УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" грудня 2015 р. Суддя Київського районного суду м. Харкова Зуб Г.А., розглянувши заяву Національного наукового центру «Харківський фізико-технічний інститут» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про видачу наказу про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги та за користування жилою площею, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до суду з вказаною заявою, в якій просить стягнути з боржників заборгованість за житлово-комунальні послуги та за користування жилою площею в сумі 10865,60 грн. та судовий збір в розмірі 1218,00 грн.

Вивчивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку, що зазначена заява про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з боржників за житлово-комунальні послуги та за користування жилою площею за період з вересня 2004 року по вересень 2015 року не підлягає розгляду в порядку наказного провадження з наступних підстав.

Пункт 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №14 від 23.12.2011 року «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» передбачає, що якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні, телекомунікаційні послуги, послуги телебачення та радіомовлення (пункт 3 частини першої статті 96 ЦПК), судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги.

Вказана постанова Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2011 року «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження орієнтує суди, що наявність спору про право (пункт 2 частини третьої статті 100 ЦПК), яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність субєктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення субєктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обовязок перед заявником (кредитором); із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні (частина третя статті 267 Цивільного кодексу України).

Відповідно до заяви ННЦ «ХФТІ» та розрахунку суми боргу, заявник ставить питання про стягнення з боржників суми боргу за житлово-комунальні послуги та за користування жилою площею за період з вересня 2004 року по вересень 2015 року. Також, відповідно до відомостей АДП ГУ ДМС, УДМС в Харківській області від 23.12.2015 року, прізвище боржників зазначено «Китченко», а заявник просить стягнути заборгованість з боржників «Кітченко». Крім того, заявник просить стягнути заборгованість з вересня 2004 року, а боржник ОСОБА_3 зареєстраний за даною адресою з 17.10.2006 року, а ОСОБА_4 з 18.03.2008 року.

Разом з тим, загальна позовна давність, передбачена ст. 257 ЦК України, встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до п.2 ч.3 ст. 100 ЦПК України, суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, у разі якщо із заяви і поданих документів вбачається спір про право.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що у прийнятті заяви про видачу судового наказу слід відмовити.

На підставі зазначеного та керуючись ч. 3 ст. 100, ч.2 ст. 101 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Відмовити у прийнятті заяви Національного наукового центру «Харківський фізико-технічний інститут» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про видачу наказу про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги та за користування жилою площею.

Розяснити заявнику про його право на звернення до суду з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга може бути подана протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя