Справа № 350/1457/15-ц
Номер провадження 2/350/684/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2015 року смт.Рожнятів

Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючої судді Калиній Г.В.

з участю секретаря судового засідання Видойник І.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В :

У своїй позовній заяві позивачка просить постановити рішення, яким визнати за нею право власності на домоволодіння, яке знаходиться по вул. Незалежності, 179 у с. Петранка Рожнятівського району Івано-Франківської області.

Свої позовні вимоги позивачка мотивує тим, що 22 лютого 2015 року помер її дідусь ОСОБА_6 і після його смерті відкрилася спадщина на домоволодіння, яке знаходиться по вул. Незалежності, 179 у с. Петранка Рожнятівського району.

Вона є єдиним спадкоємцем за заповітом, спадкоємцями за законом є діти спадкодавця ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відповідачі по справі. Останні на спадкове майно не претендують.

Для оформлення спадщини вона звернулася до Першої Ржнятівської нотаріальної контори, однак їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність документа про право власності на спадкове домоволодіння.

При таких обставинах вона не може в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю.

Сторони у судове засідання не зявилися, направили суду заяви про розгляд у їх відсутності, позивачка позов підтримує, а відповідачі визнають. Крім того, позивачка у своїй заяві повідомила, що будівельний паспорт на спадкове домоволодіння не виготовлявся.

За таких обставин суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності сторін, у порядку, визначеному ч. 2 ст. 197 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

У с. Петранка по вул. Незалежності, 179, Рожнятівського району, Івано-Франківської області знаходиться домоволодіння, яке складається з житлового будинку, літньої кухні, трьох сараїв, погребу, хвіртки, воріт та огорожі, що підтверджується копією технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виданого ПП «Луги» (а. с. 8-14).

Власником даного домоволодіння був ОСОБА_7, що підтверджується довідкою № 1879, виданою Петранківською сільською радою 07 вересня 2015 року(а.с. 6).

22 лютого 2015 року ОСОБА_6 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а. с. 5).

Після смерті останнього відкрилася спадщина на домоволодіння, яке знаходиться у с. Петранка по вул. Незалежності, 179.

Зазначене домоволодіння ОСОБА_6 заповів позивачці, що підтверджується копією заповіту, складеного спадкодавцем 02 лютого 2015 року (а.с. 5 зворот).

На день смерті спадкодавця позивачка проживала разом з ним, що підтверджується довідкою №1274, виданою Петранківською сільською радою 06 серпня 2015 року (а. с. 7).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом, а відповідно до ст. 1223 названого кодексу, право на спадкування за заповітом мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до статті 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Статтею 1270 названого кодексу для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який обчислюється з часу відкриття спадщини.

За змістом ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину.

Відповідно до статі 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Аналізуючи надані позивачем письмові докази судом встановлено, що ОСОБА_6 був власником спірного домоволодіння, яке заповів позивачці. Остання належним чином прийняла спадщину після смерті спадкодавця, оскільки на час смерті ОСОБА_6 проживала разом з ним та у встановлений законом строк звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, що підтверджується копією витягу про реєстрацію у Спадковому реєстрі № 41224145 від 14 серпня 2015 року (а. с. 15).

Спір між сторонами з приводу спадкового майна відсутній.

У видачі свідоцтва про право на спадщину позивачці відмовлено, через відсутність правовстановлюючого документа на спадкове домоволодіння, що підтверджується листом нотаріуса Першої Рожнятівської державної нотаріальної контори № 919/02-14 від 27 серпня 2015 року (а. с. 16).

За змістом ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Судом встановлено, що при будівництві спадкового домоволодіння будівельний паспорт не виготовлявся, отже воно збудоване без відповідного дозволу, тобто є самочинним будівництвом.

Відповідно п. 6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 30 березня 2012 року "Про практику застосування судами статті 376 ЦК України (про правовий режим самочинного будівництва)", право власності на самочинно збудовані житлові будинки, будівлі, споруди, інше нерухоме майно не набувають як особи, які здійснили це будівництво, так і їхні спадкоємці. Права спадкоємців щодо самочинно збудованого майна визначаються судом відповідно до положень статті 1218 ЦК та з урахуванням роз'яснень, наданих у пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування".

Це майно не є об'єктом права власності, воно не може бути предметом поділу та встановлення порядку користування в судовому порядку; на нього не може бути звернено стягнення за виконавчими документами, у тому числі продаж його з прилюдних торгів.

Вимоги особи, яка самочинно збудувала нерухоме майно, або заінтересованої особи, що не пов'язані з правом власності на ці будівлі, зокрема, про визнання права на матеріали, одержані при їх знесенні, підлягають розгляду судами на загальних підставах.

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", якщо спадкодавцем було здійснене самочинне будівництво, до спадкоємців переходить право власності на будівельні матеріали, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва.

Отже за позивачкою слід визнати право власності на будівельні матеріали, які були використані в процесі самовільного будівництва житлового будинку та господарських споруд.

Керуючись ст. ст. 197 ч. 2, 213- 215, 218 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання права власності на спадкове майно задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на будівельні матеріали, які були використані в процесі самовільного будівництва домоволодіння, яке знаходиться у с. Петранка по вул. Незалежності, 179, Рожнятівського району, Івано-Франківської області та належало ОСОБА_6, який помер 22 лютого 2015 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Рожнятівський районний суд протягом десяти днів з часу отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Г.В. Калиній