УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2015 року Жовтневий районний суд м. Харкова

у складі : головуючого - судді Труханович В.В.

при секретарі - Антохіної О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 31.03.2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування витрат на утримання майна, суд

ВСТАНОВИВ :

Відповідач ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 31.03.2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування витрат на утримання майна, посилаючись на те, що справа була розглянута у його відсутність, він не був належним чином повідомлений про день, час та місце слухання справи, судові повістки не отримував. Крім того, відповідач зазначає, що не погоджується з рішенням суду, воно було ухвалено без урахування доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення спору, а саме рішення суду щодо поділу майна подружжя, відповідно до якого за ним визнано право власності на спірне майно у розмірі 18/100 частин та без урахування його заяви про застосування строку позовної давності.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_1 підтримала заяву про перегляд заочного рішення, просила її задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні проти задоволення заяви про перегляд заочного рішення заперечував, просив у її задоволенні відмовити.

Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Так, судом було встановлено, що заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 31 березня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування витрат на утримання майна задоволені, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 сума грошових витрат на утримання майна в розмірі 9 892,71 грн. та судові витрати у сумі 243,60 грн. ( а.с. 72-74)

З матеріалів справи вбачається, що справа неодноразово призначалася в судове засідання, а саме на 17.12.2014 року, 23.01.2015 року, 11.02.2015 року, 03.03.2015 року, 31.03.2015 року, відповідач ОСОБА_1 про день та час слухання справи повідомлявся шляхом направлення судової повістки за місцем його проживання (реєстрації) у відповідності до вимог ст. 74 ЦПК України, однак судові повістки поверталися до суду з відміткою «по закінченню терміну зберігання». ( а.с. 23-26, 32-33, 36-37, 39-40)

В судове засідання, яке відбулося 31.03.2015 року відповідач ОСОБА_1, який повідомлявся про день, час та місце слухання справи, в черговий раз не з'явився, у звязку з чим суд вирішив розглянути справу за відсутності відповідача, на підставі наявних у ній даних та доказів. (а.с. 39-40)

Відповідно до ст. 232 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст. 232 ЦПК України випливає, що скасування заочного рішення судом, що його ухвалив, можливе у випадку встановлення судом двох обставин: перша - відповідач не з'явився в судове засідання, в якому ухвалено заочне рішення, та не повідомив про причини неявки з поважних причин; друга - докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

За змістом вказаних норм наявність цих двох підстав для скасування заочного рішення є обов'язковою.

В заяві про перегляд заочного рішення відповідач зазначив про заперечення проти позову та надав у якості доказу рішення апеляційного суду Харківської області від 20.02.2014 року, відповідно до якого в порядку поділу майна подружжя за ОСОБА_1 визнано право власності на 18/100 частин квартири АДРЕСА_1. ( а.с. 66-68)

Таким чином, право власності на 18/100 частин квартири АДРЕСА_1 в порядку поділу майна подружжя за ОСОБА_1 визнано на підставі рішення суду 20.02.2014 року. Доказів того, що відповідач зареєстрував своє право власності на нерухоме майно в порядку встановленому законом відсутні, у звязку з чим, у суду відсутні підстави вважати, що відповідач повинен утримувати як власник саме 18/100 частин вищевказаної квартири.

З огляду на вищезазначене, підстави для задоволення заяви про перегляд заочного рішення відсутні, тому в задоволенні заяви відповідача необхідно відмовити.

Суд розяснює,що зазначене не перешкоджає відповідачу оскаржити заочне рішення суду в загальному порядку шляхом подання апеляційної скарги.

На підставі викладеного та керуючись ст. 77, 232 ЦПК України , суд

УХВАЛИВ :

У задоволенні заяви відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 31.03.2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування витрат на утримання майна - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Відповідач має право оскаржити рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.

Суддя В. В. Труханович