Справа № 236/2902/13-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2015 року Краснолиманський міський суд Донецької області у складі:

Головуючого судді Мірошниченко О.В

за участю секретаря Плаксіної Є.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Красний Лиман Донецької області подання старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Краснолиманського міського управління юстиції ОСОБА_1 про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України, -

В С Т А Н О В И В :

22.12.2015 до Краснолиманського міського суду Донецької області звернувся старший державний виконавець відділу державної виконавчої служби Краснолиманського міського управління юстиції ОСОБА_1 з поданням про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 посилаючись на те, що у відділі державної виконавчої служби Краснолиманського міського управління юстиції на виконанні знаходиться зведене виконавче провадження за № 48440715, до складу якого входять: - виконавче провадження № 42155774 щодо примусового виконання рішення Краснолиманського міського суду Донецької області про стягнення на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" заборгованості за кредитним договором в розмірі 30794 гривні 89 копійок; - виконавче провадження за № 42156055 щодо примусового виконання рішення Краснолиманського міського суду Донецької області про стягнення на користь ПАТ КБ "ПриватБанк", понесених судових витрат в розмірі 307 гривні 95 копійок. Боржником рішення суду не виконується, тому просив заяву задовольнити - обмежити боржника у праві виїзду за межі України.

Старший державний виконавець відділу державної виконавчої служби Краснолиманського міського управління юстиції ОСОБА_1, який належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи в судове засідання не зявився та надав суду заяву про розгляд справи без його участі; його неявка не перешкоджає розгляду питання про оголошення розшуку боржника (а.с. 69,70 ).

Представник ПАТ КБ "ПриватБанк", який належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи в судове засідання не зявився, клопотань про розгляд справи без його участі чи відкладення розгляду справи не надходило; його неявка не перешкоджає розгляду питання про оголошення розшуку боржника (а.с. 71 ).

Боржник ОСОБА_2,який належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи в судове засідання не зявився, клопотань про розгляд справи без його участі чи відкладення розгляду справи не надходило; його неявка не перешкоджає розгляду питання про оголошення розшуку боржника (а.с. 72).

Суд, вивчивши надані матеріали, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

В судовому засіданні з достовірністю встановлено, що 20.01.2014 Краснолиманський міський суд Донецької області видав виконавчі листи по справі № 236/2902/13-ц на виконання рішення Краснолиманського міського суду Донецької області від 20.12.2013, яке набрало законної сили 31.12.2013.

Постановою головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Краснолиманського міського управління юстиції ОСОБА_3 від 19.02.2014 було відкрите виконавче провадження за № 42155774 за виконавчим документом № 236/2902/13-ц про стягнення заборгованості на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" в розмірі 30794 гривні 89 копійок ( а.с. 64-65 ).

Постановою головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Краснолиманського міського управління юстиції ОСОБА_3 від 19.02.2014 було відкрите виконавче провадження за № 42156055 за виконавчим документом № 236/2902/13-ц про стягнення судових витрат на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" в розмірі 307 гривень 95 копійок (а.с 66-67 ).

Вищевказані виконавчі провадження зведені в одне виконавче провадження за № 48440715.

Вирішуючи питання про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно із ст. 2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь яку країну, включно зі своєю власною згодою. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоровя чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Порядок здійснення права громадян України і вїзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок вирішення спорів у цій сфері регулюється Законом від 21.01.1994 року Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України.

Питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішується судом за правилами у цивільного судочинства в порядку, передбаченому ст. 377-1 ЦПК України. Зі змістом цієї статті вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішується в порядку, передбаченому цим Кодексом щодо боржників у виконавчому провадженні, за будь-якими виконавчими документами, передбаченими ст. 17 Закону України Про виконавче провадження, примусове виконання яких здійснюється ДВС.

Разом з тим, державним виконавцем при зверненні з поданням до суд не повною мірою обґрунтовані доводи та не встановлено саме ухилення від виконання рішення суду.

Отже з огляду на зазначене словосполучення ухилення від виконання зобовязань покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи) вжите у п. 5 ч.1 ст. 6 Закону України Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України та у п. 18 ч.3 ст. 11 Закону України Про виконавче провадження, позначає з обєктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обовязків. У звязку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Відповідно до положення ч.2 ст. 10 ЦПК України наявність умислу та обставини,які є предметом посилання субєкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобовязання.

Саме не виконання боржником самостійно зобовязань, про що вказує державний виконавець в постановах про відкриття виконавчих проваджень, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду обовязків.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути обєктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Старшим державним виконавцем не надано доказів, які свідчили б про те, що боржник ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судом.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, про те, що подання державного виконавця задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 377-1 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні подання старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Краснолиманського міського управління юстиції ОСОБА_1 про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду боржника ОСОБА_2 за межі України відмовити, у звязку з відсутністю підстав.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга може бути подана протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя -