АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 214/2157/14-ц Головуючий в суді першої
Провадження № 22-ц/774/1875/К/15 інстанції ОСОБА_1
Категорія № 27 (1) Доповідач Братіщева Л.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2015 року м. Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді: Братіщевої Л.А.,

суддів: Грищенко Н.М., Чорнобук В.І.,

секретар: Горбачевська І.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі, в порядку ст. 197 ч. 2 ЦПК України за наявними у справі матеріалами, за відсутності осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату судового засідання, та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 20 липня 2015 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Перший Український ОСОБА_3» до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки, -

ВСТАНОВИЛА:

В березні 2014 року позивач ОСОБА_5 акціонерне товариство «Перший Український ОСОБА_3» (надалі ПАТ «ПУМБ») звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що між ЗАТ «Донгорбанк», правонаступником якого є ПАТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ ОСОБА_3» та ОСОБА_4 був укладений Кредитний договір № 49/07ФЛ від 02.10.2007 року з додатковою угодою до нього № 1 від 02.10.2007 року, відповідно до якого ОСОБА_3 надав ОСОБА_4 кредит у розмірі 25200,00 доларів США, який зобовязався прийняти кредит, використати його за цільовим призначенням, сплатити плату за кредит та повернути Банку кредит в повному обсязі в порядку та у строки, обумовлені Кредитним договором та графіком погашення кредиту.

З метою забезпечення виконання зобовязань ОСОБА_4 за Кредитним договором, між Банком та ОСОБА_2 був укладений іпотечний договір № 49/07ФЛ від 02.10.2007 року, згідно якого відповідач передала в іпотеку Банку в забезпечення зобовязань ОСОБА_4 за Кредитним договором належну їй на праві власності трикімнатну квартиру за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Співдружності, 104/60.

Однак ОСОБА_4 не виконує вимоги кредитного договору, кредит та відсотки за його користування у визначений Кредитним договором графіком повернення кредиту не сплачує, у звязку з чим ОСОБА_3 звернувся до Саксаганського районного суду міста ОСОБА_6 з позовом про стягнення з ОСОБА_4 на користь Банку суми боргу за кредитним договором. Рішенням Саксаганського районного суду міста ОСОБА_6 від 7 вересня 2010 року було стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Донгорбанк», правонаступником за всіма правами та зобовязаннями якого є ПАТ «ПУМБ» заборгованість за кредитним договором. Станом на 15.02.2010 року розмір боргу ОСОБА_4 за кредитом складав 25 886,82 доларів США, що еквівалентно 207 159,28 гривень та складався з суми заборгованості за кредитом в розмірі 23 729,05 доларів США, 2053,13 доларів США - сума заборгованості за відсотками з користування кредитом та пеня 104,64 доларів США. На підставі вищезазначеного рішення, яке набрало законної сили 04.10.2010 року, судом 14.03.2011 року було видано виконавчий лист. 11 квітня 2011 року Саксаганським відділом ДВС Криворізького МУЮ було відкрито виконавче провадження по примусовому вказаного виконанню виконавчого листа. Постановою державного виконавця Саксаганського відділу ДВС Криворізького МУЮ від 25.12.2013 року виконавче провадження по виконанню виконавчого листа було закінчене на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» у звязку з відсутністю у боржника майна, на яке можливо звернути стягнення. Станом на день звернення до суду ОСОБА_4 рішення суду не виконав, заборгованість за кредитним договором не погашена.

Відсотки нараховані за період по 01.04.2009 року (включно) погашені ОСОБА_4, однак відсотки за користування кредитом, нараховані за період з 02.09.2010 року по 13.02.2014 року ОСОБА_4 не сплачені, що є порушенням умов п. 3.4.2. Кредитного договору. Таким чином, сума заборгованості ОСОБА_4 перед Банком зі сплати відсотків за користування кредитними коштами станом на 13.02.2014 року склала 12404,24 доларів США. Заборгованість ОСОБА_4 за сумою пені за порушення строків сплати відсотків за користування кредитом станом на 13.02.2014 року становить еквівалент 1257,82 доларів США.

У зв'язку з невиконанням ОСОБА_4 зобов'язання щодо своєчасного повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом, ОСОБА_3 відповідно до п. 4.4. Іпотечного договору направив ОСОБА_2 вимогу від 10.10.2012 року у тридцятиденний термін усунути порушення основного зобовязання та повернути кредит та проценти за користування ним. Зазначеною вимогою ОСОБА_2 було попереджено про намір Банку звернути стягнення на предмет іпотеки в разі невиконання вимоги у тридцятиденний строк з моменту її одержання. Дана вимога була отримана 07.11.2012 року особисто відповідачем, однак в тридцятиденний строк ОСОБА_4 та ОСОБА_2 порушення основного зобовязання не усунули, кредит та проценти за користування ним не повернули.

