Справа № 161/9216/15-ц Головуючий у 1 інстанції: Рудська С.М.
Провадження № 22-ц/773/1285/15 Категорія: 27 Доповідач: Стрільчук В. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2015 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Стрільчука В.А.,

суддів - Здрилюк О.І., Бовчалюк З.А.,

при секретарі - Шугаловій О.М.,

з участю представника позивача Місюри І.В., представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк (далі - ПАТ КБ) «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_3 на рішення Луцького міськрайонного суду від 09 липня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2015 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 30 травня 2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № VOY0G100001411, за яким банк надав відповідачу кредит у розмірі 80 000 доларів США до 29 травня 2022 року, а позичальник зобов'язався повернути кредитні кошти та сплатити відсотки за користування ними в строки та в порядку, встановлені договором.

Умови кредитного договору відповідач належним чином не виконував, внаслідок чого у нього станом на 20 березня 2015 року утворилася заборгованість в сумі 68380,68 доларів США, що складається із заборгованості за кредитом - 60351,24 доларів США, заборгованості по відсотках за користування кредитом - 3773,80 доларів США., заборгованості по комісії за користування кредитом - 640 доларів США, пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 349,15 доларів США., а також штрафу (фіксована частина) - 10,78 доларів США, штрафу (процентна складова) - 3255,71 доларів США.

Враховуючи наведене, ПАТ КБ «ПриватБанк» просило стягнути з відповідача ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором в сумі 68380,68 доларів США, що еквівалентно 1585747 грн. 97 коп., та понесені судові витрати.

Рішенням Луцького міськрайонного суду від 09 липня 2015 року позов задоволено.

Постановлено стягнути з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість в сумі 68380,68 доларів США, що еквівалентно 1585747 грн. 97 коп. за курсом 23,19 станом на 20 березня 2015 року, яка складається із заборгованості за кредитом - 60531,24 доларів США, заборгованості по відсотках за користування кредитом - 3373,8 доларів США., заборгованості по комісії за користування кредитом - 640 доларів США, пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 349,15 доларів США, штрафу (фіксована частина) - 10,78 доларів США, штрафу (процентна складова) - 3255,71 доларів США.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» судові витрати по справі - 3654 грн. 60 коп. судового збору.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_3 просить скасувати це рішення і ухвалити нове рішення про відмову в позові, покликаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального і процесуального права.

В запереченні представник позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» просить відхилити апеляційну скаргу, зазначаючи про її необґрунтованість.

Апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких мотивів.

Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтями 1048, 1050 цього Кодексу передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Судом першої інстанції встановлено, що 30 травня 2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № VOY0G100001411, за яким відповідач отримав кредит у розмірі 80000 доларів США на строк до 29 травня 2022 року та зобов'язався повернути кредит і сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлені цим договором (а. с. 30-39).

Згідно з п. 7.1 кредитного договору погашення заборгованості за ним здійснюється щомісячно в сумі 282,18 доларів США.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

На час звернення ПАТ КБ «ПриватБанк» до суду з даним позовом та розгляду справи по суті відповідач грошові кошти за кредитним договором не повернув.

З розрахунку заборгованості за договором вбачається, що у відповідача станом на 20 березня 2015 року виникла заборгованість перед ПАТ КБ «ПриватБанк» в сумі 68380,68 доларів США, яка складається із заборгованості за кредитом - 60351,24 доларів США, заборгованості по відсотках за користування кредитом - 3773,80 доларів США., заборгованості по комісії за користування кредитом - 640 доларів США, пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 349,15 доларів США., штрафу (фіксована частина) - 10,78 доларів США, штраф (процентна складова) - 3255,71 доларів США (а. с. 4-7).

Відповідно до підпункту 2.3.1 пункту 2.3 кредитного договору банк має право в односторонньому порядку збільшувати розмір процентної ставки за користування кредитом при зміні кон'юнктури ринку грошових ресурсів в Україні, а саме: зміні курсу долара США до гривні більше ніж на 10 % у порівнянні з курсом долара США до гривні, встановленого НБУ на момент укладення даного договору; зміні облікової ставки НБУ; зміні розміру відрахувань у страховий (резервний) фонд або зміні середньозваженої ставки по кредитах банків України у відповідній валюті (по статистиці НБУ). При цьому банк надсилає позичальникові письмове повідомлення про зміну процентної ставки за 7 календарних днів з дати вступу в чинність зміненої процентної ставки. Збільшення процентної ставки банком у вищевказаному порядку можливо в границях кількості пунктів, на яке збільшилася ставка НБУ, розмір відрахувань у страховий фонд, середньозважена ставка по кредитах або пропорційно збільшенню курсу долара США.

