Справа № 635/3005/15-ц
Провадження № 2/635/1718/2015
У Х В А Л А

21 липня 2015 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді Полєхіна А.Ю.

за участю секретаря судового засідання Сушко Г.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в смт. Покотилівка Харківського району Харківської області заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, в якій в остаточних позовних вимогах просить стягнути з ОСОБА_2 на його користь моральну шкоду в розмірі 200000,00 грн.

21 липня 2015 року позивач ОСОБА_1 надав до суду заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на рухоме і нерухоме майно, яке знаходиться у власності ОСОБА_2, а саме: причеп ПА 1 (1996р.) д.н. НОМЕР_1, автомобіль НОМЕР_2, ВАЗ 2121 р.н. 21247ХА, 1/4 житлового будинку, що розташований за адресою: м. Мерефа Харківського району Харківської області, вул. Дніпропетровська, 204/13 шляхом заборони відчуження зазначеного майна.

В обґрунтування заяви позивач зазначив, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання можливого рішення суду.

Заява про забезпечення позову підлягає поверненню з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 22 грудня 2006 року Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі.

Так, згідно ч.2 ст.151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до вимог ч.3 ст.151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

ОСОБА_1 не надано суду відомостей щодо реєстрації права власності на рухоме і нерухоме майно, яке знаходиться у власності ОСОБА_2, а саме: причеп ПА 1 (1996р.) д.н. НОМЕР_1, автомобіль НОМЕР_3, ВАЗ 2121 р.н. 21247ХА, 1/4 житлового будинку, що розташований за адресою: м. Мерефа Харківського району Харківської області, вул. Дніпропетровська, 204/13 на час звернення до суду.

Матеріали справи містять відповідь Комунального підприємства «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» з якої вбачається, що станом на 31 грудня 2012 року за ОСОБА_2 зареєстровано 1/4 частину житлового будинку №204 за адресою: м. Мерефа Харківського району Харківської області, вул. Дніпропетровська, 204/13. Однак з 01 січня 2013 року Державна реєстрація прав власності на нерухоме майно здійснюється відповідно до закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», відповідно до якого з 01 січня 2013 року БТІ не є органом, що уповноважений здійснювати державну реєстрацію прав на нерухоме майно.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, яка надіслана Реєстраційною службою Харківського районного управління юстиції Харківської області на виконання ухвали Харківського районного суду Харківської області від 22 червня 2015 року, відомості щодо наявності права власності на нерухоме майно за ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_4, станом на 09 липня 2015 року, відсутні.

Відповідно до вимог ч.4 ст.151 ЦПК України до заяви про забезпечення позову додаються її копії відповідно до кількості осіб, щодо яких просять вжити заходи забезпечення позову, та документ, що підтверджує сплату судового збору за подання заяви про забезпечення позову.

Так, згідно розяснень, що містяться в п. 6 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України №10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», оскільки передбачені Законом № 3674-VІ пільги щодо сплати судового збору стосуються лише справи та її руху, то сплата судового збору за подання до суду заяв про забезпечення доказів або позову здійснюється на загальних підставах за визначеними ставками незалежно від того, чи звільнені позивачі від сплати судового збору за предявлення певних позовів.

Позивачем ОСОБА_1 до заяви про забезпечення позову не додано документу, що підтверджує сплату судового збору за подання вказаної заяви та її копії для вручення ОСОБА_2

З огляду на наведене, заява ОСОБА_1 не відповідає вищезазначеним вимогам закону.

Відповідно до ч.8 ст.153 ЦПК України в разі невідповідності наведеним вище вимогам заява про забезпечення позову підлягає поверненню заявникові.

Керуючись ст.153 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

Заяву позивача ОСОБА_1 - повернути заявнику.

Розяснити позивачу ОСОБА_1, що він не позбавлений права повторного звернення до суду з заявою після усунення обставин, що стали підставою для її повернення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Харківський районний суд Харківської області шляхом подачі в 5-денний строк з дня з дня отримання копії ухвали апеляційної скарги.

Суддя - А.Ю. Полєхін