АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 539/1757/15-ц Номер провадження 22-ц/786/2459/15Головуючий у 1-й інстанції Даценко В.М. Доповідач ап. інст. Корнієнко В. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Корнієнка В.І.,

Суддів: Карпушина Г.Л., Одринської Т.В.,

При секретарі: Коротун І.В.

розглянувши у відкритому судовому засідання в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3

на рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 08 червня 2015 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про визнання недійсним договору про надання споживчого кредиту,-

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 08 червня 2015 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про визнання недійсним договору про надання споживчого кредиту - відмовлено.

З рішенням суду не погодився позивач ОСОБА_2, внаслідок чого в особі свого представника подав на нього апеляційну скаргу, у якій просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Апелянт вважає рішення суду незаконним та необґрунтованим, та таким, що ухвалено внаслідок невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, із порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги вмотивовує тим, що позивач не був письмово ознайомлений з умовами надання кредиту, а також строком, протягом якого діятимуть такі умови, та з порядком інформування споживача про їх зміну. Вказує на прояв нечесної підприємницької практики та введення його в оману.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що скарга не підлягає до задоволення, за наступних підстав.

Відповідно п.1 ч.1 ст.307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Згідно ч. 1 ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Вирішуючи спірні правовідносини, місцевий суд вірно встановив коло та їх характер і правомірно виходив з наступного.

З матеріалів справи встановлено, що між сторонами 13 грудня 2006 року був укладений договір №PLL0GK00000090 про надання кредитних коштів в сумі 20406 доларів США на строк з 13 грудня 2006 року по 11 грудня 2026 року для купівлі житлового будинку, з умовою щомісячної сплати 1% на суму залишку заборгованості за кредитом та 0,2% винагороди за надання фінансового інструменту.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, місцевий суд правомірно виходив з наступного.

Суд вірно дійшов висновку, що питання недійсності правочинів регулюються статтями 18, 20 Закону.України «Про захист прав споживачів».

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.18 цього Закону продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача.

Згідно ч. 6 ст. 20 Закону правочини, здійснені з використанням нечесної підприємницької практики, є недійсними.

Нечесна підприємницька практика включає: вчинення дій, що кваліфікуються законодавством як прояв недобросовісної конкуренції; будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною (ч. 1 ст. 20 Закону).

Відповідно до ч.2 ст. 11 ЗУ «Про захист прав споживачів» (в редакції, що діяла на момент укладення позивачем кредитного договору), якою передбачено наступний перелік умов, про які перед укладенням договору про надання споживчого кредиту кредитодавець зобов'язаний повідомити споживача у письмовій формі: 1) особу та місцезнаходження кредитодавця; 2) кредитні умови, зокрема: а) мету, для якої споживчий кредит може бути витрачений; б) форми його забезпечення; в) наявні форми кредитування з коротким описом відмінностей між ними, в тому числі між зобов'язаннями споживача; г) тип відсоткової ставки; ґ) суму, на яку кредит може бути виданий; д) орієнтовну сукупну вартість кредиту та вартість послуги з оформлення договору про надання кредиту (перелік усіх витрат, пов'язаних з одержанням кредиту, його обслуговуванням та поверненням, зокрема таких, як адміністративні витрати, витрати на страхування, юридичне оформлення тощо); е) строк, на який кредит може бути одержаний; є) варіанти повернення кредиту, включаючи кількість платежів, їх частоту та обсяги; ж) можливість дострокового повернення кредиту та його умови; з) необхідність здійснення оцінки майна та, якщо така оцінка є необхідною, ким вона здійснюється; и) податковий режим сплати відсотків та про державні субсидії, на які споживач має право, або відомості про те, від кого споживач може одержати докладнішу інформацію; і) переваги та недоліки пропонованих схем кредитування.

Разом із тим, за ч. 2 цієї ж статті у разі ненадання зазначеної інформації суб'єкт господарювання, який повинен її надати, несе відповідальність, встановлену статтями 15 і 23 цього Закону.

Згідно із п.1 ч.7 ст.15 Закону у разі коли надання недоступної, недостовірної, неповної або несвоєчасної інформації про продукцію та про виробника (виконавця, продавця) спричинило придбання продукції, яка не має потрібних споживачеві властивостей, споживач має право розірвати договір і вимагати відшкодування завданих йому збитків.

Стаття 23 вказаного Закону передбачає штрафні санкції за порушення законодавства про захист прав споживачів.

З урахуванням викладеного, районний суд обґрунтовано дійшов висновку, що недотримання вимог ч.2 ст.11 вказаного Закону не тягне за собою недійсність укладеного договору про надання споживчого кредиту, а лише може бути підставою для розірвання договору та відповідальності суб'єкта господарювання, передбаченої Законом.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості позовних вимог ОСОБА_2 в частині недійсності правочину з підстав ненадання Банком у письмовій формі інформації, передбаченої пунктами 2.1, 2.2, 2.3 Правил надання банками України інформації споживчу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою Правління НБУ від 10 травня 2007 року № 168, місцевий суд правомірно вказав на те, що на момент укладення оспорюваного правочину вона не діяла, а тому не можу бути підставою для визнання договору недійсним, оскільки не має зворотної сили в часі.

Окрім того, встановивши, що умови договору відповідають загальним умовам кредитування, місцевий суд правомірно не знайшов підстав для задоволення позову ОСОБА_2

З урахуванням вищевикладеного, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не підтверджують належними доказами їх неправомірність.

Враховуючи викладене, судова колегія дійшла висновку про те, що судом першої інстанції з'ясовано всі обставини та надано їх належну правову оцінку. Порушень норм матеріального та процесуального права, які б могли призвести до зміни чи скасування рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 08 березня 2015 року не встановлено.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 08 березня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий суддя : /підпис/ В.І. Корнієнко

Судді: /підпис/ Г.Л. Карпушин /підпис/ Т.В. Одринська

З оригіналом згідно: Суддя апеляційного суду

Полтавської області _______ В.І. Корнієнко