Номер провадження: 22-ц/785/9661/15
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Гончаренко В. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.12.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі головуючого Гончаренко В.М.

суддів Комаровської Н.В., Короткова В.Д.,

з участю секретаря Желєзнова В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Южненської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України», треті особи Державне підприємство «Адміністрація морських портів України», Профспілковий комітет Южненської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» про скасування наказу про попередження про наступне вивільнення, стягнення моральної шкоди, зобов»язання реєстрації акту форми Н-1 за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 01 жовтня 2015 року,-

встановила:

14.04.2015 року ОСОБА_2 звернулась із вищеназваним позовом до Южненської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України», посилаючись на те, що при виданні наказу про її наступне вивільнення не було враховано її переважне право на залишення на роботі.

Крім того, нею в 1990 році отримано на підприємстві професійне захворювання із втратою працездатності на 20%, у звязку з чим просить стягнути шкоду заподіяну її здоровю.

Також зазначила, що акт форми Н-1 не зареєстровано на підприємстві в журналі обліку професійних захворювань.

Представник відповідача позов не визнав.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 01 жовтня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

ОСОБА_2, вважаючи рішення незаконним та таким, що не відповідає нормам матеріального та процесуального права, надала до суду апеляційну скаргу про його скасування.

Заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність i обґрунтованість рішення суду першої iнстанцiї та доводiв апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне їх відхилити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_2 з 19.06.1989 року по 17.05.2011року працювала в Южненській філії контролером на КПП загону загальної охорони, та з 17.05.2011 року, по 28.04.2015 року черговою відділу господарського забезпечення (а.с. 12, 13).

Наказом №791 від 04.12.2014 року внесено зміни в організації виробництва і праці (а.с.7).

Рішенням Профспілкового комітету від 22.12.2014 року погоджено скорочення чисельності штату та призначено розгляд питань про переважне право залишення на роботі (а.с. 119).

Рішенням Профспілкового комітету від 14.02.2015 року встановлено про відсутність у ОСОБА_2, переважного права на залишення на роботі та рішенням від 23.04.2015 року надано згоду на звільнення за п. 1 ст. 40 КЗпП України (а.с. 124, 129).

Наказом № 122 від 18.02.2015 року ОСОБА_2 попереджено про наступне вивільнення за п.1 ст. 40 КЗпП України, запропоновано інші вакантні посади, від зайняття яких остання відмовилася (а.с. 122).

Як вбачається з матеріалів справи, 11.02.1990 року з ОСОБА_2 стався нещасний випадок на виробництві, а саме в наслідок аварії стався витік аміаку, яким вона отруїлася, про що 13.02.1990 року складено акт № 3-90 форми Н-1, який зареєстровано в журналі обліку професійних захворювань (а.с. 14).

На підставі акту встановлено професійне захворювання та встановлено втрату працездатності ОСОБА_2 на 20% (а.с. 17).

В силу ст. 28 ЦПК України, здатність мати цивільні процесуальні права та обовязки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні і юридичні особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦПК України, здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обовязки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають юридичні особи.

Згідно до ст. 30 ЦПК України, сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Частиною другою ст. 80 ЦК України встановлено, що юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у справі.

Статтею 95 ЦК України визначено, що філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій.

Філії та представництва не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, Южненська філія Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» не є юридичною особою, а є структурним підрозділом юридичної особи - Державного підприємства «Адміністрація морських портів України», у зв»язку з чим, в силу ст. ст. 28, 29, 30 ЦПК України, ст. ст. 80, 95 ЦК України не може бути стороною (відповідачем) у справі, оскільки не має цивільної процесуальної дієздатності та правоздатності.

Виходячи з викладеного, висновок суду відповідає обставинам справи та узгоджується з нормами матеріального і процесуального права, які ним правильно застосовані.

При цьому, доводи скарги та матеріали справи не дають підстав вважати, що судом при розгляді даної справи допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені статтями 309 ЦПК України, як підстави для скасування рішення.

Скаржник не надала жодних доказів, які б обґрунтовували та підтверджували ті обставини, на які вона посилається в апеляційній скарзі.

Таким чином, приведені в апеляційній скарзі доводи не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці та особистого тлумачення скаржниками норм права.

Відповідно ж до ст.212 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Як видно з матеріалів справи, суд об'єктивно оцінив зібрані по справі докази, дав їм належну правову оцінку і ухвалив обґрунтоване рішення, підстав для скасування якого, колегія суддів, відповідно до ст. 308 ЦПК України, не вбачає.

Керуючись п.1 ч.1 ст.307, ст.308, п.1.ч.1 ст.314 ЦПК України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 01 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий В.М.Гончаренко

Судді Н.В.Комаровська

ОСОБА_3