Скориставшись своїм правом, ПАТ КБ «ПриватБанк» збільшив в односторонньому порядку відсоткову ставку за вищезазначеним договором з 04 листопада 2008 року, відсоткова ставка за кредитним договором № VOY0G100001411 від 30 травня 2007 року була підвищена з 12 % річних до 14,4 % річних. У зв'язку з підвищенням відсоткової ставки змінився (збільшився) розмір щомісячного платежу, який відповідач мав здійснювати на виконання умов договору.

Відповідно до ст. 58 Конституції України та ч. 2 ст. 5 ЦК України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі.

10 січня 2009 року набрав чинності Закон України від 12 грудня 2008 року № 661-VІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо заборони банкам змінювати умови договору банківського вкладу та кредитного договору в односторонньому порядку» (далі - Закон). Цей закон не скасовує і не пом'якшує цивільної відповідальності особи, відтак не має зворотної дії в часі.

Зазначеним Законом ЦК України доповнено статтею 1056-1 «Проценти за кредитним договором», відповідно до ч. 2 та ч. 3 якої встановлений договором розмір процентів не може бути збільшений банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір процентів в односторонньому порядку є нікчемною.

За змістом ст. ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з ч. 1 ст. 653 ЦК України в разі зміни договору зобов'язання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Отже, якщо сторонами кредитного договору досягнуто домовленості з усіх його умов, у тому числі щодо збільшення банком в односторонньому порядку процентної ставки за кредитним договором з дотриманням певної процедури, то такі умови повинні виконуватися сторонами з моменту досягнення домовленості, тобто з моменту підписання договору.

Якщо умовами кредитного договору, щодо яких сторони дійшли згоди під час його укладення, передбачено право банку в односторонньому порядку збільшувати розмір процентної ставки за користування кредитом у разі настання певних умов із додержанням установленої кредитним договором процедури повідомлення позичальника, то збільшення банком розміру процентної ставки за цим кредитним договором в односторонньому порядку є правомірним за умови, що рішення банку про таку зміну розміру процентної ставки було прийнято до набрання чинності Законом.

Про зміну розміру відсоткової ставки з 04 листопада 2008 року банк направив ОСОБА_3 відповідний лист від 03 жовтня 2008 р. (а. с. 53, 54).

Після повідомлення про підвищення відсоткової ставки відповідач ОСОБА_3 почав сплачувати проценти за новою ставкою, що відповідно до положень ч. ч. 2, 3 ст. 205 та ч. 2 ст.642 ЦК України вказує на згоду позичальника зі зміненим розміром процентної ставки.

Виходячи з наведеного, давши вірну правову оцінку обставинам справи, суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив позов.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК) України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Частиною 10 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» дійсно передбачено, що якщо кредитодавець на основі умов договору про надання споживчого кредиту вимагає здійснення внесків, строк сплати яких не настав, або повернення споживчого кредиту, такі внески або повернення споживчого кредиту можуть бути здійснені споживачем протягом тридцяти календарних днів, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - шістдесяти календарних днів з дня одержання повідомлення про таку вимогу від кредитодавця. Якщо протягом цього періоду споживач усуне порушення умов договору про надання споживчого кредиту, вимога кредитодавця втрачає чинність.

Однак дана правова норма врегульовує питання, пов'язані з позасудовою вимогою кредитодавця до споживача, і не містить заборони банку пред'явити в суд позов до позичальника про стягнення заборгованості за кредитним договором без надіслання йому попередньої позасудової вимоги. Таке право позивача передбачене ст. 3 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК) України.

Крім того, надіслану судом копію позовної заяви з додатками до неї ОСОБА_3 одержав 14 квітня 2015 року (а. с. 25), а оскаржуване рішення у справі постановлено 09 липня 2015 року, тобто більш ніж через шістдесят календарних днів після одержання, однак протягом цього часу він в добровільному порядку кредит банку не повернув.

Відповідно до п. 2 абзацу 3 частини 4 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (в редакції, що була чинною на час укладення сторонами кредитного договору) у договорі про надання споживчого кредиту зазначається детальний розпис загальної вартості кредиту для споживача.

Згідно з підпунктами 3.1, 3.2 пункту 3 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою Правління Національного банку України від 10 травня 2005 року № 168 (далі - Правила), банки зобов'язані в кредитному договорі або додатку до нього надавати детальний розпис сукупної вартості кредиту з урахуванням процентної ставки за ним, вартості всіх супутніх послуг, а також інших фінансових зобов'язань споживача, зазначивши таке:

значення процентної ставки та порядок обчислення процентних доходів відповідно до вибраного банком методу згідно з вимогами нормативно-правових актів Національного банку;

перелік, розмір і базу розрахунку всіх комісій (тарифів) банку, що пов'язані з наданням, обслуговуванням і погашенням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, здійснення валютно-обмінних операцій, юридичне оформлення тощо;

перелік і розмір інших фінансових зобов'язань споживача, які виникають на користь третіх осіб згідно з вимогами законодавства України та/або умовами кредитного договору (страхові платежі під час страхування предмета застави, життя та працездатності споживача, розмір зборів до Пенсійного фонду України, комісії під час купівлі-продажу іноземної валюти для погашення кредиту та процентів за користування ним, біржові збори, послуги реєстраторів, нотаріусів, інших осіб тощо).