Просив суд в рахунок погашення боргу ОСОБА_4 за кредитним договором №49/07ФЛ від 02.10.2007 року, розмір якого станом на 13.02.2014 року складає 36133,29 доларів США та еквівалент 1257,82 доларів США, звернути стягнення на нерухоме майно трикімнатну квартиру загальною площею 64,8 кв.м., житловою площею 39,3 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_2 на праві власності, яка згідно Іпотечного договору №49/07ФЛ, посвідченого 02.10.2007 року приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_7 була передана ПАТ «ПУМБ» в іпотеку шляхом продажу вказаного предмета іпотеки на публічних торгах за початковою ціною продажу на підставі проведеної оцінки предмета іпотеки субєктом оціночної діяльності на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. Також просив суд, передати предмет іпотеки в управління Банку на період її реалізації, надавши позивачу право на безперешкодний доступ до обєкта іпотеки з метою організації його продажу (демонстрації потенційним покупцям, огляду спеціалістами, оцінювачами), та стягнути з відповідача понесені судові витрати.

Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 20 липня 2015 року позов ПАТ «ПУМБ» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки задоволений повністю.

В рахунок погашення боргу ОСОБА_4 за кредитним договором № 49/07ФЛ від 02.10.2007 року, розмір якого станом на 13.02.2014 року складає 36133,29 доларів США та еквівалент 1257,82 доларів США, звернуто стягнення на нерухоме майно трикімнатну квартиру загальною площею 64,8 кв.м., житловою площею 39,3 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_2 на праві власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 27.03.1997 року приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_8, реєстровий номер 788, зареєстровану 13.06.1997 року КП «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» в реєстровій книзі за №23п-193 під номером запису: 193, реєстраційний номер 20037390, яка згідно Іпотечного договору № 49/07ФЛ, посвідченого 02.10.2007 року приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_7, р.№5752 була передана ПАТ «ПУМБ» в іпотеку шляхом продажу вказаного предмета іпотеки на публічних торгах за початковою ціною продажу на підставі проведеної оцінки предмета іпотеки субєктом оціночної діяльності на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна.

Передано предмет іпотеки: трикімнатну квартиру загальною площею 64,8 кв.м., житловою площею 39,3 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 в управління Банку на період її реалізації, надано позивачу право на безперешкодний доступ до обєкта іпотеки з метою організації його продажу (демонстрації потенційним покупцям, огляду спеціалістами, оцінювачами).

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ПУМБ» судовий збір в розмірі 3379 грн. 30 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставить питання про скасування рішення суду, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ПАТ «ПУМБ» в повному обсязі. Вважає, що Банком не було надано доказів отримання ОСОБА_4 грошових коштів, тобто доказів того, що договір був укладений. Також, на її думку, ОСОБА_3 пропустив строк позовної давності для звернення з позовом, який сплинув у 2012 році, оскільки мав право звернутися до суду що в 2009 році, тому що кредит не платиться з 2009 року, а позовна давність застосовується й до додаткових вимог Банку. Вважає, що позивач порушує вимоги ЦК України щодо підвищення процентної ставки в односторонньому порядку, як зазначено в п. 3.1.6 кредитного договору. Крім того, вважає, що оскільки в 2010 році було винесено рішення суду про стягнення суми боргу за кредитним договором, суд не повинен був одночасно звертати стягнення на предмет іпотеки та стягувати суду заборгованості за кредитним договором. Також вважає, що позивач повинен був попередити її та ОСОБА_4 про заміну кредитора з ЗАТ «Донгорбанк» на ПАТ «ПУМБ» та про те, що відбувся перехід права власності на предмет іпотеки.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду відповідає зазначеним вимогам.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 02 жовтня 2007 року між ЗАТ «Донгорбанк», правонаступником всіх прав та зобовязань якого, згідно п.1.1. Статуту є ПАТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ ОСОБА_3» та ОСОБА_4 був укладений кредитний договір № 49/07ФЛ з додатковою угодою до нього № 1 від 02.10.2007 року, відповідно до умов якого, ОСОБА_3 надав ОСОБА_4 кредит у розмірі 25200,00 доларів США (а.с. 14-15).

