АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №761/36411/14-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/10492/2015 /2014
Головуючий у суді першої інстанції: Сіромашенко Н.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Побірченко Т.І.
17 грудня 2015 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва

у складі: головуючої судді Побірченко Т.І.

суддів Соколової В.В., Усика Г.І. при секретарі Мікітчак А.Л.

розглянула у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 23 червня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_5 звернувся з позовом до ОСОБА_4 про стягнення 200 000 грн. в якості компенсації моральної шкоди, завданої в результаті поширення недостовірних відомостей, які порочать його честь та гідність. В судовому засіданні просив визначити розмір компенсації моральної шкоди на розсуд суду. Позивач посилається на те, що між ним, як власником земельної ділянки в СТ «Десенка» та головою правління вказаного садового товариства ОСОБА_4 існує давній конфлікт з приводу використання цієї ділянки в т.ч. електропостачання. Вирішення цього конфлікту було предметом неодноразового розгляду як в судових інстанціях, так і в правоохоронних органах. Зокрема, у березні 2014 р. ОСОБА_5 стало відомо про те, що ОСОБА_4 звернувся до Деснянського РУ ГУВС України в м. Києві із заявою про вчинення позивачем кримінального правопорушення, яке полягає у висловленні ОСОБА_3 17.03.2014 року в приміщенні Деснянського районного суду м. Києва погроз на адресу ОСОБА_4 вбивством, та пропозиції на адресу члена СТ «Десенка» ОСОБА_6 вступити у статеві відносини в неприродній формі. Аналогічна інформація була викладена у інформаційному листі від 22.08.2014р. за підписом відповідача, адресованому членам СТ «Десенка». ОСОБА_3 зазначає, що вказана інформація не відповідає дійсності, завдає шкоди його особистим немайновим правам, порушує його право на повагу до гідності та честі людини.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 23 червня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзіОСОБА_3 просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_3, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.277 ЦК України, фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації

Згідно п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 27 лютого 2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв'язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Судом встановлено, що у травні 2014 року за договором купівлі - продажу ОСОБА_3 придбав земельну ділянку № 15 по вул. Садовій,8, що розташована у Садовому товаристві «Десенка» с. Зазим'є Броварського району Київської обл..

Між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 декілька років триває конфлікт з приводу членства ОСОБА_3 у товаристві та щодо користування земельною ділянкою, яка знаходиться в межах садового товариства. Вирішення цього конфлікту неодноразово було предметом розгляду судових інстанцій.

З поданого позову вбачається, що для участі в розгляді цивільної справи № 754/20284/13-ц в Деснянському районному суді м. Києва, що відбулося 17.03.2014р. прибули голова правління СТ «Десенка» ОСОБА_4Б разом з членом правління ОСОБА_7, присутнім в суді був також і ОСОБА_3 Після закінчення судового засідання 17.03.2014р. ОСОБА_3 залишив приміщення суду, а 29.03.2014р. до нього зателефонував дільничний інспектор та повідомив про те, що від сторони опонентів (членів правління СТ «Десенка») надійшла заява про начебто висловлювання ним словесних погроз у здійсненні розправи та зґвалтуванні заявників.

Згідно висновку, затвердженого начальником Деснянського РУ ГУ МВС України в м. Києві 27.03.2014р. в ході перевірки заяви гр. ОСОБА_7 з приводу висловлених на її адресу погроз зі сторони ОСОБА_3 було опитано позивача та не підтверджено обставин, викладених у заяві ОСОБА_7 (а.с.71).

Листом від 31.03.2014 року за підписом начальника Деснянського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_7 повідомлено, що подана нею заява щодо словесних погроз ОСОБА_3 розглянута, з гр. ОСОБА_3 проведено профілактично - роз'яснювальну бесіду та попередженого про відповідальність згідно чинного законодавства за вчинення протиправних дій (а.с.70).

Судом встановлено, що голова правління СТ «Десенка» ОСОБА_4 звертався до Деснянського РУ ГУ МВС України в м. Києві 18.03.2014р. з приводу неправомірних, на його думку, дій, вчинених ОСОБА_3 (а.с.69). Вказана заява була предметом розгляду адресата, та викладені в ній обставини перевірено.

Звертаючись до суду з даним позовом, ОСОБА_3 зазначав, що на його думку, інформація стосовно нього, висловлена ОСОБА_4 у заяві до правоохоронних органів та у інформаційному листі від 22.08.2014р., адресованому членам СТ «Десенка», яка виставляє його як «бандита та сексуального маніяка», є недостовірною і завдає йому моральної шкоди у розмірі 200 000 грн..

Частинами 1,2 ст.23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до п.3,11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб; критична оцінка певних фактів і недоліків, думки та судження, критичні рецензії творів не можуть бути підставою для задоволення вимог про відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 не заявляв позовних вимог про визнання недостовірною інформації, поширеної ОСОБА_4, яка порушує його особисті немайнові права, ця інформація не визнавалася недостовірною, а тому немає підстав для задоволення позовних вимог про відшкодуванні моральної шкоди.

Керуючись ст. ст. 307,308,313,314,317,319 ЦПК України, колегія,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 23 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

В касаційному порядку може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий-

Судді-