Справа № 450/1114/15-ц Провадження № 2/450/1115/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" червня 2015 р.Пустомитівський районний суд Львівської області
в складі: головуючого - судді -ОСОБА_1.
при секретарі -ОСОБА_2

з участю представника третьої сторони ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 третя сторона Поршнянська сільрада про визнання заповіту недійсним, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом в якому просить суд визнати недійсним заповіт ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 посвідчений 17.02.2009 року секретарем виконкому Поршнянської сільської ради Пустомитівського району Львівської області ОСОБА_8 та визнати дійсним заповіт ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 посвідчений 28.12.2006 року секретарем Поршнянської сільської ради Пустомитівського району Львівської області ОСОБА_9.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_4 позовні вимоги підтримав та в їх обґрунтування покликаються на те, що він, ОСОБА_4 та відповідачі ОСОБА_5, ОСОБА_6 є дітьми ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживала в ІНФОРМАЦІЯ_3.

За життя ОСОБА_7 набула у приватну власність земельну ділянку розташовану на території Поршнянської сільської ради площею 1,2548 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що стверджено Державним актом на право приватної власності на землю 1-/1В №065057 від 04 квітня 2001 року.

21.03.2013 року ОСОБА_7 померла.

Позивач вказує, що ОСОБА_7 28 грудня 2006 року в Поршнянській сільській раді Пустомитівського району Львівської області склала заповіт, згідно якого належну ділянку площею 1,2548 га. яка розташована на території Поршнянської сільської ради, заповіла своєму сину, тобто йому ОСОБА_4. Даний заповіт посвідчений 28.12.2006 року секретарем Поршнянської сільської ради Процайло.Н, і зареєстровано в реєстрі за №225.

Позивач вказує, що , у визначений законом шестимісячний термін, він звернувся до Державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. В цей же час, будучи у приміщенні Поршнянської сільської ради, він дізнався про існування заповіту ОСОБА_7 від 17 лютогот2009 року, згідно якого його мати у приміщенні сільської ради за участі секретаря виконкому ОСОБА_8 належну їй на праві приватної власності земельну ділянку площею 12,2548 га , яка розташована на території Поршнянської сільської ради , заповіла йому та відповідачам ОСОБА_5, ОСОБА_10 по 1/3 частині кожному.

Ознайомившись із заповітом матері від 17 лютого 2009 року він переконався, що такий заповіт є підробленим і ОСОБА_7 не підписувався. На такому заповіті підпис від імені ОСОБА_7 не її. Про це очевидно видно і при порівнянні підписів матері на обох заповітах. Даний факт також підтверджується висновком почеркознавчої експертизи проведеної в ході кримінального провадження № 000509 за ознаками злочину передбаченого ч.1 ст. 358 КК України.

Таким чином, що заповіт від 17 лютого 2009 року, виконаний від імені ОСОБА_7 і зареєстрований у реєстрі Поршнянської сільської ради під № 18,-не є особистим розпорядженням ОСОБА_7І,не здійснений нею особисто,і не є особисто нею підписаний, а тому є недійсним.

В судовому засіданні відповідачка ОСОБА_6 позовні вимоги позивача визнала та пояснила, що заповіт від 28.12.2006 року від імені ОСОБА_7 заповідачкою не підписувався, оскільки такий заповіт підписаний нею особисто.

В судому засіданні відповідачка ОСОБА_5 позовні вимоги позивача визнала.

В судовому засіданні представник третьої особи Поршнянської сільської ради Пустомитівського району Львівської області щодо задоволення позову поклався на розсуд суду.

Проаналізувавши покази сторін та матеріали справи, дослідивши докази у справі у їх сукупності, суд прийшов до переконання, що обставини на які покликається позивач у позовній заяві, як на підстави для задоволення заявлених позовних вимог не знайшли своє підтвердження у встановлених судом фактичних обставинах справи.

Згідно ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 203 ЦК України, особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника право чину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Судом встановлено, що за життя ОСОБА_7 28 грудня 2006 року в Поршнянській сільській раді Пустомитівського району Львівської області склала заповіт, згідно якого належну їй на праві приватної власності ділянку площею 1,2549 га. яка розташована на території Поршнянської сільської ради, заповіла своєму сину, позивачу ОСОБА_4. Даний заповіт посвідчений 28.12.2006 року секретарем Поршнянської сільської ради Процайло.Н, і зареєстровано в реєстрі за №225.

Згідно ч. 2 ст. 1254 ЦК Україн, заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить.

Згідно ч. 2 ст. 1247 ЦК України, заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до ч. 4 ст. 207 ЦК України.

Судом встановлено, що з метою оформлення спадкових праві згідно заповіту від 28.12.2006 року ,позивач ОСОБА_4 звернувся до Державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, де було встановлення існування заповіту ОСОБА_7 від 17 лютогот2009 року, згідно якого ОСОБА_7 у приміщенні сільської ради за участі секретаря виконкому ОСОБА_8 належну їй на праві приватної власності земельну ділянку площею 1,2549 га. яка розташована на території Поршнянської сільської ради , заповіла позивачу та відповідачам ОСОБА_5, ОСОБА_10 по 1/3 частині кожному.

Згідно статті 1247 ЦК України, заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четвертоїстатті 207 цього Кодексу.

Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251 - 1252 цього Кодексу.

Відповідно до п.п.2.1,2.3 гл. 2 Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 11 листопада 2011 року № 3306/5 нотаріальні дії вчиняються в приміщенні органу місцевого самоврядування, при цьому вчинення нотаріальної дії посадові особи встановлюють особу у відповідності до вимогст. 43 ЗУ «Про нотаріат».

Відповідно до ст. 1257 ЦК України, заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. Недійсність окремого розпорядження, що міститься у заповіті, не має наслідком недійсності іншої його частини. У разі недійсності заповіту спадкоємець, який за цим заповітом був позбавлений права на спадкування, одержує право на спадкування за законом на загальних підставах.

Як передбачено ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.

У відповідності до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Допитана судом в якості свідка відповідачка ОСОБА_6 підтвердила факт не підписання заповідачем ОСОБА_7І оскаржуванного заповіту, оскільки в приміщенні сільської ради даний заповіт підписаний нею, що також підтверджується показами допитаного судом свідка ОСОБА_8

Таким чином, суд вважає, доведеним факт не підписання заповідачем ОСОБА_7 оскаржуваного заповіт, що свідчить про відсутність волевиявлення заповідача та тягне за собою недійсність даного правочину.

Що стосується позовних вимог позивача про визнання дійсним заповіту ОСОБА_7 посвідченого 28.12.2006 року, суд вважає такі вимоги безпідставними, так як у звязку з недійсністю оскаржуваного заповіту, заповіт від 28.12.2006 року є дійсним та додаткового визнання дійсним в судовому порядку не потребує.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідачів в користь позивача підлягає стягненню понесені судові витрати.

Керуючись ст.ст. 10, 58, 60, 209, 212, 213, 215,218, 222 ЦПК України, ст.ст. 1247, 1251, 1255, 1257 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задоволити частково.

Визнати заповіт ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 посвідчений секретарем Поршнянської сільської ради 17.02.2009 року - недійсним.

Стягнути з ОСОБА_5 в користь ОСОБА_4 121 грн. 80 коп. сплаченого судового збору.

Стягнути з ОСОБА_6 в користь ОСОБА_4 121 грн. 80 коп. сплаченого судового збору.

В задоволенні інших позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Львівської області через Пустомитівський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

СуддяОСОБА_1