АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
Справа № 677/181/15-ц
Провадження № 22-ц/792/1717/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2015 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючої судді - Карпусь С.А.

суддів: Федорової Н.О., Матковської Л.О.

при секретарі Бондарі О.В.

з участю: представників ОСОБА_1 ОСОБА_2 та ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, поданою в його інтересах представниками за довіреністю ОСОБА_2 та ОСОБА_3, на рішення Красилівського районного суду від 21 липня 2015 року за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про стягнення процентів за користування безпідставно одержаними та збереженими грошовими коштами.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників процесу, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів

в с т а н о в и л а :

В січні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення процентів за користування безпідставно одержаними та збереженими грошовими коштами. В обґрунтування позовних вимог зазначав, що рішенням Красилівського районного суду від 23.05.2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 17.07.2014 року, стягнуто з ОСОБА_1 на його користь набуті та збережені без достатньої підстави грошові кошти в сумі 3500 доларів США та проценти за безпідставне користування ними за період з 09.10.1996 року по 19.03.2014 року в сумі 10078,04 доларів США, а всього 13578,04 доларів США, що за курсом НБУ еквівалентно 135 237 грн.. 30 грудня 2014 року відповідач частково повернув йому кошти в розмірі 135 237 грн., що згідно курсу НБУ на день їх повернення еквівалентно 8581,03 доларів США. Посилаючись на те, що на день звернення до суду решта боргу в розмірі 4997,01 доларів США ОСОБА_1 не повернута, вважає, що за безпідставне користування коштами останній повинен сплатити проценти по день остаточного з ним розрахунку або винесення рішення у справі. Тому просив стягнути на його користь з ОСОБА_1 проценти за

__________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції -Боголюбова Л.М. Провадження № 22-ц/792/1717/15

Доповідач - Карпусь С.А. Категорія № 57

безпідставне користування та збереження грошових коштів у розмірі 346,10 доларів США, що еквівалентно 5 499,53 грн. та судові витрати.

Після неодноразових уточнень позовних вимог ОСОБА_4 остаточно просив з підстав, передбачених ст. 625 ЦК стягнути з ОСОБА_1 на його користь три проценти річних з усієї суми заборгованості за період з 18.07.2014 року по 30.12.2014 року в розмірі 185,26 доларів США та три проценти річних з суми 4997,01 доларів США за період з 31.12.2014 року до 18.06.2015 року в сумі 69,29 доларів США, а всього 254,55 доларів США, що еквівалентно 5511 грн. та понесені ним судові витрати.

Рішенням Красилівського районного суду від 21 липня 2015 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 3% річних від простроченої суми несплаченої заборгованості визначеної згідно рішення Красилівського районного суду від 23.05.2014 року, яке набрало законної сили від 17.07.2014 року, що становить 254,5 дол. США та еквівалентно 5511,00 грн.. Вирішено питання про судові витрати.

В апеляційній скарзі представники ОСОБА_1 ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вважають рішення суду незаконним, просять його змінити в частині нарахованої суми 3% річних, а саме за період з 18.07.2014 року до 30.12.2014 року зменшити до суми 1027 грн. 73 коп., та з 31.12.2014 року по 18.06.2015 року зменшити до суми 1058 грн. 69 коп., а в решті позовних вимог відмовити. Вони посилаються на неповне з'ясування судом обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права, зокрема положень ст. 61 Конституції України. Вважають помилковим розрахунок позивача щодо нарахування 3% річних за період з 18.07.2014 року по 30.12.2014 року на всю суму боргу, оскільки таке нарахування здійснене ним на вже нараховані проценти за безпідставне користуваня коштами і це буде подвійним стягненням. Неправильним є нарахування також за період з 31.12.2014 року по 18.06.2015 року з залишку суми 4997,01 доларів США. Нарахування 3% річних повинно здійснюватись на суму основного боргу - 3500 доларів США за весь період.

ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився, будучи належним чином оповіщеним про розгляд справи, про що свідчить поштове повідомлення.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних мотивів.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Згідно ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що рішенням Красилівського районного суду від 23 травня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 17 липня 2014 року, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 набуті та збережені без достатньої правової підстави грошові кошти в сумі 3500 доларів США та проценти за безпідставне користування ними за період з 09.10.1996 року по 19.03.2014 року в сумі 10078,04 доларів США, а всього 13578,04 доларів США, що за курсом НБУ еквівалентно 135 237 грн.. 1 серпня 2014 року Красилівським районним судом був виданий виконавчий лист, який 4 серпня 2014 року звернутий до примусового виконання. 30 грудня 2014 року ОСОБА_1 сплатив ОСОБА_4 135237 грн., що на день платежу згідно офіційного курсу долара США склало 8581,03 доларів США.

В силу ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях.

Якщо в зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті в гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Залишок нестягнутого боргу становить 4997,01 доларів США., що підтверджується постановою державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачеві від 23 червня 2015 року.

За наведених обставин та з урахуванням вимог ч.2 ст. 625 ЦК суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню за період невиконання рішення суду з 18 липня 2014 року по 30 грудня 2014 року 3% річних, що становить 185,26 доларів США, від суми зазначеної в рішенні суду 13578 доларів США (13578 доларів США х 3% річних х166 днів затримки :365:100), а також 3% річних в розмірі 69,29 доларів США за період з 31 грудня 2014 року по 18 червня 2015 року від визначеної державним виконавцем суми заборгованості 4997,01 доларів США (4997,01 х 3% х 169 днів затримки :365:100) та обгрунтовано задовольнив позов. Незначна похибка при підрахунку в 0,12 центів США (69,41) не є підставою для зміни рішення суду.

Доводи апеляційної скарги спростовуються матеріалами справи та не грунтуються на законі.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що стягнення 3% річних на підставі ст. 625 ЦК України та стягнення процентів за ст. 1214 ЦК є подвійним стягненням процентів і тому застосування ч.2 ст. 625 ЦК України можливе лише до суми основного боргу 3500 доларів США, не заслуговують уваги, оскільки не ґрунтуються на законі.

Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно ч.2 ст. 1214 ЦК України у разі безпідставного одержання чи збереження грошей нараховуються проценти за користування ними (ст. 536 ЦК).

В силу ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

На підставі цих вимог закону судом були нараховані проценти на кошти в сумі 3500 доларів США, які стягнуто рішенням Красилівського районного суду від 23 травня 2014 року.

Виходячи з положень частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі вказаного рішення суду між сторонами виникли грошові зобов'язання, в яких є стягувач та боржник і невчасне та неналежне виконання цього рішення суду не звільняє боржника від відповідальності, передбаченої статтею 625 ЦК України.

Не спростовують висновків суду першої інстанції і інші доводи апеляційної скарги.

Рішення суду ґрунтується на повно, всебічно досліджених матеріалах справи, постановлено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права і підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313-315, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, подану в його інтересах представниками за довіреністю ОСОБА_2 та ОСОБА_3, відхилити.

Рішення Красилівського районного суду від 21 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуюча /підпис/ Судді /підписи/

Згідно оригіналу: суддя апеляційного суду С.А. Карпусь