Справа № 226/2375/15-ц
Провадження № 2/226/1091/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2015 року м.Димитров

Димитровський міський суд Донецькой області у складі:

головуючого судді Петуніна І.В.,

при секретарі Альберті О.В.,

за участю позивача ОСОБА_1 (не зявився),

представника позивача ОСОБА_2 (не зявився),

відповідача ОСОБА_3 міської ради (представник не зявився),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Димитров справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 міської ради про визнання права власності в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 міської ради про визнання права власності в порядку спадкування, в обґрунтування якого вказав, що 2 жовтня 2014 року помер його батько ОСОБА_4. Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить будинок, розташований за адресою: м.Димитров Донецька область вул.Чапаєва, 44. Позивач є єдиним спадкоємцем після смерті свого батька. При зверненні до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті батька, нотаріусом йому було відмовлено, оскільки при вивченні наданих документів було зясовано, що правовстановлюючий документ на будинок не зареєстрований відповідно до чинного законодавства. При зверненні до БТІ м.Димитрова зясувалося, що ОСОБА_4 купив недобудований будинок, добудував його, але не ввів в експлуатацію і не зареєстрував своє право власності на будинок. Таким чином, позивач позбавлений можливості у позасудовому порядку вирішити питання про отримання свідоцтва про право на спадщину. Просив визнати за ним права та обовязки забудовника у порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_4 на житловий будинок, розташований за адресою: м.Димитров Донецька область вул.Чапаєва, 44.

Позивач, його представник та представник відповідача до судового засідання не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, позивач надав суду заяву з проханням розглянути справу без його участі, на позовних вимогах наполягав, представник позивача у своїй заяві просив розглянути справу без його участі, підтримав позовні вимоги позивача. Від відповідача надійшла заява з проханням розглянути справу без участі представника, проти задоволення позовних вимог не заперечували.

Суд вважає, що в справі є достатньо матеріалів про права i взаємовідносини сторін i немає необхідності вислуховувати особисті пояснення осіб, які не зявилися до суду.

Судом встановлено, що житловий будинок, розташований за адресою: м.Димитров Донецька область вул.Чапаєва, 44, на підставі договору купівлі-продажу від 13 жовтня 1967 року належить на праві приватної власності ОСОБА_4. Згідно з договором ОСОБА_4 придбав будинок недобудованим. (а.с. 9-10).

Згідно з рішенням виконкому ОСОБА_3 ради від 06.10.1967 року ОСОБА_4 дозволено добудувати даний недобудований будинок (а.с. 55, 56, 57).

02.10.2014 року ОСОБА_4 помер (а.с. 5).

Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить будинок, розташований за адресою: м.Димитров Донецька область вул.Чапаєва, 44. З заявою про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_4 звернувся його син ОСОБА_1, якому видано свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку (а.с. 4, 50, 51, 52).

Згідно з технічним паспортом на будинок № 44 по вул.Чапаєва в м.Димитров Донецької області, виготовленим КП «БТІ» станом на 17.04.2015 року, житловою площею 61,6 м2, загальною площею 46,9 м2 будинок належить ОСОБА_4, право власності на який зареєструвати за свого життя він не встиг (а.с. 6-8).

На звернення позивача до реєстраційної служби ОСОБА_3 міського управління юстиції в Донецькій області для надання розяснень щодо проведення державної реєстрації права власності за померлим ОСОБА_4 йому розяснено, що право власності на нерухоме майно не може бути зареєстроване за особою, яка померла, оскільки з її смертю її право та дієздатність припиняються (а.с. 13).

Дослідивши докази по справі суд вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Згідно ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси осіб, які звернулися до суду у спосіб, визначений законами України .

Відповідно до ст.392 Цивільного кодексу України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно з вимогами ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

З постанови нотаріуса ОСОБА_3 міського нотаріального округу про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 22.06.2015 року вбачається, що нотаріус позбавлений можливості видати спадкоємцю після смерті ОСОБА_4, свідоцтво про право на спадщину на будинок, розташований за адресою: Донецька область м.Димитров вул.Чапаєва, 44, оскільки право власності на спадкову нерухомість не зареєстровано у встановленому законом порядку (а.с. 12).

Згідно ч.ч.1, 5 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За змістом абз.3 ч.2 ст.331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Згідно до ч.1 ст.182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Проаналізувавши докази у їх сукупності, враховуючи наведені обставини, а також той факт, що на даний час втрачена будь-яка можливість іншим, ніж у судовому порядку чином вирішити питання про належність позивачеві спірного будинку, суд вважає, що вимоги позивача про визнання прав та обовязків забудовника на жилий будинок за адресою: вул.Чапаєва, 44, м.Димитров Донецької області після смерті ОСОБА_4, померлого 02.10.2014 р. підлягають задоволенню і за таких обставин до позивача переходять права та обовязки померлого як забудовника, щодо подальшого оформлення права власності на обєкт нерухомості.

На пiдставi ст.ст.182, 328, 331, 3921218, 1267, 1268 ЦК України, ст. 67 Закону України «Про нотаріат», керуючись ст.ст.3, 10, 11, 57, 174, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 міської ради про визнання права власності в порядку спадкування, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 права та обовязки забудовника на житловий будинок, розташований за адресою: м.Димитров Донецька область вул.Чапаєва, 44.

Рішення суду вступає в законну силу після закінчення терміну подачі апеляційної скарги, яка може бути подана до Апеляційного суду Донецької області через Димитровський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.В.Петунін