АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 214/8269/14-ц 22-ц/774/1729/К/15
Справа № 214/8269/14-ц Головуючий в 1-й інстанції
Провадження № 22-ц/774/1729/К/15 Попов В.В.
Категорія № 27 (4) Доповідач - Братіщева Л.А.
РІШЕННЯ

Іменем України

18 серпня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Братіщевої Л.А.

суддів: Грищенко Н.М., Чорнобук В.І.

при секретарі: Масловій К.В.

за участю: представника позивача «Укрсоцбанк» - Іванченко Олександри Пилипівни,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 30 червня 2015 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_3, третя особа - ОСОБА_4 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2014 року позивач Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (надалі - ПАТ «Укрсоцбанк») звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, який під час розгляду справи уточнив. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що згідно договору № 991/08-КЛ/002 від 25 березня 2008 року про надання відновлювальної кредитної лінії, Банк надав ОСОБА_4 у тимчасове користування на умовах повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 140000,00 грн. зі сплатою 11% річних та кінцевим терміном повернення заборгованості по кредиту до 24.03.2023 року. 25 березня 2008 року був укладений договір поруки № 991/08-КПЛ/001 між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_3, відповідно до якого поручитель зобов'язались перед кредитором відповідати за виконання позичальником усіх його зобов'язань перед кредитором у повному обсязі.

31.10.2008 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_4 було укладено додаткову угоду № 1, відповідно до якого встановлена відсоткова ставка 12% річних. В цей же день з ОСОБА_3 була укладена відповідна додаткова угода.

15.12.2009 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_4 було укладено додаткову угоду № 3, відповідно до якої підвищена відсоткова ставка до 22% річних, кінцевий термін заборгованості продовжений до 24.03.2028 року та надано відстрочку по погашенню тіла кредиту. В цей же день з ОСОБА_3 була укладена відповідна додаткова угода.

Станом на 09 лютого 2015 року за кредитним договором наявна заборгованість в сумі 315010,10 грн., яка складається з: 118466,62 грн. - суми заборгованості за кредитом, 135415,27 грн. - суми заборгованості за відсотками, 4166,82 грн. - пені за несвоєчасне повернення кредиту, 24673,53 грн. - пені за несвоєчасне повернення відсотків, 4586,83 грн. - інфляційних витрат за кредитом, 27701,03 грн. - інфляційних витрат за відсотками.

Просив стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 315010,10 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 3150,10 грн.

Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 30 червня 2015 року в задоволенні уточненого позову Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості - відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач ПАТ «Укрсоцбанк», посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог. Вважає, що суд першої інстанції, вирішуючи, що порука є припиненою в силу ч. 4 ст. 559 ЦК України, дійшов помилкового висновку про те, що в кредитному договорі не визначений строк виконання основного зобов'язання, оскільки відповідно до п. 2.1.1 договору поруки зі змінами від 15.12.2009 року, кінцевий термін повернення заборгованості по кредиту встановлений до 24.03.2028 року. Крім того, суд не врахував, що відповідач та третя особа звертались до Банку з заявою, в якій визнавали заборгованість за кредитним договором. Просив стягнути суму боргу, судові витрати по сплаті судового збору за подачу позову, а також судові втирати по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги в сумі 1575,05 грн.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду - скасуванню з підстав, передбачених п. 1, 4 ст. 309 ЦПК України, а саме: неповним з'ясуванням судом обставин, що мають значення для справи та неправильним застосуванням норм матеріального права, виходячи із наступного, з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог.

Згідно із ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно вимог ст. 214 ЦПК України - під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема такі питання 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Зазначеним вимогам Закону рішення суду першої інстанції не відповідає.

