УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

02 грудня 2015 року суддя Шевченківського районного суду міста Києва Маліновська В.М., вивчивши позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Головного управління юстиції в м. Києві, Київської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування, перевіривши виконання вимог ст.ст. 119, 120 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України),-

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулися до суду з вказаною позовною заявою.

Вивчивши матеріали поданої позовної заяви, вважаю, що вони не відповідають вимогам ст. 119 ЦПК України.

Перш за все слід зазначити, що відповідно до вимог п.п. 3, 5, 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а також зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Проте, у позовній заяві не зазначено змісту позовних вимог до відповідача Головного управління юстиції в м. Києві, не викладено обставин, якими вони обґрунтовуються, та не зазначено доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Крім того, згідно змісту позовних вимог позивачі просять визнати за ними право власності на нерухоме майно в порядку спадкування. Таким чином, спір який виник між сторонами, має майновий характер, а тому позовна заява, відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 119 ЦПК України повинна містити ціну позову.

У разі виправлення недоліків у вказаній частині, нову позовну заяву необхідно подати разом із копіями заяв відповідно до кількості учасників процесу.

Також, відповідно до ч. 5 ст. 119 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» розмір ставки судового збору із позовних заяв майнового характеру, які подаються до суду фізичною особою або фізичною особою-підприємцем становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

Водночас, згідно з вимогами ч. 6 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» у разі, якщо позов подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір обчислюється з урахуванням загальної суми позову і сплачується кожним позивачем пропорційно долі поданих кожним з них вимог окремим платіжним документом.

При цьому, згідно роз'яснень, які містяться в п. 10 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року № 1, у випадках подання позовної заяви одним чи кількома позивачами (співпозивачами) до одного або кількох відповідачів судовий збір обчислюється із загальної суми позову і сплачується кожним позивачем пропорційно до заявлених кожним із них вимог окремим платіжним документом. Закон не містить заборони й можливості сплати усієї суми судового збору одним із кількох позивачів у справі; визначальним у такому разі є факт надходження усієї належної до сплати суми судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. У випадку якщо один із позивачів звільнений від сплати судового збору, загальна сума збору зменшується пропорційно до заявлених ним вимог.

Крім того, згідно з п. 2 ч. 1 ст. 80 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна. Відповідно до положень ч. 2 зазначеної статті, якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред'явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

При цьому, згідно вимог ч. 2 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» у разі якщо судовий збір сплачується за подання позовної заяви до суду в розмірі, визначеному з урахуванням ціни позову, а встановлена при цьому позивачем ціна позову не відповідає дійсній вартості спірного майна або якщо на день подання позову неможливо встановити точну його ціну, розмір судового збору попередньо визначає суд з подальшою сплатою недоплаченої суми або з поверненням суми переплати судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом у процесі розгляду справи.

Враховуючи викладене та те, що зміст позовних вимог стосується визнання права власності на нерухоме майно, яке знаходиться в Шевченківському районі м. Києва, беручи до уваги середньо ринкову вартість вказаного спірного майна, а також те, що ціна позову взагалі не вказана, суддя приходить до висновку про необхідність визначення попереднього розміру судового збору за подання позову майнового характеру у максимальному розмірі, а саме: 6 090 (шість тисяч дев'яносто) грн. 00 коп.

Відтак, враховуючи положення ст.ст. 4, 6 Закону України «Про судовий збір» та роз'яснення, які містяться в п. 10 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року № 10, позивачам слід було надати до суду підтвердження щодо сплати судового збору за подання до суду позову майнового характеру проведеного, враховуючи зміст вимог, на загальну суму 6 090 (шість тисяч дев'яносто) грн. 00 коп.

Проте, до позовної заяви позивачами додано квитанцію про сплату судового збору на загальну суму лише 487 грн. 20 коп.

Отже, позивачам слід надати до суду документ, який би підтверджував доплату судового збору у розмірі 5 602 грн. 80 коп. (6090-487,2=5602,8).

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст. 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 4, 6 Закону України «Про судовий збір», ст.ст. 80, 119-121, 209, 210 ЦПК України, суддя -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Головного управління юстиції в м. Києві, Київської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування - залишити без руху, надавши позивачам строк для усунення недоліків терміном 5 (п'ять) днів з дня отримання останніми копії ухвали.

Роз'яснити позивачам, що у разі не усунення недоліків у встановлені строки, заява буде вважатися неподаною і повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: