Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/2392/15-ц
Провадження №: 2/332/889/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2015 р. м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого - судді Мєркулової Л.О.,

при секретарі - Попазовій Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особи, без самостійних вимог на предмет спору: Управління державної міграційної служби, про втрату право користування квартирою, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про усунення перешкод у здійсненні прав власності.

У своєму позові позивач вказала, що 14 травня 2015 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було укладено договір купівлі-продажу квартири № 16 у будинку № 27 «а» по вулиці Сеченова у м. Запоріжжя.

Того ж дня, 14 травня 2015 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області проведено на підставі укладеного договору купівлі-продажу квартири державну реєстрацію права власності придбаного нерухомого майна.

Отже, позивач у встановленому законом порядку згідно ч.4 ст.334 ЦК України набула право власності на вищезазначену квартиру.

Відповідно до п.4.1.1. в частини зобовязання продавця: продавець зобовязується зняти з реєстраційного обліку особисто та з іншими особами, які зареєстровані у квартирі продавця не пізніше 18 травня 2015 року.

До теперішнього часу в квартирі зареєстрований колишній (попередній) користувач - відповідач по дійсній справі ОСОБА_2, що підтверджує довідка с МСК «Основаніє № 4.

В порушення умов вищезазначеного договору відповідач до теперішнього часу, не зважаючи на встановлений строк, звільнив придбану позивачем квартиру для вільного користування і безперешкодного володіння нею, передав останній ключі від спірної квартири, але не знявся з реєстраційного обліку.

Позивач неодноразово в усному порядку зверталася до відповідача з вимогою виконання останнім свого обов'язку за договором купівлі-продажу від 14 травня 2015 року.

Проте, до теперішнього часу її вимоги залишилися без відповіді та без задоволення.

Будучи власником частини спірної квартири, позивач не має можливості на цей час вільно володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому на праві власності нерухомим майном.

Позивач вважає, що враховуючи те, що вона у встановленому законом порядку набула право власності на спірну частину квартиру АДРЕСА_1, то вона має всі підстави для звернення до суду з вимогою про усунення перешкод у користуванні та володінні своїм майному звязку з втратою право користування квартирою ОСОБА_2 відповідно договору купівлі-продажу від 14 травня 2015 року.

У своєму позові позивач просить усунути перешкоди у здійсненні хх права власності у звязку зі втратою право користування квартирою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву, в якій просить розглянути позов без його участі, задовольнити у повному обсязі.

Відповідач до суду не з'явився, але через канцелярію суду надав заяву, про то що, предявленні йому позовні вимоги зрозумілі та визнаються у повному обсязі, рішення суду прийме без заперечення. Засідання просить проводити за його відсутністі.

Третя особа у судове засідання не з'явилася, але надала до суду письмову заяву, в якій просить розглянути справу без їх участі, з рішенням суду будуть згодні. Суд вважає можливим розглянути справу без участі третьої особи.

Дослідивши докази по справі, суд приходе до висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Із витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що право власності на частину квартиру АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_1.

Із довідки МКП «Основаніє № 4»встановлено, що відповідач по справі ОСОБА_2, колишній (попередній) користувач, до теперішнього часу зареєстрований у вищезазначеній квартирі АДРЕСА_2.

Таким чином, внаслідок відчуження квартири АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 14 травня 2015 року відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, втратив право користування цим об'єктом нерухомості.

Згідно з ч. 1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні;

Відповідно до ч. 1 ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном, в даному випадку квартирою, на власний розсуд.

Відповідно до ст.386 ЦК України власник, який має підстави передбачити можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник квартири має право вимагати усунення перешкод при користуванні та розпорядженні своєю власністю.

Судом встановлено, що відповідач по справі дійсно порушує права ОСОБА_1 як власника, створює їй перешкоди у користуванні вищевказаною квартирою.

Таким чином, позов ОСОБА_1 повністю знайшов своє обґрунтування у судовому засіданні і тому підлягає задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 212, 215, 224, 226, 228 ЦПК України, ст.ст. 319, 321, 386, 391 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особи, без самостійних вимог на предмет спору: Управління державної міграційної служби, про втрату право користування квартирою - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, такого, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_3.

Рішення набирає законної чинності після закінчення 10-денного строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. Якщо скаргу було подано, але рішення не скасовано, рішення набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: ОСОБА_4