З метою забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_4 між ЗАТ «Донгорбанк», правонаступником всіх прав та зобовязань якого, згідно п.1.1. Статуту є ПАТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ ОСОБА_3» та ОСОБА_2 02 жовтня 2007 року був укладений іпотечний договір № 49/07ФЛ, посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_7, реєстровий номер 5752, згідно з яким ОСОБА_2 передала в іпотеку Банку, в забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_4 за кредитним договором № 49/07ФЛ, трикімнатну квартиру загальною площею 64,8 кв.м., житловою площею 39,3 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 та належить ОСОБА_2 на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 27.03.1997 року, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_8, реєстровий номер 788, зареєстрованого 13.06.1997 року КП «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» в реєстровій книзі за №23п-193 під номером запису: 193, реєстраційний номер 20037390 (а.с. 18-23).

ОСОБА_4 своїх зобовязань за кредитним договором не виконує, у зв'язку із чим утворилась заборгованість у сумі 36133,29 доларів США, з яких: 23729,05 доларів США заборгованість за сумою кредиту, 12404,24 доларів США заборгованість за непогашеними відсотками за користування кредитом, а також заборгованість по пені за порушення строків виконання зобов'язань за кредитним договором еквівалент 1257,82 доларів США (а.с. 8-11).

Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 07.09.2010 року за позовом ПАТ «Донгорбанк» до ОСОБА_4 про стягнення боргу за кредитним договором № 49/07ФЛ від 02.10.2007 року, позовні вимоги Банку було задоволено та з ОСОБА_4 стягнуто заборгованість за кредитним договором в сумі 207159,28 грн., а також судові витрати (а.с. 25).

10 жовтня 2012 року на адресу відповідача ОСОБА_2 Банком була направлена вимога за № DNI-61/840 про усунення порушення основного зобов'язання, згідно якої ОСОБА_3 вимагав у тридцятиденний термін усунути порушення основного зобов'язання та повернути кредит та проценти за користування ним. Також попереджено ОСОБА_2 про намір Банку звернути стягнення на предмет іпотеки в разі невиконання вимоги у тридцятиденний строк з моменту її одержання. Зазначену вимогу ОСОБА_2 отримала особисто (а.с. 24).

Відповідно до постанови державного виконавця Саксаганського відділу ДВС Криворізького МУЮ від 25.12.2013 року, виконавчий лист № 2-624, виданий 07.09.2010 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу про стягнення з ОСОБА_4 суми боргу у розмірі 208979,28 грн., повернуто стягувачу ПАТ «Донгорбанк» у звязку з відсутністю у боржника майна, на яке можливо звернути стягнення (а.с. 26).

Ухвалюючи рішення 20.07.2015 року та задовольняючи позовні вимоги Банку, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_9 не виконуються умови кредитного договору щодо погашення кредиту та відсотків за його користування, у звязку з чим в рахунок погашення заборгованості підлягає звернення стягнення на предмет іпотеки.

Колегія суддів погоджується з даним висновком суду, з наступних підстав.

Відповідно до Статуту, ПАТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ ОСОБА_3» є правонаступником всіх прав та зобовязань ПАТ «Донгорбанк» в результаті реорганізації ПАТ «Донгорбанк» шляхом приєднання до ПАТ «ПУМБ», згідно рішення загальних зборів акціонеров ПАТ «ПУМБ» та згідно рішення єдиного акціонера АВТ «Донгорбанк» (а.с. 29 зворот).

У відповідності до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Однак, у порушення зазначених норм закону та умов укладеного Договору ОСОБА_4 свої зобовязання належним чином не виконував, у зв'язку з чим утворилась заборгованість у сумі 36133,29 доларів США, з яких: 23729,05 доларів США заборгованість за сумою кредиту, 12404,24 доларів США заборгованість за непогашеними відсотками за користування кредитом, а також заборгованість по пені за порушення строків виконання зобов'язань за кредитним договором еквівалент 1257,82 доларів США (а.с. 8-11)

На думку колегії суддів, у звязку із неналежним виконанням ОСОБА_4 зобовязань за кредитним договором, у позивача виникло право звернути стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 590 ЦК України, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави (іпотеки) у разі коли зобовязання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не передбачено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 ЗУ «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ст. 35 ЗУ «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач на виконання зазначених вимог ЗУ «Про іпотеку», 10 жовтня 2012 року направив на адресу відповідача вимогу за № DNI-61/840 про усунення порушення основного зобов'язання та попередження про намір Банку звернути стягнення на предмет іпотеки в разі невиконання вимоги у тридцятиденний строк з моменту її одержання. Зазначену вимогу ОСОБА_2 отримала під особистий підпис 07.11.2012 року (а.с. 24).

Відповідно до ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про іпотеку», за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання, а також право на відшкодування витрат, пов'язаних з пред'явленням вимоги за основним зобов'язанням і зверненням стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ст. 39 ЗУ «Про іпотеку», у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону, а також початкова ціна предмету іпотеки для його подальшої реалізації.

Згідно ст. 5 ЗУ «Про іпотеку», вартість предмета іпотеки визначається за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або шляхом проведення оцінки предмета іпотеки відповідним суб'єктом оціночної діяльності у випадках, встановлених законом або договором.

Крім того, за правилами ч. 2 ст. 43 ЗУ «Про іпотеку», початкова ціна продажу предмета іпотеки встановлюється рішенням суду або за згодою між іпотекодавцем та іпотекодержателем, а якщо вони не досягли згоди, - на підставі оцінки, проведеної відповідно до законодавства про оцінку майна і майнових прав та професійну оціночну діяльність, при цьому початкова ціна продажу майна не може бути нижчою за 90 відсотків його вартості, визначеної шляхом його оцінки.

Відповідно до п. 42 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», резолютивна частини рішення суду в разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки має відповідати вимогам як статті 39 Закону України «Про іпотеку», так і положенням пункту 4 частини першої статті 215 ЦПК України. Зокрема, у ньому в обов'язковому порядку має зазначатись: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу шляхом надання права іпотекодержателю на продаж предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації (при цьому суд може зазначити, що початкова ціна встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій).

Посилання в апеляційній скарзі на те, що Банком не було надано доказів отримання ОСОБА_4 грошових коштів, на те, що умови договору є нікчемними, оскільки позивач, на думку ОСОБА_2, порушує вимоги ЦК України щодо підвищення процентної ставки в односторонньому порядку, як зазначено в п. 3.1.6 кредитного договору, а також посилання на те, що ОСОБА_3 пропустив строк позовної давності для звернення з позовом, який сплинув у 2012 році, оскільки мав право звернутися до суду що в 2009 році, тому що кредит не платиться з 2009 року, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки є чинним рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 07.09.2010 року за позовом ПАТ «Донгорбанк» до ОСОБА_4 про стягнення боргу за кредитним договором № 49/07ФЛ від 02.10.2007 року, забезпеченим спірним договором іпотеки, відповідно до якого позовні вимоги Банку було задоволено та з ОСОБА_4 стягнуто заборгованість за кредитним договором № 49/07ФЛ від 02.10.2007 року в сумі 207159,28 грн., яке набрало законної сили, а, відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що оскільки в 2010 році було винесено рішення суду про стягнення суми боргу за кредитним договором, суд не повинен був одночасно звертати стягнення на предмет іпотеки та стягувати суду заборгованості за кредитним договором, колегія суддів не приймає до уваги, з наступних підстав.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», задоволення позову кредитора про звернення стягнення на предмет іпотеки/застави не є перешкодою для пред'явлення позову про стягнення заборгованості з поручителя за тим самим договором кредиту у разі, якщо на час розгляду справи заборгованість за кредитом не погашена. Задоволення позову кредитора про стягнення заборгованості з поручителя не є перешкодою для пред'явлення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки/застави з метою погашення заборгованості за тим самим договором кредиту у разі, якщо на час розгляду спору заборгованість за кредитом не погашена.

Як вбачається з постанови державного виконавця Саксаганського відділу ДВС Криворізького МУЮ від 25.12.2013 року, виконавчий лист № 2-624, виданий 07.09.2010 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу про стягнення з ОСОБА_4 суми боргу у розмірі 208979,28 грн., повернуто стягувачу ПАТ «Донгорбанк» у звязку з відсутністю у боржника майна, на яке можливо звернути стягнення (а.с. 26). Тобто заборгованість за кредитом погашена не була.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про те, що позивач повинен був попередити її та ОСОБА_4 про заміну кредитора з ЗАТ «Донгорбанк» на ПАТ «ПУМБ» та про те, що відбувся перехід права власності на предмет іпотеки, думку колегії суддів є безпідставними, оскільки, як вбачається з листа-вимоги про усунення порушення основного зобовязання від 10.10.2012 року за № DNI-61/840, який відповідач отримала 07.11.2012 року, ОСОБА_2 було повідомлено про те, що ПАТ «ПУМБ» є правонаступником ПАТ «Донгорбанк» за всіма правами та зобовязаннями (а.с. 24).

Інші доводи відповідача, викладені в апеляційній скарзі, не можуть бути взяті до уваги, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Отже, вирішуючи даний спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обовязки сторін, обставини по справі, перевірив доводи і дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені письмовими матеріалами справи та поясненнями учасників процесу.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішеннясуду постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим, повинне бути залишене без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 20 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Л.А.Братіщева

Судді: Н.М.Грищенко

ОСОБА_10