АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/4556/15 Справа № 180/78/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - Хомченко С. І. Доповідач - Глущенко Н.Г.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2015 року м. Дніпропетровськ

26 серпня 2015 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Глущенко Н.Г.

суддів - Пономарь З.М., Черненкової Л.А.

за участю секретаря - Левцунова І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську

цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_2

на рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 11 березня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Комунального підприємства «Марганецьке виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства Дніпропетровської обласної ради» про визнання неправомірними дій щодо нарахування оплати за послуги водопостачання, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Марганецького міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11.03.2015 року та ухвалити нове рішення про задоволення його позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на те, що рішення ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зокрема, позивач вважає, що рішення не відповідає дійсним обставинам справи / а. с. 30 /.

Зазначеним рішенням від 11.03.2015 року ОСОБА_2 відмовлено в його позовних вимогах до КП «Марганецьке виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства Дніпропетровської обласної ради» про визнання неправомірними дій щодо нарахування оплати за послуги водопостачання / а. с. 27-29 /.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що скаргу необхідно задовольнити частково, а рішення змінити в частині підстав обґрунтування відмови ОСОБА_2 в його позовних вимогах про визнання неправомірними дій щодо нарахування оплати за послуги водопостачання, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 є інвалідом ІІ групи і це підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1, яке видане 16.11.2012 року Марганецьким управлінням праці та соціального захисту, де зазначено, що він, з 07.11.2012 року безстроково, має право на пільги встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни / а. с. 2 /.

Позивач 22.12.2014 року звертався до відповідача з заявою про роз'яснення нарахування йому та його сім'ї пільг у відповідності з п.п.4 п.3 Постанови Кабінету Міністрів України «Про встановлення державних соціальних стандартів у сфері житлово-комунального обслуговування» від 06.08.2014 року / а. с. 3 /.

Листом КП «Марганецьке виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства ДОР» № 1445/2 від 24.12.2014 року позивачу повідомлено, що по зазначеній адресі позивача прописано чотири мешканця, двоє з яких користуються пільгою ІВВВ - 100%. Використання води по лічильнику розподіляється пропорційно кількості мешканців, 2/4 частки використання води сплачується по тарифу без урахування пільг / а. с. 4 /.

На підтвердження цього було надано розрахунок / а. с. 5/.

Відповідно до п.5 ч.3 ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» та ст. 22 ЗУ «Про питну воду та питне водопостачання», п.п.1 п.30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ № 630 від 21.07.2005 року, споживач зобов'язаний оплачувати комунальні послуги.

Згідно ст. 162 ЖК України, плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Споживач повинен своєчасно вносити плату за комунальні послуги.

Відповідно до п.п. 3.1 п.3 Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України № 190 від 27.06.2008 року (далі Правила № 190) розрахунки за спожиту питну воду та скид стічних вод здійснюється на основі показів засобів обліку.

З пояснень сторін та копії домової книги вбачається, що в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані та є користувачами комунальних послуг ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5

ОСОБА_2 відповідно до ст. 13 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» отримує пільги як інвалід війни у розмірі 100% знижки на плату за користування комунальними послугами.

ОСОБА_3 (дружина позивача) отримує пільги відповідно до ст. 51 Бюджетного кодексу України.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про встановлення державних соціальних стандартів у сфері житлово-комунального обслуговування» від 06.08.2014 року № 409 встановлено пільги на оплату житлово-комунальних послуг, соціальну норму - 4 куб. метри на одну особу на місяць за відсутності централізованого постачання гарячої води, та 4 куб. метри - централізоване водовідведення на одну особу( ця постанова діє з 01.10.2014 року).

З матеріалів справи вбачається, що станом на 0.12.2014 року, на показання лічильника 621 куб.м. здійснено нарахування згідно вищевказаної постанови №409 та Постанови Кабінету міністрів України «Про затвердження правил надання послуг централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» від 21.07.2005 року.