Так, судом першої інстанції, при розгляді справи, встановлені фактичні обставини, про що свідчать пояснення відповідача та третьої особи в суді першої інстанції.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 25 березня 2008 року між АКБ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_4 було укладено договір про надання відновлювальної кредитної лінії № 991/08-КЛ/002, відповідно до п. 1.1. якого Банк надав ОСОБА_4 у тимчасове користування на умовах повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 140000,00 грн. зі сплатою 11% річних та кінцевим терміном повернення заборгованості по кредиту до 24.03.2023 року (а.с. 9-11).

Також, 25 березня 2008 року був укладений договір поруки № 991/08-КЛП/001 між ПАТ «Укрсоцбанк» та відповідачем ОСОБА_3, відповідно до якого поручитель зобов'язалась перед кредитором відповідати за виконання позичальником умов щодо сплати кредиту, відсотків за користування кредитом, можливих штрафних санкцій, у розмірі та у випадках, передбачених договором кредиту (а.с. 12-13).

За заявами позичальника ОСОБА_4 ПАТ «Укрсоцбанк» перерахував на позичковий рахунок позичальника кредитні кошти шістьма траншами за договором № 991/08-КЛ/002 від 25.03.2008 року (а.с. 11-16).

31 жовтня 2008 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_4 було укладено додаткову угоду № 1 про внесення змін до договору про надання відновлювальної кредитної лінії № 991/08-КЛ/002 від 25.03.2008 року, відповідно до п.1.1. якої з 17.11.2008 року встановлена відсоткова ставка за користування кредитом 12% річних (а.с. 17).

Також, 31 жовтня 2008 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_3 було укладено додаткову угоду № 1 про внесення змін до договору поруки № 991/08-КЛ/001 від 25.03.2008 року, відповідно до п.1.1. якої з 17.11.2008 року встановлена відсоткова ставка за користування кредитом 12% річних (а.с. 18).

15 грудня 2009 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_4 було укладено додаткову угоду № 3 про внесення змін до договору про надання відновлювальної кредитної лінії № 991/08-КЛ/002 від 25.03.2008 року, відповідно до якої підвищена відсоткова ставка до 22% річних, кінцевий термін погашення заборгованості продовжено до 24.03.2028 року та надано відстрочку по погашенню тіла кредиту (а.с. 19).

Також, 15 грудня 2009 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_3 було укладено договір № 1 про внесення змін до договору поруки № 991/08-КЛ/001 від 25.03.2008 року, відповідно до якого підвищена відсоткова ставка до 22% річних, кінцевий термін погашення заборгованості продовжено до 24.03.2028 року та надано відстрочку по погашенню тіла кредиту (а.с. 20).

Відповідно до п. 1.1.1 договору про надання відновлювальної кредитної лінії, позичальник ОСОБА_4 зобов'язався повертати кредитору суму кредиту до 15 числа кожного місяця, рівними частинами, згідно графіка. Згідно п. 2.5. даного договору, позичальник зобов'язався сплачувати кредитору проценти, у валюті кредиту, не пізніше 15 числа місяця, наступного за тим, в якому нараховані проценти.

Однак, свої зобов'язання за договором ОСОБА_4 не виконав, у зв'язку з чим станом на 09 лютого 2015 року за кредитним договором числиться заборгованість в сумі 315010,10 грн., яка складається з: 118466,62 грн. - суми заборгованості за кредитом, 135415,27 грн. - суми заборгованості за відсотками, 4166,82 грн. - пені за несвоєчасне повернення кредиту, 24673,53 грн. - пені за несвоєчасне повернення відсотків, 4586,83 грн. - інфляційних витрат за кредитом, 27701,03 грн. - інфляційних витрат за відсотками (а.с. 37-40).

20 жовтня 2010 року на адресу ОСОБА_4 та 13.09.2011 року на адресу ОСОБА_3 Банком були направлені листи-вимоги про виконання зобов'язань за кредитним договором та договором поруки (а.с. 21-22).

