РІШЕННЯ Справа №200/20675/14-ц

Іменем України Провадження №2/200/3751/15

27 січня 2015р. Бабушкінський райсуд м.Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - Решетніка М.О.

при секретарі - Тиханській О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дніпропетровську цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 „Про звернення стягнення, визнання права власності на іпотечне майно, виселення, зобовязання вчинити певні дії", -

встановив:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом до відповідачки. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 27 травня 2008 року між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», а 08 грудня 2011року вказане ПАТ відступило право вимоги, згідно Договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами ПАТ «Дельта банку», та відповідачкою був укладений договір №0, згідно умов якого відповідачка отримала кредиту у розмірі 120000 доларів США строком до 28.05.2029р. зі сплатою 14 відсотків річних за користування кредитними коштами та погашати його повинна була відповідно до графіку щомісячно. В забезпечення належного виконання зобов'язань між АКІБ «УкрСиббанк» та відповідачкою був укладений договір іпотеки №0/1 від 27.05.2008р., відповідно до якого ОСОБА_1 надала в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру №11, загальною площею: 38,5 кв.м., що знаходиться в будинку №15, який розташований в м.Дніпропетровську по вул.Короленко. Відповідачка умови Договору не виконала, а саме ухиляється від погашення заборгованості за кредитом, нарахованих відсотків та комісій. У звязку з чим, станом на 04.11.2014р., заборгованість становить 233777,67 доларів США, що по курсу НБУ еквівалетно 3028344грн.96коп. Просили в рахунок відшкодування заборгованості за кредитним договором №0 від 27 травня 2008р. звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності на нерухоме майно, а саме: квартиру №11, загальною площею: 38,5 кв.м., що знаходиться в будинку №15, який розташований в м.Дніпропетровську по вул.Короленко; виселити та зняти з реєстрації відповідачу та інших осіб, які зареєстровані за вищевказаною адресою; зобовязати відповідачку передати їм правовстановлюючі документи на предмет іпотеки, ключі від вхідних дверей (дублікати ключів), документи, що характеризують обєкт нерухомості (технічний паспорт) та інші документи та стягнути судові витрати у розмірі 3654грн.

В судове засідання сторони не з'явилися, про день слухання справи повідомлені належним чином, представник позивача в поданій до суду заяві позовні вимоги підтримав та просив розглянути справу без участі їх представника, відповідачка не з'явилася до суду без поважних причин, в зв'язку з чим судом ухвалено про заочний розгляд справи в порядку ст.224 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Як встановлено у судовому засіданні, 27 травня 2008 року між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 був укладений договір №0, згідно умов якого остання отримала кредиту у розмірі 120000 доларів США строком до 28.05.2029р. зі сплатою 14 відсотків річних за користування кредитними коштами та погашати його повинна була відповідно до графіку щомісячно (а.с.7-19)

В забезпечення належного виконання зобов'язань між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 був укладений договір іпотеки №0/1 від 27.05.2008р., відповідно до якого ОСОБА_1 надала в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру №11, загальною площею: 38,5 кв.м., що знаходиться в будинку №15, який розташований в м.Дніпропетровську по вул.Короленко (а.с.21-23).

Згідно договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08.12.2011 року позивач придбав у ПАТ «УкрСиббанк» права вимоги за вищевказаними договорами (а.с.35-36).

У відповідності до п.1.1 Кредитного Договору відповідач зобов'язався прийняти, належним чином використовувати і повернути Банку кредитні кошти (кредит) та сплатити плату за кредит у порядку та на умовах, зазначених у даному Договорі.

Згідно зі ст.526,651 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, у разі істотного порушення договору іншою стороною, договір може бути розірвано за рішенням суду.

У відповідності до умов вищезазначеного договору Банк зобов'язався надати відповідачці кредит в зазначеній сумі, а відповідачка в свою чергу, зобов'язалася повернути кредит, в обумовлений договором строк, сплатити обумовлені відсотки.

Банк взяті на себе зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі.

Відповідачка не виконала свої зобов'язання, стосовно своєчасного погашення заборгованості у встановлені строки, у звязку з чим станом на 04.11.2014р. заборгованість становить 233777,67 доларів США, що у гривневому еквіваленті по курсу НБУ становить 3028344грн.96коп., в тому числі: тіло кредиту 117619 доларів США, що у гривневому еквіваленті по курсу НБУ становить 1523630грн.99коп., відсотки 116158,67 доларів США, що у гривневому еквіваленті по курсу НБУ становить 1504713рн.95коп.

Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтями 572,589 ЦК України, передбачено, що банк (кредитор) має право у разі невиконання боржником зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна шляхом звернення стягнення на таке майно.

