АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И [1]

10 грудня 2015 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого - Немировської О.В.

суддів -Чобіток А.О., Ящук Т.І.

при секретарі - Сірій О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кіноманія» про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 29 жовтня 2015 року,

встановила:

позивач в лютому 2015 р. звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати незаконним її звільнення з посади директора, поновити її на роботі в ТОВ «Кіноманія», стягнути на її користь заробітну плату з 26.01.2015 р. по день фактичного поновлення, а також відшкодувати заподіяну моральну шкоду в розмірі 50 000 грн., посилаючись на те, що вона в період з 26.01.2015 р. по 31.01.2015 р. хворіла, відсутні підстави для звільнення її через незадовільну роботу виконавчого органу, рішення про її звільнення прийнято неправомочними зборами учасників товариства.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 29 жовтня 2015 року в задоволенні позову було відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивач звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення скасувати та ухвалити нове - про задоволення позову, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин, які мають значення для справи.

Заслухавши доповідь судді Немировської О.В., пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач посилалась на те, що з 08.08.2005 р. працювала у відповідача на посаді директора. 24.01.2015 р. її було усно повідомлено про те, що вона звільнена з роботи через незадовільну роботу виконавчого органу. Своє звільнення позивач вважає незаконним, оскільки підстав для її звільнення не було, до неї раніше не застосовувались дисциплінарні стягнення, збори учасників від 24.01.2015 р. були неправомочними, і з 26.01.2015 р. вона хворіла і їй було видано листок непрацездатності.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 29 жовтня 2015 року в задоволенні позову було відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не була звільнена з роботи з 26.01.2015 р., оскільки такого наказу не видавалось, а стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 26.01.2015 р. по 27.05.2015 р. є передчасним, оскільки відповідач не заперечує сплатити заробітну плату за умови надання оригіналу листка про тимчасову непрацездатність.

Такий висновок суду першої інстанції є законним, обґрунтованим та відповідає встановленим по справі обставинам.

Суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального права та послався на положення Закону України «Про господарські товариства», ст. 65 ГК України, ст. 145 ЦК України, ст. 47, 116, 237-1 КЗпП України.

Як правильно було встановлено судом першої інстанції, рішенням загальних зборів учасників ТОВ «Кіноманія» від 24.01.2015 р. позивача було звільнено із займаної посади Директора товариства, однак наказу про її звільнення не видавалось. Рішенням Господарського суд м. Києва від 03.03.2015 р. вказане рішення загальних зборів учасників ТОВ «Кіноманія» було визнано недійсним. Постановою Київського апеляційного господарського суду від 10.06.2015 р. вказане рішення Господарського суду м. Києва від 03.03.2015 р. було залишено без змін.

З матеріалів справи видно, що позивач фактично не була звільнена з роботи з 26.01.2015 р., наказу про її звільнення не існує.

Позивач визнає, що забрала свою трудову книжку з товариства і запису про звільнення до неї не вносилось. В Звітах до територіального органу доходів та зборів відповідачем подаються відомості про позивача, як про застраховану особу.

Доводи, викладені позивачем в апеляційній скарзі, висновків суду першої інстанції не спростовують, оскільки було досліджено в повному обсязі всі надані сторонами докази та дано їм належну правову оцінку.

Відповідач не заперечує проти виплати позивачу середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу за умови надання листка непрацездатності за період з 26.01.2015 р. по 31.01.2015 р., який позивач до товариства не надавала.

Відповідно ст. 308 ЦПК України суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну каргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, судом першої інстанції було повно та всебічно встановлено обставини справи, перевірено їх доказами, правильно застосовано норми матеріального права при дотриманні норм процесуального права, доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду не спростовують, а тому рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 313-315 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а рішення Оболонського районного суду м. Києва від 29 жовтня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів в касаційному порядку.

Головуючий

Судді

№ справи: 756/2434/15-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/15884/2015

Головуючий у суді першої інстанції: Яценко Н.О.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Немировська О.В.