Відповідно до п.22 Постанови КМУ від 21.07.2005 року у разі встановлення квартирних засобів обліку їх показання розподіляються пропорційно кількості мешканців квартири. Пільги споживачам з оплати послуг надаються на частку, отриману після такого розподілу, за фактичними витратами, але не вище нормативів (норм) споживання, визначених законодавством.

Відповідно наданого розрахунку /а. с. 12-13/: спожито - 38 м.куб. (з 05.08.2014 року по 01.12.2014 року): 4 зареєстровані особи = 9,5 м.куб. використано одним мешканцем за 4 місяці.

За 4 місяці двоє пільговиків використали 19 куб.м., які не перевищують граничні 52 куб.м. Решта 19 м.куб. за інших двох зареєстрованих мешканців не оплачено, тому заборгованість становить 320,34 грн.

За таких обставин, суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_2 про визнання неправомірними дій щодо нарахування оплати за послуги водопостачання, оскільки відповідачем проведено нарахування оплати за послуги водопостачання та водовідведення за особовим рахунком ОСОБА_2 згідно чинного законодавства.

Однак, з такими висновками суду першої інстанції, щодо обґрунтованості відмови в позовних вимогах, - погодитися не можна, з наступних підстав.

З позовної заяви ОСОБА_2 вбачається, що предметом спору стала правомірність нарахування працівниками підприємства сум за користування послугами водопостачання, які були викладені в листі КП «Марганецьке виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства Дніпропетровської обласної ради» від 24.12.2014 року № 1445/12, що на думку позивача були нараховані без урахування пільг які має він та його дружина / а. с. 1,4 /.

Разом з тим, згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до змісту ст.ст. 11,15 ЦПК України цивільні права і обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист.

Захист же цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушення. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів прав та інтересів дається в ст. 16 ЦК України.

Як правило, власник порушеного права може скористатись не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Листом КП «Марганецьке виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства Дніпропетровської обласної ради» від 24.12. 2014 року № 1445/2 відповідач, на звернення самого позивача, привів розрахунок суми, яку позивач повинен сплати за отримані послуги з водопостачання / а. с. 4 /, але з цим розрахунком позивач не погоджується і тому звернувся до суду з позовом про оскарження дій працівників підприємства щодо нарахування сум оплати за послуги водопостачання.

Зазначений лист від 24.12.2014 року є лише відповіддю відповідача на заяву позивача щодо нарахування оплати за послуги водопостачання і носить інформаційний характер.

Таким чином, оскарження як дій відповідача лише щодо факту складання та направлення позивачу листа з розрахунками оплати за послуги водопостачання, який є різновидом претензії і не встановлює для позивача будь-яких обов'язків, крім рекомендації про сплату визначеної суми заборгованості, - не передбачено чинним законодавством.

Зазначений лист лише може бути визнаний в якості доказу при вирішенні іншого спору, де були б заявлені вимоги про стягнення заборгованості за надані послуги з водопостачання, але такі вимоги не були заявлені відповідачем при розгляді даної справи.

Однак, вище зазначені обставини та діюче законодавство, суд першої інстанції не прийняв до уваги ухвалюючи рішення по справі про відмову позивачу в його позовних вимогах.

Виходячи з наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга позивача підлягає частковому задоволенню, а рішення суду - зміні в частині підстав обґрунтування відмови ОСОБА_2 в його позовних вимогах про визнання неправомірними дій щодо нарахування сум оплати за послуги водопостачання, оскільки останнім обрано неправильний спосіб захисту.

Керуючись ст.ст. 303,307,308,309 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 11 березня 2015 року, в частині підстав обґрунтування відмови ОСОБА_2 в його позовних вимогах про визнання неправомірними дій щодо нарахування оплати за послуги водопостачання, - змінити.

В іншій частині рішення від 11 березня 2015 року - залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з цього часу.

СУДДІ: