АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 554/8995/15-ц Номер провадження 22-ц/786/3356/15Головуючий у 1-й інстанції Андрієнко Г. В. Доповідач ап. інст. Буленко О. О.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді: Буленка О.О.

суддів: Бондаревської С.М., Триголова В.М.

при секретарі: Ачкасовій О.Н.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ПрАт " СК" Провідна" - Богуша С.М.

на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 19 серпня 2015 року

по справі за позовом ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства " Страхова компанія " Провідна", ОСОБА_4 про стягнення пені, індексу інфляції та трьох відсотків річних,-

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2015 року ОСОБА_3 звернувся із позовом до відповідачів, де прохає стягнути солідарно з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПРОВІДНА" та ОСОБА_4 на його користь 74090 грн. 03 коп. пені, індексу інфляції та 3% річних, оскільки страхове відшкодування йому було виплачено невчасно.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 19 серпня 2015 року ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства " Страхова компанія " Провідна", ОСОБА_4 про стягнення пені, індексу інфляції та трьох відсотків річних - задоволено частково.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПРОВІДНА" ідентифікаційний код 23510137 на користь ОСОБА_3 46178,63 грн., а саме : пені 17389,56 грн. , 3 % річних -1779,86 грн., індекс інфляції 27009, 21 грн.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПРОВІДНА" ідентифікаційний код 23510137 на користь ОСОБА_3 461 грн. 78 коп. сплаченого судового збору.

В задоволенні позовних вимог до ОСОБА_4 відмовлено за безпідставністю.

З вказаним рішенням не погодився ПАТ СК « ПРОВІДНА» в зв'язку з чим представник відповідача подав на нього апеляційну скаргу, вказуючи на порушення місцевим судом при ухваленні рішення норм матеріального та процесуального права. В обґрунтування апеляційної скарги вказав, що судом не було враховано, зобов'язання по виплаті основного боргу за рішенням суду було виконано 06.03.2015 року, а тому нарахування пені є безпідставним, оскільки зобов'язання є припиненим.

Також вказав, на безпідставність нарахування індексу інфляції та 3% річних з 05.12.2014 року, оскільки рішення суду апеляційної інстанції про стягнення страхового відшкодування набрало законної сили 19.02.2015 року, а тому вказані нарахування необхідно було проводити саме з даного часу. Крім того, апелянт зазначив про неправомірність рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_4, оскільки обов'язок останнього по виконанню зобов'язання виник раніше, ніж було припинено зобов'язання, договір прощення не є підставою для відмови в позові.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи у межах доводів апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно п.3 ч.1 ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право змінити рішення суду першої інстанції.

Так, задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції врахував обґрунтованість позовних вимог, доведення факту несвоєчасного виконання відповідачем рішення суду про стягнення з нього заборгованості, в зв'язку з чим дійшов висновку, що обраний позивачем спосіб захисту порушених прав у вигляді нарахування пені, 3 % річних та індексу інфляції на прострочене зобов'язання відповідає вимогам закону.

Колегія суддів частково погоджується з такими висновками суду, однак, вважає помилковим розрахунок розміру боргу за несвоєчасне виконання зобов'язання ,який був визначений судом першої інстанції, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 13.06.2013 р. Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "ПРОВІДНА" та ОСОБА_3 було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №06/6748465/1702/13 автомобіль "Honda CR-V", рік випуску 2011, державний номер НОМЕР_1 (в подальшому змінено на НОМЕР_2).

За умовами пунктів 9, 11.1 договору страхова сума за договором становить 252671 грн., безумовна франшиза, зокрема, за ризиком "Викрадення" - 0%. Строк дії договору 1 рік з 21.06.2013 р. по 20.06.2014 р. (п.18 договору).

Згідно з п. 24.2.5 Договору страховим ризиком за даним Договором, у тому числі, є незаконне заволодіння застрахованим транспортним засобом з будь-якою метою (викрадення або спроба викрадення транспортного засобу та додаткового обладнання, встановленого на ньому) (ризик "Викрадення").

Як було встановлено, судом першої інстанції, 07 квітня 2014 року стався страховий випадок

Листом № 04-10/12686 від 03.09.2014 р. представник страхової компанії повідомив позивача про відсутність правових підстав для визнання випадку страховим та відмовив у виплаті страхового відшкодування.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 22 грудня 2014 року позов ОСОБА_3 задоволено частково. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна" на користь ОСОБА_3 228 480 грн. 54 коп. страхового відшкодування, пені 14 967,03 грн., 3 % річних за прострочення сплати страхового відшкодування у розмірі 1 742, 39 грн., 9 928, 84 грн., індексу інфляції, а всього 255 118, 80 грн. Вирішено питання щодо стягнення судових витрат. В задоволенні позовних вимог до ОСОБА_4 відмовлено за безпідставністю / а.с. 10-16/

Рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 18 лютого 2015 року було скасовано вказане рішення. Позов ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна», ОСОБА_4 про стягнення страхового відшкодування задоволено. Стягнуто солідарно з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» ідентифікаційний код 23510137 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 255 118 грн. 80 коп. страхового відшкодування з урахуванням пені, індексу інфляції та трьох процентів річних за весь час прострочення та по 1275, 60 грн. судового збору з кожного../ а.с. 17-27/.

Як встановлено судом першої інстанції, приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "ПРОВІДНА" погасило борг у розмірі 255 118 грн. 80 коп. страхового відшкодування з урахуванням пені, індексу інфляції та трьох процентів річних, які були нараховані станом на 04 грудня 2014 року лише 10 березня 2015 року, перерахувавши кошти на рахунок ВДВС Солом'янського РУЮ м. Києва, а 28.03.2015 р. дані кошти були перераховані позивачу ВДВС.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Таке визначення розкриває сутність зобов'язання як правового зв'язку між двома суб'єктами (сторонами), відповідно до якого на одну сторону покладено обов'язок вчинити певну дію (певні дії) чи утриматись від її (їх) здійснення; іншій стороні зобов'язання надано право, що кореспондує обов'язку першої. Обов'язками боржника та правами кредитора вичерпується зміст зобов'язання (ст. 510 ЦК України).

Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк.

Згідно зі ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Таким чином, встановивши, що страховою компанією було погашено боргове зобов'язання, суд першої інстанції, не звернув увагу на те, що строк договору закінчився, а між сторонами існують лише зобов'язальні правовідносини, а тому нарахування пені поза межами строку дії договору є безпідставним

В свою чергу, відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи викладене, встановивши, що ПАТ СК « Провідна» виконала свої зобов'язання з простроченням, судом першої інстанції дійшов правомірного висновку про застосування до спірних правовідносин положення статті 625 ЦК України.

Однак, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо періоду, за який належить проводити нарахування 3% річних та індексу інфляції.

Так, як вбачається з рішення суду першої інстанції, індекс інфляції та 3% річних було нараховано за період 95 днів - з 05.12.2014 року / день, по який було стягнуто інфляційні витрати та 3% річних згідно рішення суду/ по 10.03.2015 року/ день перерахування коштів страховою компанією ВДВС/

В свою чергу, як вбачається з матеріалів справи, ПАТ СК « ПРОВІДНА» погасило борг 06 березня 2015 року, що підтверджується платіжним доручення № 0009179 / а.с. 51/, а тому, період прострочення виконання зобов'язання складає 91 день.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку про зменшення розміру 3 % річних до 1704.92 грн.

Інфляційні витрати, судом першої інстанції розраховано вірно.

Проте, колегія суддів не може погодитись з посиланнями апелянта про необхідність нарахування індексу інфляції та 3% річних з 19.02.2015 року - з часу набрання рішенням суду апеляційної інстанції про стягнення страхового відшкодування законної сили, з рішення суду зобов'язальні правовідносини не виникають, так як вони виникають з актів цивільного законодавства, про що й зазначено в ст. 11 ЦК України, адже рішення суду лише підтверджує наявність чи відсутність правовідносин і вносить в них ясність та визначеність.

Разом з цим, відмовляючи в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_4 про стягнення коштів за порушення строків виплати страхового відшкодування, суд першої інстанції виходив з того, що між позивачем та ОСОБА_4 02 березня 2015 року було укладено договір прощення боргу, а тому договір поруки від 17.04.2014 року вважається припиненим з моменту підписання договору прощення.

Однак, колегія суддів не може погодитись з даним висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Прощення боргу - звільнення боржника від виконання зобов'язання, яке здійснюється кредитором на безоплатній основі. Припинення зобов'язання внаслідок прощення боргу можливо лише у разі, якщо воно не порушує прав третіх осіб щодо майна кредитора.

Апелянт зазначає, що вказаний договір прощення боргу порушує права страхової компанії як основного боржника, оскільки був укладений без відповідної згоди.

Проте, визначення правомірності укладеного договору прощення не було предметом розгляду у суді першої інстанції, а тому колегія суддів не може надати оцінку щодо правомірності укладення спірного договору.

Рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 18 лютого 2015 року було визначено солідарну відповідальність СК « Провідна» та ОСОБА_4 перед позивачем по виплаті страхового відшкодування.

Враховуючи те, що позивач звернувся до суду з позовною вимогою до Приватного акціонерного товариства " Страхова компанія " Провідна", ОСОБА_4 про стягнення пені, індексу інфляції та трьох відсотків річних 10 липня 2015 року, тобто після укладення договору прощення, в судовому засіданні першої інстанції не відмовлявся від своїх вимог до ОСОБА_4 як до поручителя, у суду першої інстанції не було підстав для відмови у задоволенні вказаних вимог за безпідставністю..

В свою чергу, в судовому засіданні суду апеляційної інстанції, ОСОБА_3 надав заяву про відмову від позовних вимог до ОСОБА_4 про стягнення пені, індексу інфляції та трьох відсотків річних.

Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 29 жовтня 2015 року провадження у справі в частині позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення пені, індексу інфляції та трьох відсотків річних закрито.

На підставі викладеного колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ПрАт " СК" Провідна" - Богуша С.М. підлягає частковому задоволенню, а рішення місцевого суду підлягає скасуванню з постановленням нового рішення у справі про часткове задоволення позовних вимог

Керуючись ст.ст. 303, 307, п. 3, 4 ч. 1 ст. 309, 314, 316 ЦПК України, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ПрАт " СК" Провідна" - Богуша С.М. - задовольнити частково

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 19 серпня 2015 року - скасувати та постановити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства " Страхова компанія " Провідна", ОСОБА_4 про стягнення пені, індексу інфляції та трьох відсотків річних - задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна" на користь ОСОБА_3 1704.92 грн - 3 % річних, 27009, 21 грн. - індекс інфляції, а всього 28714.13 грн.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна", на користь ОСОБА_3 461,78грн. судового збору.

Провадження у справі в частині позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення пені, індексу інфляції та трьох відсотків річних - закрити в звязку з відмовою від позову.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий суддя: __________ О.О.Буленко

Судді: _____________ С.М.Бондаревська ________________ В.М.Триголов