляційна скарга ОСОБА_1 була відхилена, рішення Олександрійського міськрайонног суду від 08 липня 2014 року залишено без змін.

Встановлений ст. 362 ЦПК України строк подання заяви ОСОБА_1 дотриманий, тому у суду є всі підстави для перегляду рішення Олександрійського міськрайонного суду від 08 липня 2014 року за нововиявленими обставинами.

Судом встановлено, що з листопада 2012 року до лютого 2014 року ОСОБА_5 працювала сторожем в КЗ «Олександрійський наркологічний диспансер». За наказом № 9-к від 28 лютого 2014 року була звільнена з роботи за п.3 ст. 40 КЗпП України (систематичне невиконання без поважних причин обовязків, покладених трудовим договором і правилами внутрішнього трудового розпорядку).

Суд не погоджується з позицією заявника та її представника, що ОСОБА_1 не могла порушити Правила внутрішнього трудового розпорядку, за що була звільнена з роботи, оскільки ці Правила внутрішнього трудового розпорядку вона не читала та не знайомилась із ними.

Суд приймає до уваги показання свідків: ОСОБА_6 - голови профспілкового комітету, ОСОБА_7 - інспектора відділу кадрів та ОСОБА_3 - інспектора ТБ, які будучи допитаними в суді підтвердили, що ОСОБА_1 працює в закладі з 2004 року, періодично звільнялась з роботи, з Правилами внутрішнього трудового розпорядку в листопаді 2012 року ОСОБА_1 була ознайомлена при переведенні на роботу сторожем за наказом №73-к від 15 листопада 2015 року, а згодом була звільнена в лютому 2014 року.

Свідок ОСОБА_8 - завідувач господарством, будучи допитаним в судовому засіданні підтвердив, що усі сторожа безпосередньо підпорядковуються йому, в своїй роботі з березня 2012 року вони керувались посадовою інструкцією сторожа та інструкціями з охорони праці та пожежної безпеки, Правилами внутрішнього трудового розпорядку, про свої обовязки сторожа ОСОБА_1 добре знала, в посадову інструкцію сторожа в листопаді 2013 року вносились зміни, визнає, що з ОСОБА_1 у нього виникали конфліктні ситуації.

Суд вважає, що обставини, на які посилається заявниця як на нововиявлені, не можуть вважатись такими, оскільки на момент вирішення спору вони вже існували і їй про них було відомо. Ці обставини досліджувались судом під час вирішення спору, оскільки судом досліджувалась посадова інструкція сторожа, з якою була ознайомлена ОСОБА_1

Крім того, твердження ОСОБА_1 що Правила внутрішнього трудового розпорядку вона не читала, оскільки їх не було в природі, та не підписувалась про їх ознайомлення в листопаді 2012 року, при прийомі на роботу сторожем, та про те, що в матеріалах цивільної справи вони відсутні і це доводить факт незаконного її звільнення з роботи в лютому 2014 року, суд визнає непереконливими, вважає це припущенням, а не беззаперечним доказом у справі та не приймає до уваги, оскільки Колективний договір КЗ «Олександрійський наркологічний диспансер» на 2012 2017 роки між адміністрацією диспансеру та трудовим колективом дійсно був схвалений зборами трудового колективу 01 березня 2012 року та мав реєстрацію 05 травня 2012 року в Управлінні праці та соціального захисту населення. Доводи заявника спростовуються показами свідків та поясненнями ОСОБА_1 що вона була ознайомлена з посадовою інструкцією сторожа, яка в розділі «сторож повинен знати» має посилання на Правила внутрішнього трудового розпорядку, які є додатком до Колективного договору, оскільки графік роботи сторожів та перерви для відпочинку регулюються саме Правилами внутрішнього трудового розпорядку.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що у задоволенні заяви слід відмовити через відсутність ново виявлених обставин.

Враховуючи викладені обставини та керуючись ст.ст. 29, 142-148, 233-235 КЗпП України, ст.ст. 3-11, 15,16, 57-60, 61, 212-215, 361, 362, 365, 366 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 08 липня 2014 року за нововиявленими обставинами у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального закладу «Олександрійський наркологічний диспансер» про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Кіровоградської області через Олександрійський міськрайонний суд протягом 10-денного строку з дня його проголошення.

Суддя: