справа №619/4203/15-ц
провадження №2/619/1881/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2015 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді Овсяннікова В.С.,

при секретарі судового засідання Михайловій А.С.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1,

відповідачів - - ОСОБА_2,

- ОСОБА_3,

представників відповідачів - - ОСОБА_4,

- ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дергачі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення суми заборгованості за договором позики та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, третя особа ОСОБА_2 про визнання договору позики недійсним, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 суму заборгованості за договором позики у розмірі 151312 гривень, що еквівалентно 7000 доларів США.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 16 червня 2012 року він надав ОСОБА_2 у борг суму грошей у розмірі 60000 гривень, що станом на 16.06.2012 року еквівалентно 7500 доларів США, про що останній написав розписку, в якій зобовязався повернути суму грошей до 30 червня 2015 року. Згодом відповідачем ОСОБА_2 було повернуто 4000 гривень, залишок боргу склав 56000 гривень, що склало еквівалент 7000 доларів США. На його звернення до ОСОБА_2 про повернення залишку боргу у добровільному порядку, відповідач в усній формі погоджувався, але на теперішній час кошти так і не повернув. Вважає, що на момент звернення до суду курс долара змінений, тому згідно офіційного курсу НБУ станом на 25.09.2015 року сума боргу у розмірі 7000 доларів США складає 7000х21,616=151312 гривень. Так як відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на час укладення договору позики перебували в зареєстрованому шлюбі, просить стягнути заборгованість солідарно з обох відповідачів.

Відповідач ОСОБА_3звернулась до суду з зустрічною позовною заявою про визнання договору позики недійсним, посилаючись на те, що їй нічого не було відомо про укладення договору, при написанні розписки присутня не була, позов підтримала в повному обсязі, просила його задовольнити. Проти первісного позову заперечувала, просила в задоволенні позову відмовити. Мотивувала це тим, що про розписку нічого не знала, на що було потрачено кошти їй невідомо.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Проти зустрічного позову заперечував в повному обсязі, посилаючись на його безпідставність.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні проти позовних вимог не заперечував, пояснив, що дійсно брав кошти в позику у ОСОБА_1, що підтверджується розпискою.Проти зустрічного позову заперечував, пояснивши, що договір був укладений під час шлюбу, кошти брались для розвитку їх родини, зокрема на погашення раніше взятого боргу.

Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідачів, представників відповідачів, свідків, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного.

Свідок ОСОБА_6 пояснив, що він є батьком ОСОБА_3, щодо розписки йому нічого не відомо, знає лише про спільний кредит на суму 17000 доларів США для купівлі спільного майна, погашали кредит разом, так як проживали однією сімєю. Він також працював, отримував пенсію, і допомагав погашати кредит особисто.

Свідок ОСОБА_7 є дружиною позивача ОСОБА_1, пояснила, що 16.06.2015 року ОСОБА_2 написав розписку та взяв в борг кошти у сумі 7500 доларів США на погашення заборгованості, при чому вона була присутня. На даний час повернув кошти в розмірі 500 доларів США.

Свідок ОСОБА_8 пояснив, що відповідач ОСОБА_2 брав у нього кошти на купівлю автомобіля, на даний час борг повернутий. 16.06.2015 року ОСОБА_2 попрохав його відвести на зустріч до позивача, де написав розписку про позичку грошей, після чого ОСОБА_1 передав кошти у розмірі 7500 доларів США.

Як пояснює позивач, 16 червня 2012 року він надав ОСОБА_2 у борг суму грошей у розмірі 60000 гривень на строк до 30 червня 2015 року, що підтверджується розпискою. (а.с. 74)

Договір був укладений в письмовій формі, а саме ОСОБА_2 написав розписку, яка посвідчує передання йому відповідних грошових сум, час та дату повернення боргу.

Як вказує сам позивач, і підтверджує ОСОБА_2, частина боргу у розмірі 4000 гривень була повернута.

На теперішній час суму боргу в розмірі 56000 гривень ОСОБА_2 не повернув.

Відповідно до пункту 1 статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін), то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтями 1049, 1054 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором.

Згідно ч.4 ст.65 СК України договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї.

Відповідно до вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Надані позивачем та відповідачем ОСОБА_2 докази жодним чином не свідчать про обізнаність відповідача ОСОБА_3 щодо договору позики.

Оскільки доказів, що отримані кошти відповідачем ОСОБА_2 від позивача ОСОБА_1 були витрачені в інтересах сімї суду надано не було, то й підстав задоволення позову в частині стягнення з ОСОБА_3 суми заборгованості за розпискою від 16.06.2012 року немає.

Кошти було надано в гривні та повернення суми боргу у доларах США договором позики не передбачено, тому суд вважає необхідним стягнути з відповідача ОСОБА_2 суму боргу за договором позики у розмірі 56000 (пятдесят шість тисяч) гривень.

Пояснення позивача, відповідача ОСОБА_2, що кошти передавались в доларах, спростовуються розпискою, в якій чітко вказано про передачу саме гривень.

Зустрічний позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ч.2 ст.65 СК України дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового.

В даному випадку підстав для визнання договору недійсним немає.

Відповідач ОСОБА_3 не є стороною цього договору, її права та інтереси в даному випадку не порушено. Крім того, спір між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вирішено судом і стягнуто весь обсяг заборгованості з ОСОБА_2

Суд вважає неможливим визнати недійсним договір, виходячи з того, що між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 дійсно виникли правовідносини, що підтверджується наданими доказами та їх поясненнями.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 65 СК України, ст.ст. 530, 610, 611, 629, 1049, 1054 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення суми заборгованості за договором позики задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму заборгованості за договором позики від 16 червня 2012 року у розмірі 56000 (пятдесят шість тисяч) гривень.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1, третя особа ОСОБА_2 про визнання договору позики недійсним - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму судового збору у розмірі 560 (пятсот шістдесят) гривень.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області через Дергачівський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В. С. Овсянніков