Пунктом 4.1 Договору Іпотеки встановлено, що іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки: у разі порушення Іпотекодавцем будь-якого зобовязання за цим договором або будь-якого зобовязання, що забезпечено іпотекою за цим Договором; у разі виникнення загрози знищення, пошкодження чи втрати предмета іпотеки; інших випадках відповідно до діючого законодавства.

Відповідно до п.4.2. Договору Іпотеки, звернення стягнення здійснюється на підставі: рішення суду, виконавчого напису нотаріуса, позасудового врегулювання у відповідності до умов цього Договору та Закону України «Про іпотеку»; з інших, передбачених законодавством України, підстав.

Згідно до п.4.3, 4.4. Договору Іпотеки, право визначення підстави та способу звернення стягнення належить іпотекодержателю; звернення стягнення на Предмет іпотеки за рішення суду та/або виконавчим написом нотаріуса здійснюється відповідно до чинного законодавства України.

Відповідно до ст.ст.328,334 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

У відповідності до ст.37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки.

Пунктом 1.2 Договору Іпотеки ринкова вартість предмету іпотеки, згідно звіту субєкта оціночної діяльності, становить 827333грн. За домовленістю сторін вартість предмету іпотеки становить 827333грн.

В зв'язку з викладеним суд вважає за необхідне звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності за ПАТ «Дельта Банк» на нерухоме майно, а саме: квартиру №11, загальною площею: 38,5 кв.м., що знаходиться в будинку №15, який розташований в м.Дніпропетровську по вул.Короленко, для погашення заборгованості ОСОБА_1 перед ПАТ «Дельта Банк» за кредитним договором №0 від 27.05.2008р. в сумі 3028344грн.96коп.

Що стосується вимог позивача про виселення відповідачки та інших осіб, які зареєстровані і проживають у вищевказаній іпотечній квартирі зі зняттям з реєстраційного обліку, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.4 ст.9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і порядку, передбачених законом.

Статтею 39 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя вправі винести рішення про виселення мешканців.

Разом з тим ч.1 ст.40 цього ж Закону визначено, що звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться в порядку, встановленому законом.

У ч.2 ст.40 цього ж Закону законодавець встановлює певний порядок дій іпотекодержателя для виселення: після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення всі мешканці зобовязані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги.

Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.

Аналогічний порядок щодо виселення всіх громадян, що мешкають у житловому будинку або житловому приміщенні, на які звернуто стягнення як на предмет іпотеки, передбачено ч.3 ст.109 ЖК України.

Вимога про добровільне залишення житлового приміщення може бути направлена разом з вимогою, передбаченою ч.1 ст.35 Закону України «Про іпотеку».

Зазначений порядок позивачем було дотримано: відповідачці 08.05.2014р. направлялось повідомлення про про необхідність погасити заборгованість, у випадку невиконання чого попереджалась про звернення стягнення на квартиру, з якої вона мала виселитись (а.с.27-28).

Разом з тим із матеріалів справи вбачається, що відповідачка є мешканкою та зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, а відомостей про склад осіб, які проживають в іпотечній квартирі - позивачем доказів не надано, а тому вимога ПАТ «Дельта Банк» про виселення та зняття з реєстрації ОСОБА_1 та інших осіб, які зареєстровані та/або проживають у квартирі є безпідставною, в звязку з чим в задоволенні цієї вимоги необхідно відмовити.

Крім того, позивачем було заявлено вимогу про зобовязання ОСОБА_1 передати їм правовстановлюючі документи на предмет іпотеки, ключі від вхідних дверей (дублікати ключів), документи, що характеризують обєкт нерухомості (технічний паспорт) та інші документи, суд вважає, що в задоволенні і цієї вимоги необхідно відмовити, оскільки позивачем не надано доказів, того що відповідачка добровільно відмовляється передати вказані речі та документи позивачеві.

Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідачки необхідно стягнути на користь позивача на повернення судових витрат 3654грн. (а.с.6).

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.10,11,57,60,213-215,224-226 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Визнати за ПАТ «Дельта Банк» право власності на предмет іпотеки за іпотечним договором №0/1 від 27.05.2008р., а саме на квартиру №11, вартість 827333грн., загальною площею: 38,5 кв.м., що знаходиться в будинку №15, який розташований в м.Дніпропетровську по вул.Короленко, в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 перед ПАТ «Дельта Банк» за кредитним договором №0 від 27.05.2008р. в сумі 3028344грн.96коп., що складається з: заборгованості по тілу кредиту в сумі 1523630грн.99коп., заборгованість по відсоткам в сумі 1504713грн.95коп.

Стягнути ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дельта Банк» на повернення судових витрат 3654грн.

В іншій частині позовних вимог ПАТ «Дельта Банк» - відмовити.

Строк апеляційного оскарження рішення - 10 днів.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його постановив, за письмовою заявою відповідача, котра може бути подана протягом десяти днів із дня отримання копії заочного рішення.

Суддя