Справа № 352/1537/15-ц
Провадження № 22-ц/779/2682/2015
Головуючий у 1 інстанції Струтинський Р. Р.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2015 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючої Беркій О.Ю.,

суддів: Пнівчук О.В., Василишин Л.В.,

секретарів: Бойчука Л.М., Турів О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітню непрацездатну дитину, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Тисменицького районного суду від 03 листопада 2015 року,-

в с т а н о в и л а :

У серпні 2015 року ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_4, у якому просила стягнути на свою користь з відповідача аліменти в розмірі 700 грн. щомісячно на утримання непрацездатного сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Вимоги обґрунтовувала тим, що вони з відповідачем з 1995 року по 2000 рік перебували у зареєстрованому шлюбу, від якого у них 29 червня 1997 року народився син ОСОБА_5, який був визнаний інвалідом дитинства у звязку з психічним захворюванням.

Зазначала, що у звязку з досягненням сином повноліття, йому було встановлено довічно першу групу інвалідності з необхідністю стороннього догляду та нагляду.

Посилаючись на те, що син перебуває повністю на її утриманні та потребує матеріальної допомоги, вона не працює і здійснює за ним догляд, що не дає можливості належного утримання та лікування сина, а відповідач працює та має можливість сплачувати аліменти на дитину, проте добровільно не надає жодної допомоги, просила позов задовольнити.

Рішенням Тисменицького районного суду від 03 листопада 2015 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в розмірі 200 грн. щомісячно.

Стягнуто з ОСОБА_3 судовий збір в дохід держави в розмірі 487,20 грн.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць звернено до негайного виконання.

В апеляційній скарзі на дане рішення ОСОБА_2 посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що визначаючи розмір аліментів у 200 грн. суд не врахував, що ОСОБА_4 має у власності житловий будинок вартістю понад 1 000 000 грн. та користується транспортним засобом марки «Toyota Prado» вартістю 30 000 доларів США.

Вказує, що вона не подавала заяви до суду про зменшення позовних вимог, а слова про сплату аліментів відповідачем по 200 грн. щомісяця були сказані нею в стані емоційного збудження.

Зазначає, що призначеної судом суми аліментів не вистачить для придбання жодного з препаратів, які необхідні сину кожного місяця.

У звязку з наведеним, просить рішення змінити, яким позов задовольнити повністю.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_6 апеляційну скаргу підтримали з наведених вище мотивів.

Представник ОСОБА_3 ОСОБА_7 апеляційну скаргу заперечив, посилаючись на її безпідставність.

Вислухавши доповідача, пояснення сторін, перевіривши письмові матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 27 липня 2000 року. Від шлюбу у них народився син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Судом встановлено, що син ОСОБА_5 є інвалідом дитинства, йому присвоєно першу «Б» групу інвалідності довічно, а також він потребує стороннього догляду та нагляду.

Згідно довідки Тисменицької міської лікарні від 28 липня 2015 року, ОСОБА_8 знаходиться на обліку в психіатричному кабінеті з діагнозом помірної розумової відсталості. Епісиндром.

Позивач ОСОБА_2 здійснює догляд за інвалідом першої «Б» групи своїм сином ОСОБА_9, що підтверджується довідкою Клубовецької сільської ради №484 від 21 липня 2015 року.

Згідно виписки із медичної карти амбулаторного хворого ОСОБА_8 від 26 листопада 2015 року вбачається, що син ОСОБА_5 по стану здоровя потребує періодичного стаціонарного лікування в психіатричних закладах області та постійного амбулаторного лікування, зокрема, постійного прийому медикаментів.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції правильно виходив з того, що відповідач, як батько повнолітньої дитини зобовязаний утримувати непрацездатного сина, оскільки останній є інвалідом першої групи внаслідок психічної хвороби і потребує постійної сторонньої допомоги та нагляду, та у звязку з цим потребує матеріальної допомоги.

При цьому, визначаючи розмір аліментів, суд першої інстанції врахувавши матеріальний та сімейний стан відповідача, обовязок обох батьків утримувати повнолітнього непрацездатного сина, прийшов до висновку, що з ОСОБА_3 підлягають стягненню аліменти в розмірі 200 грн. щомісячно.

Разом з тим, такий розмір аліментів судом визначено без належного його обґрунтування.

Так, згідно ст. 198 СК України батьки зобовязані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Судом встановлено, що відповідач перебуває в зареєстрованому шлюбі, у якому народилося троє малолітніх дітей, які знаходяться на його утриманні та вихованні.

Дружина ОСОБА_10 знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею чотирирічного віку.

Відповідач ОСОБА_3 працює на посаді генерального директора в ТОВ «ВЕСТ ОСОБА_11».

З Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта від 22 грудня 2015 року та детальної інформації про юридичну особу вбачається, що засновниками ТОВ «ВЕСТ ОСОБА_11» є ОСОБА_12 та друга дружина ОСОБА_3 ОСОБА_10 Дане товариство володіє рестораном «Берізка» та складами по вул. Січових Стрільців, 46 в смт. Лисець, Тисменицького району Івано-Франківської області.

З Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта від 21 грудня 2015 року вбачається, що у ОСОБА_3 знаходиться у власності домоволодіння по вул. Семанівка, 9 в с. Клубівці, Тисменицького району, Івано-Франківської області.

Таким чином, аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що з врахуванням матеріального становища непрацездатного сина, матеріального становища відповідача та наявності у нього на утриманні інших дітей, відповідач спроможний сплачувати аліменти в розмірі 500 грн. щомісячно.

У звязку з цим рішення суду в частині визначення розміру аліментів підлягає до зміни.

В решті рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 313, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Тисменицького районного суду від 03 листопада 2015 року в частині визначення розміру аліментів змінити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в розмірі 500 грн. щомісячно.

В решті рішення залишити без зміни.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуюча О.Ю. Беркій

Судді: О.В. Пнівчук

ОСОБА_13