Кредитний договір має містити графік платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх супутніх послуг, а також інших фінансових зобов'язань споживача за кожним платіжним періодом з урахуванням даних, передбачених у додатку до цих Правил. У графіку платежів має бути докладно розписана сукупна вартість кредиту за кожним платіжним періодом.

Укладений між сторонами кредитний договір у повній мірі відповідає вимогам вищенаведених правових норм. У додатку № 1 до цього договору «Графік погашення кредиту» відображено сукупну вартість кредиту з урахуванням процентної ставки за ним, а також всі фінансові зобов'язання споживача, зокрема, дату внесення платежів, суму кредиту до погашення, суму процентів до погашення, комісію, всього до погашення, по кожному з цих платежів виведена загальна сума (а. с. 36-39).

Відповідно до п. 3.5 Правил банки мають право змінювати процентну ставку за кредитом лише в разі настання події, не залежної від волі сторін договору, яка має безпосередній вплив на вартість кредитних ресурсів банку.

Однією з таких підстав є підвищення облікової ставки Національного банку України та нестабільність курсової політики.

Згідно з абзацом 4 ч. 4 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції, чинній на час укладення кредитного договору та зміни процентної ставки) у договорі про надання споживчого кредиту може зазначатися, що відсоткова ставка за кредитом може змінюватися залежно від зміни облікової ставки Національного банку України або в інших випадках. Про зміну відсоткової ставки за споживчим кредитом споживач повідомляється кредитодавцем письмово протягом семи календарних днів з дати її зміни. Без такого повідомлення будь-яка зміна відсоткової ставки є недійсною.

Як зазначалося вище, банк своїм листом від 03 жовтня 2008 року № 20.1.3/6-22855/1718 повідомив ОСОБА_3 про зміну розміру процентної ставки за користування кредитом, як передбачено підпунктом 2.3.1 кредитного договору, з 04 листопада 2008 року до 14,04 % річних у зв'язку із значним подорожчанням грошових ресурсів на фінансових ринках та підвищенням рівня облікової ставки Національного банку України з 8,5 до 12 відсотків (а. с. 53).

При цьому законодавство не зобов'язує кредитодавця після зміни процентної ставки без вимоги позичальника повторно надавати йому оновлену інформацію, зазначену в Законі України «Про захист прав споживачів» та у Правилах. Отже, зміна умов договору в частині збільшення процентної ставки відбулася в порядку і у спосіб, передбачені кредитним договором. Тому доводи апелянта про те, що умови договору (новий щомісячний платіж) не були змінені належним чином, не заслуговують на увагу.

З наведених мотивів безпідставним є і посилання апелянта на ч. 8 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», відповідно до якої нечіткі або двозначні положення договорів із споживачами тлумачаться на користь споживача.

Ні до, ні після внесення змін в кредитний договір він не містив нечітких або двозначних положень, які можна було б витлумачити по-різному.

У надісланому відповідачу листі від 03 жовтня 2008 року банк запропонував йому у випадку незгоди із змінами кредитного договору в строк до 28 жовтня 2008 року звернутися у відділення Приватбанку, надати письмове повідомлення про свою незгоду та погасити заборгованість за кредитним договором у повному обсязі. В листі також повідомлялося, що у випадку згоди ОСОБА_3 із змінами умов кредитування встановлення цих змін буде здійснено автоматично 04 листопада 2008 року без будь-яких дій з його сторони.

Одержавши даний лист позивача, відповідач не повідомив банк про свою незгоду із змінами кредитного договору і не погасив у повному обсязі заборгованість, а продовжив виконувати змінені умови договору, що свідчить про його згоду з ними.

Тому доводи апелянта про те, що він вносив більшу суму з метою швидше погасити кредит, не мають правового значення для вирішення спору.

Заперечень щодо правильності проведених банком арифметичних розрахунків заборгованості відповідача за кредитним договором апелянт суду не надав.

Таким чином, доводи апеляційної скарги спростовуються вищенаведеними обставинами страви та не містять встановлених законом підстав для скасування оскаржуваного рішення, постановленого з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_3 відхилити, а рішення Луцького міськрайонного суду від 09 липня 2015 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: