Справа № 464/7221/15 Головуючий у 1 інстанції: Борачок М.В.
Провадження № 22-ц/783/7710/15 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Н. О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді: Шеремети Н.О.

суддів: Зверхановської Л.Д., Цяцяка Р.П.

при секретарі: Ясиновській Я.М.

з участю: ОСОБА_2, її представника ОСОБА_3,

представника ОСОБА_4 ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5на рішення Сихівського районного суду м. Львова від 03 листопада 2015 року, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_4 звернувся з позовом до ОСОБА_2, третя особа відділ Державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції про звільнення від заборгованості по сплаті аліментів за період серпень - жовтень 2015 року у сумі 1800 грн. та зменшення розміру аліментів з 600 грн. до 350 грн., щомісячно, починаючи з набрання рішенням суду законної сили.

Оскаржуваним рішенням позов задоволено частково, звільнено ОСОБА_4від сплати заборгованості по аліментах, визначених рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 06.02.2014 року за період з 01 серпня 2015 року по 31 жовтня 2015 року у сумі 1800 грн. Зменшено ОСОБА_4розмір аліментів визначених рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 06.02.2014 року, вирішено стягувати з ОСОБА_4на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 500 грн., щомісячно, починаючи з дати набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття..

Рішення в апеляційному порядку оскаржив представник ОСОБА_4 - ОСОБА_5, вважає, що рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права при неповно з'ясованих обставинах, що мають значення для справи, а висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи. В апеляційній скарзі зазначає, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення не враховано, що позивач півроку тому переніс важку операцію і щонайменше ще півроку потребуватиме подальшого лікування та реабілітації в умовах стаціонару, що позбавляє його реальної можливості найближчим часом влаштуватися на будь - яку роботу. Для підтвердження цього апелянтом було надано скерування від 26.10.2015 року, відповідно до якого ОСОБА_4 направлений у КЗ ЛОР "Львівський обласний госпіталь інвалідів війни та репресованих ім. Ю.Липи" для проходження чергового курсу стаціонарного лікування. Також апелянт зазначає, що працював в сфері будівництва, внаслідок отриманого каліцтва не може працювати на будівництві, а для того, щоб опанувати нову професію, яка не пов"язана з фізичними навантаженнями та влаштуватись на нову роботу, йому потрібен певний час, а тому зменшення розміру аліментів до мінімального розміру тимчасова необхідність до його працевлаштування. Крім цього позивач вважає, що витрати відповідачки на утримання частки ОСОБА_4 у спільному майні та його витрати по оплаті квартплати та комунальних послуг із розрахунку на двох осіб (себе та сина), взаємозаліковуються, оскільки, ОСОБА_4 та їх син, ОСОБА_6, зареєстровані за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2, де він здійснює оплату комунальних послуг за себе і свого сина. З наведених підстав апелянт просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_4 ОСОБА_5 на підтримання доводів апеляційної скарги, заперечення ОСОБА_2, її представника ОСОБА_3 щодо задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Положеннями ст. 214 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їхнє підтвердження; які правовідносини сторін випливають зі встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Оскаржуване рішення відповідає зазначеним вимогам.

Статті 180, 181 СК передбачають, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

Згідно з ч.4 ст.223 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Так, відповідно до ч.2 ст.197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв'язку з тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

З рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 06.02.2014 року вбачається, що з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_2 вирішено стягувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини, ОСОБА_6, щомісячно в розмірі 600 грн., починаючи з 03.10.2014 року до повноліття дитини.

З матеріалів позовної заяви та пояснень сторін вбачається, що за період серпень - жовтень 2015 року у позивача виникла заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 1800 грн., причиною яких, як з»ясовнао судом першої інстанції стало захворювання платника аліментів, що підтверджується медичними документами, а саме, випискою № 8881 із медичної карти стаціонарного хворого від 29.04.2015 року, виданої Комунальною міською клінічною лікарнею швидкої медичної допомоги про перебування в період з 06.04.2015 р. до 29.04.2015 р. на стаціонарному лікуванні, про проведення операції 16.04.2015 року, випискою № 6552 із медичної карти стаціонарного хворого від 16.06.2015 року.про перебування в період з 29.04.2015 р. до 16.06.2015 р. на стаціонарному лікуванні у КЗ ЛОР «Львівський обласний госпіталь інвалідів війни та репресованих ім. Ю.Липи».

З матеріалів справи вбачається, що 01.07.2015 року позивачу встановлено другу групу інвалідності у зв'язку з загальним захворюванням. Згідно наданих позивачем копій товарних чеків за період лікування останній витратив кошти на лікарські засоби в розмірі 5918.45 грн.

Враховуючи те, що позивач поніс значні витрати на лікування, що відповідно погіршило його матеріальне становище, суд першої інстанції вірно звільнив позивача від сплати заборгованості по аліментах за період серпень-жовтень 2015 року в сумі 1800 грн. Рішення суду в цій частині ОСОБА_2 не оскаржується.

Згідно з ч.1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Задовольняючи частково позовні вимоги в цій частині позовних вимог та зменшуючи розмір аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 на утримання сина, ОСОБА_6, з 600.00 грн. до 500.00 грн., суд першої інстанції виходив з того, що встановлення ОСОБА_4 другої групи інвалідності свідчить про погіршення стану його здоровя, що є підставою для зменшення розміру аліментів.

Зменшуючи розмір аліментів з 600.00 грн. до 500.00 грн., які підлягають стягненню з ОСОБА_4, судом першої інстанції вірно враховано не лише стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, але і стан здоровя та матеріальне становище дитини, інтереси дитини, необхідність у коштах, які повинен сплачувати батько дитини та її утримання, взяв до уваги те, що дохід матері, з якою проживає дитина, за період квітень - вересень 2015 р. суттєво зменшився в порівнянні з періодом, коли ухвалювалось рішення про стягнення аліментів, зокрема, розмір її заробітної плати зменшився на 907 грн., що підтверджується довідками про доходи, а також взяв до уваги те, що згідно з актом огляду МСЕК від 09.07.2015 р. у графі висновок про умови та характер праці зазначено, що ОСОБА_4 «протипоказана важка праця, праця з тривалим перебуванням на ногах», що свідчить про можливість його працевлаштування відповідно до рекомендацій наданих комісією.

Враховуючи інтереси дитини, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про часткове задоволення позову ОСОБА_4, який просив зменшити розмір аліментів до 350.00 грн., і зменшив розмір аліментів з 600.00 грн. до 500.00 грн.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки суд першої інстанції повно та всебічно з"ясував обставини справи, ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права, колегія суддів перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення.

Керуючись ст. 303, п.1 ч.1 ст. 307, ст.ст. 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Сихівського районного суду м. Львова від 03 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою апеляційного суду законної сили.

Головуюча: Шеремета Н.О.

Судді: Зверхановська Л.Д.

ОСОБА_7