Номер провадження: 2/365/402/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.12.2015 року смт. Згурівка

Згурівський районний суд Київської області в складі :

головуючого - судді ХИЖНОГО Р.В.

при секретарях судових засідань ОСОБА_1

за участю

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 1 цивільну справу за позовом управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач УПФ України в Деснянському районі м. Києва звернувся до суду із вищевказаною позовною заявою, в якій зазначає, що відповідач ОСОБА_3 перебуває на обліку у позивача та отримує пенсію за віком, призначену відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Зазначена пенсія призначена відповідачу згідно постанови Деснянського районного суду м. Києва від 28 вересня 2011 року, яка ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 27 листопада 2013 року залишена без змін. Пенсія призначена з 28 березня 2011 року в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком. При перерахунку пенсії за рішенням суду відповідачу було надмірно виплачено кошти в сумі 7085,14 грн. за період з 01.08.2011 по 31.12.2011 року та з 01.03.2013 по 31.05.2015 року. Позивач звертався до відповідача із листом про сплату в добровільному порядку суми надмірно сплаченої пенсії. Враховуючи вищевикладене, представник позивача просить суд:

1. Прийняти позов до свого провадження.

2. Стягнути з ОСОБА_3 на користь УПФ України в Деснянському районі м. Києва борг в сумі 7085,14 грн.

В судове засідання представник позивача УПФ України в Деснянському районі м. Києва не зявився, про час і місце розгляду справи позивач повідомлений належним чином. Представник позивача ОСОБА_4 направила до суду заяву, в якій просила проводити розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Суд визнав можливим розглядати справу у відсутність представника позивача УПФ України в Деснянському районі м. Києва, оскільки у справі є достатньо матеріалів про права та правовідносини сторін.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_2 проти задоволення позову заперечувала. Не визнання позову обґрунтовувала тим, що позивачем не доведено, що відповідач недобросовісно набув кошти в сумі 7085,14 грн., виплачені йому як пенсія, а тому підстави для повернення вказаних коштів відсутні.

Дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами встановлено, що відповідачу ОСОБА_3 з 28.03.2011 року призначено пенсію згідно ст. 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком (копія постанови Деснянського районного суду м. Києва від 28.09.2011 року а.с.4-5, копія ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 27.11.2013 року а.с.6, копії розпоряджень про перерахунок пенсії а.с.7-10). УПФ України в Деснянському районі м. Києва звертався до відповідача ОСОБА_3 із листом про сплату в добровільному порядку суми надмірно сплаченої пенсії (копія листа а.с.3).

Згідно ч. 1 ст. 1215 ЦК України не підлягають поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача, презюмуються.

Обов'язок довести недобросовісність набувача грошових сум покладається на сторону, яка вимагає повернення цих коштів.

На підставі положень ст.ст. 10, 60, 61 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків її звільнення від доказування.

Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду України від 22 січня 2014 року у справі №6-151цс13, де Верховний Суд України зробив висновок, що безпідставно набуті особою кошти, що належать до виплат встановлених абзацом 2 частини 1 ст. 1215 ЦК (зокрема, пенсія), за відсутності рахункової помилки з боку особи, яка добровільно провела їх виплату, і факту недобросовісності набувача, не підлягають поверненню.

Згідно ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» вбачається, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім'ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії.

Механізм повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, регулюється Порядком відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затвердженим Постановою правління Пенсійного фонду України від 21 березня 2003 року № 6-4. Згідно з п. 3 цього Порядку повернення коштів проводиться відповідно до ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у випадках виявлення подання громадянами недостовірних відомостей про заробітну плату чи інший дохід, стаж роботи, несвоєчасного подання відомостей про зміну у складі сім'ї тощо.

Оцінюючи добуті в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити повністю. В ході судового розгляду стороною позивача не було доведено наявність недобросовісності в діях відповідача, а саме, що суми пенсії, надміру виплачені внаслідок зловживань з його боку. За таких обставин відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог у відповідності до вимог ст. 1215 ЦК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.1215 ЦК України, ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст.ст. 3,10,60,61212-215,218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 ( десяти ) днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 ( десяти ) днів з дня отримання копії цього рішення.

ГОЛОВУЮЧИЙ Р.В.ХИЖНИЙ