Розглядаючи спір та відмовляючи в задоволенні позовних вимог ПАТ «Укрсоцбанк», суд першої інстанції виходив з того, що Банк пред'явив право вимоги до ОСОБА_3, як поручителя, з пропуском строку, встановленого ст. 559 ЦК України, оскільки таке право у Банка виникло протягом шести місяців від 30.12.2009 року, коли позичальником ОСОБА_4 була здійснена остання оплата за кредитним договором, проте таку вимогу Банк пред'явив, звернувшись з даним позовом 24.09.2014 року, а отримання відповідачем направленого до неї 13.09.2011 року листа-вимоги, не підтверджено доказами.

Колегія суддів не погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, з наступних підстав.

Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Одним із загальних принципів законодавства є принцип свободи договору, який знайшов своє підтвердження у положеннях ст. 627 ЦК України, і передбачає вільне визначення сторонами його умов, де фіксуються взаємні права та обов'язки учасників.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 627 ЦК України визначено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до вимог ст.ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього кодексу.

Статтею 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Суд першої інстанції в своєму рішенні зазначив, що строк виконання основного зобов'язання чітко не визначений, однак не звернув увагу, що відповідно до п. 1.1.1. договору про надання відновлювальної кредитної лінії зі змінами від 15.12.2009 року, кінцевий термін повернення заборгованості по кредиту, тобто строк виконання зобов'язань встановлений до 24 березня 2028 року. Крім того, відповідно до договору поруки зі змінами від 15.12.2009 року кінцевий термін повернення заборгованості по кредиту встановлений до 24 березня 2028 року.

Згідно з ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Відповідно до абз. 2 п. 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30 березня 2012 року № 5 при вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Таким строком не може бути лише несплата чергового платежу.

Таким чином, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що строк виконання основного зобов'язання не настав, порука не є припиненою, а тому зобов'язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

Також, на думку колегії, заслуговують на увагу посилання позивача в апеляційній скарзі на те, що суд, посилаючись на пропущення шестимісячного строку для звернення з даним позовом після здійснення останньої оплати по кредиту, не врахував те, що 17 вересня 2013 року відповідач ОСОБА_3 та третя особа ОСОБА_4 звертались до Банку з заявою про визнання боргу та пропонувати здійснити погашення тіла кредиту шляхом реалізації майна, переданого в іпотеку - квартири, а у разі недостатності грошових коштів - укласти договір реструктуризації заборгованості на решту суми (а.с. 77).

З урахуванням викладеного, матеріалів справи, доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга є обґрунтованою і підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню, з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог ПАТ «Укрсоцбанк».

Відповідно до ч. 4 ст. 88 ЦПК України, якщо суд апеляційної, касаційної інстанції чи Верховний Суд України, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Таким чином, з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача ПАТ «Укрсоцбанк» підлягають стягненню судові витрати у вигляді сплаченого судового збору за подачу апеляційної скарги у розмірі 1575 грн. 05 коп.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п. 1, 4 ч. 1 ст. 309, ст.ст. 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» - задовольнити.

Рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 30 червня 2015 року - скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_3, третя особа - ОСОБА_4 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» загальну суму заборгованості за договором кредиту № 991/08-КО/002 від 25.03.2008 року в сумі 315010 (триста п'ятнадцять тисяч десять) грн. 10 коп., яка складається з: 118466,62 грн. - суми заборгованості за кредитом, 135415,27 грн. - суми заборгованості за відсотками, 4166,82 грн. - пені за несвоєчасне повернення кредиту, 24673,53 грн. - пені за несвоєчасне повернення відсотків, 4586,83 грн. - інфляційних витрат за кредитом, 27701,03 грн. - інфляційних витрат за відсотками та судовий збір в розмірі 3159 (три тисячі сто п'ятдесят дев'ять) грн. 10 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» судові витрати у вигляді сплаченого судового збору за подачу апеляційної скарги у розмірі 1572 (одна тисяча п'ятсот сімдесят дві) грн. 05 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: