Справа № 135/951/15-ц
Провадження № 2/135/303/15
26.08.2015 року Ладижинський міський суд Вінницької області
в складі: судді Корнієнка О.М.
при секретарі судових засідань Білодід П.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ладижин цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням , -
ОСОБА_2 звернулася в суд із позовною заявою до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В позовній заяві зазначила, що 29.03.2003 року за договором дарування, посвідченим державним нотаріусом Другої Тростянецької державної нотаріальної контори , реєстр №846 вона отримала у дар житловий будинок по АДРЕСА_1 і стала його власником. В даному будинку вона проживала разом з матір`ю ОСОБА_4 та дідом ОСОБА_5.
28.01.2011 року її мати ОСОБА_4 уклала шлюб з ОСОБА_3 і 23.03.2011 року він був зареєстрований в будинку по АДРЕСА_1
Більше півтора року назад ОСОБА_3 зібрав свої речі та виїхав з будинку на постійне місце проживання в м.Гнівань Вінницької області.
02.02.2015 року шлюб між її матір'ю та ОСОБА_3 було розірвано. Але по даний час відповідач залишається зареєстрованим у будинку і добровільно знятися з реєстрації місця проживання не бажає. В утриманні будинку та оплаті житлово-комунальних послуг участі не бере.
Тому ОСОБА_2 просила визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням.
Позивач, представник позивача в судове засідання не з'явилися. Представник позивача подала до суду заяву згідно якої просила справу розглянути в її відсутність. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує .
Відповідач ОСОБА_3 будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився. Заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не подав. В поштовому повідомленні, яке повернулося з поштового відділення до суду, розписалася представник позивача ОСОБА_4, так як відповідач не проживає за вищезазначеною адресою.
За таких обставин, відповідно до ст. 74 ЦПК України, суд вважає, що судовий виклик відповідача вручено йому належним чином.
Зважаючи на неявку відповідача, повідомленого належним чином, судом, за згодою представника позивача, було ухвалено розглядати справу заочно на підставі наявних у ній даних чи доказів.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 є власником будинку АДРЕСА_1 що підтверджується: копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 514665 від 08.05.2003 року; копією договору дарування житлового будинку, з якого вбачається, що ОСОБА_5 подарував ОСОБА_6 житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1
З копії свідоцтва про шлюб видно, що 15.09.2012 року ОСОБА_6 зареєструвала шлюб з ОСОБА_7 та змінила прізвище на «Ісак».
Відповідач ОСОБА_3 з 25.03.2011 року зареєстрований в будинку АДРЕСА_1 що підтверджується довідкою №2099 виданою 10.07.2015 року виконкомом Ладижинської міської ради Вінницької області.
Також з копії домової книги видно, що відповідач ОСОБА_3 зареєстрований в будинку АДРЕСА_1
З копії рішення Ладижинського міського суду Вінницької області вбачається, що шлюб між ОСОБА_4 і ОСОБА_3 було розірвано.
Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Тому суд вважає, що ОСОБА_2, як власник майна, має право вимагати усунення перешкод у здійснення ним права користування своїм майном шляхом визнання ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням та зняття його з реєстрації місця проживання.
Такий висновок суду повністю узгоджується із правовою позицією, викладеною Верховним Судом України в постанові від 16.01.2012 року по справі № 6-57цс11.
Відповідно до вказаного рішення Верховного Суду України, зазначено, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою.
Таким чином вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст. ст. 71, 72, 116, 156 ЖК України; ст. 405 ЦК України).
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_3 не є наймачем житлового приміщення в належному ОСОБА_2 житловому будинкуАДРЕСА_1 Договір найму жилого приміщення у вказаному будинку між сторонами не укладався. Відповідач не є членом сім'ї власника будинку. А тому він не має права користування житловим приміщенням у даному будинку.
Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3, будучи зареєстрованим в належному позивачці будинку та не маючи при цьому права користування даним будинку, обмежує право позивача на користування даним будинком.
Виходячи із наведеного, суд вважає, що позовні вимоги позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні і підлягають задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись України, ст.ст. 16, ст. 319, 321, 391 ЦК України, ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.ст. 10, 60, 164, 212-215, 224 ЦПК суд, -
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право користування будинком АДРЕСА_1 знявши його з реєстрації місця проживання за вказаною адресою.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати в сумі 243 грн. 60 коп.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано у строк, встановлений ст. 294 ЦПК України. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданною протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії з додержанням вимог ст. 229 ЦПК України.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Вінницької області через Ладижинський міський суд.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя: