Справа № 730/659/15-ц Провадження № 22-ц/795/1688/2015 Категорія цивільнаГоловуючий у I інстанції - Луговець О. А. Доповідач - Шарапова О. Л.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 серпня 2015 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіОСОБА_1
суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3
при секретарі:ОСОБА_4
за участю:ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5, ОСОБА_6 на рішення Борзнянського районного суду від 24 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом,-

в с т а н о в и в:

03 липня 2015 року ОСОБА_5 та ОСОБА_6 звернулись до суду з позовом, в якому просили визнати ОСОБА_7 такою, що втратила право користування житловим будинком по вул. Жовтнева 38 в с. Берестовець Борзнянського району Чернігівської області.

Позовні вимоги мотивовані тим, що їм на праві власності належить по 1/3 частині житлового будинку з надвірними будівлями за адресою : с. Берестовець Борзнянського району вул. Жовтнева 38. 1/3 частина домоволодіння належала батьку ОСОБА_5 ОСОБА_8, померлому 12 липня 2008 року; спадщина піся семрті ОСОБА_8 не переоформлена. У вказаному будинку як члени сім»ї зареєстровані ОСОБА_7 та ОСОБА_9. В лютому 2014 року шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 був розірваний . Після розірвання шлюбу ОСОБА_7 за місцем реєстрації не проживає понад один рік, але з реєстраційного обліку за вказаною адресою не знята.

Рішенням Борзнянського районного суду від 24 липня 2015 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 просять оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити заявлені вимоги.

Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що рішення суду є незаконним. Апелянти посилаються на те, що ніякого психологічного насильства ОСОБА_5 по відношенню до відповідачки ОСОБА_7 не вчиняв, а матеріали перевірки про «насильство» були зібрані без належного обґрунтування, що явилось підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності. Апелянти вказують на те, що у період з 04 квітня 2014 року по 08 квітня 2014 року ОСОБА_5 перебував у дитячому відділенні Борзнянської ЦРЛ по догляду за своєю дочкою ОСОБА_9, яка перебувала на стаціонарному лікуванні, тобто об»єктивно ніякого насильства відносно відповідачки ОСОБА_7 вчинити він не міг. Апелянти зазначають про те, що ОСОБА_7 зареєстрована в спірному будинку і ця обставина позбавляє їх, позивачів, можливості отримати субсидію.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасника судового розгляду, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Встановлено, що позивачам на праві власності належить по 1/3 частині житлового будинку з надвірними спорудами по вул. Жовтнева 38 в с. Берестовець Борзнянського району Чернігівської області. 1/3 частина домоволодіння належала батьку ОСОБА_5 ОСОБА_8, померлому 12 липня 2008 року; спадщина піся смерті ОСОБА_8 не переоформлена.

ОСОБА_7 не є спадкоємцем померлого 12 липня 2008 року ОСОБА_8, що не оспорювалось в ході розгляду справи.

В житловому будинку по вул. Жовтнева 38 в с. Берестовець Борзнянського району як члени сім»ї зареєстровані ОСОБА_7 та ОСОБА_9

Рішенням Борзнянського районного суду від 21 лютого 2014 року, яке набрало законної сили 04 березня 2014 року, шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 розірваний.

ОСОБА_5 07 квітня 2014 року та 08 квітня 2014 року за місцем проживання в ІНФОРМАЦІЯ_1 вчинив психологічне насильство щодо своєї колишньої дружини ОСОБА_7, з якою спільно проживав, чим скоїв адміністративне правопорушення , передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП. Постановою Борзнянського районного суду від 09 квітня 2014 року, яка набрала законної сили, ОСОБА_5 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення , передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та на нього накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

В ході розгляду справи ОСОБА_7 підтвердила, що разом із донькою за місцем реєстрації не проживає понад один рік.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що ОСОБА_7 не проживає за місцем реєстрації понад один рік з поважних причин, оскільки ОСОБА_5 відносно неї чинив психологічний тиск.

Проте, з таким висновком не погоджується апеляційний суд, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім»ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

В ході апеляційного розгляду справи ОСОБА_5 пояснив, що ОСОБА_7 залишила житловий будинок 10 квітня 2014 року і після цієї дати не намагалася вселитися до житлового приміщення.

Такі твердження апелянта будь-якими доказами не спростовані. Матеріали справи не містять доказів про те, що після 10 квітня 2014 року ОСОБА_7 намагалася вселитися в жиле приміщення за місцем реєстрації , а ОСОБА_5 чинив будь-які перешкоди.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що на час звернення до суду з позовом ( 03 липня 2015 року) ОСОБА_7 за місцем реєстрації не проживає без поважних причин понад один рік, починаючи з 10 квітня 2014 року, а тому її слід визнати такою, що втратила право користування жилим приміщенням.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п.3 ч.1 ст. 309, 313, 316, 317 ЦПК України, апеляційний суд, -

В И Р І Ш И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5, ОСОБА_6 задовольнити.

Рішення Борзнянського районного суду від 24 липня 2015 року скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_5, ОСОБА_6 задовольнити.

Визнати ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, такою, що втратила право користування житловим будинком № 38 по вул. Жовтнева в с. Берестовець Борзнянського району Чернігівської області.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: