Справа № 522/8155/15-ц
Провадження № 2/522/6077/15
23 вересня 2015 року Приморський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого судді Свяченої Ю.Б.
при секретарі Шеян І. В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом ФОП ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -
ФОП ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 та просить стягнути з відповідача на його користь суму заборгованості у розмірі 93 268, 61 грн., посилаючись на те, що 22 вересня 2011 року між ним та відповідачем був укладений договір оренди обладнання №ДО 01-22/09-11 виробника «PPG Industries» для змішування авто емалей. Договором передбачено, що обєкт оренди передається відповідачу для виготовлення сумішей автомобільних фарб з компонентів, що постачаються позивачем на умовах окремого договору поставки у відповідності до технології приготування автомобільних фарб, яка надається відповідачу разом з обладнанням. Так як відповідач не здійснював за час оренди обладнання купівлі матеріалів, вказаних у п. 3.1.1 та 3.1.2 орендна плата за користування обєктом оренди становила 30, 00 Євро на місяць. Однак, за весь час оренди обладнання відповідач жодного разу не сплачував орендної плати.
Також ФОП ОСОБА_1 зазначив, що 18 жовтня 2013 року між ним та ОСОБА_2 був укладений договір поставки продукції №ДП-18/10-13, зі строком дії до 18 жовтня 2016 року, згідно якого предметом договору є товар «PPG Industries». Відповідач зобовязався оплатити весь поставлений товар за видатковою накладною №СП-210 від 18 жовтня 2013 року на загальну суму 31 470, 36 грн., що еквівалентно 2 622, 53 Євро, починаючи з 15 листопада 2013 року по 15 квітня 2014 року. Однак, в порушення умов договору, ОСОБА_2 взяті не себе зобовязання за договором поставки належним чином не виконує. Тому, 12 лютого 2014 року позивачем було направлено претензію щодо прострочення зобовязань за договором поставки у сумі 21 238, 90 грн., яка складалась з заборгованості за договором у розмірі 20 980, 24 грн. та суми пені у розмірі 258, 66 грн. Крім того, 12 квітня 2014 року позивачем була направлена ще одна претензія щодо невиконання ОСОБА_2 зобовязань за договором оренди. Відповідач вищевказані зобовязання не виконує, що стало приводом для звернення ФОП ОСОБА_1 з дійсним позовом.
ФОП ОСОБА_1 у судове засідання не зявився, просив розглядати справу за його відсутності. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі та подав заяву про розгляд справи в заочному порядку.
ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, був сповіщений про розгляд справи шляхом подання оголошення в пресі в порядку ст. 74 ЦПК України, а тому вважається сповіщеним належним чином. Заяву про розгляд справи за його відсутності не подавав та про причини неявки суд не повідомляв.
Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Тобто, враховуючи неявку відповідача за даною цивільною справою, а також відповідної заяви ФОП ОСОБА_1 про можливість прийняття по справі заочного рішення, суд вважає можливим розглядати справу в заочному порядку.
Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позовні вимоги ФОП ОСОБА_1 підлягають задоволенню з наступних підстав.
Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.
У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За положеннями ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Судом встановлено, що 22 вересня 2011 року між ФОП ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений договір оренди обладнання №ДО 01-22/09-11 виробника «PPG Industries» для змішування авто емалей.
Відповідно до п. 2. 1 договору обєкт оренди передається орендарю для виготовлення сумішей автомобільних фарб з компонентів, що постачаються орендодавцем на умовах окремого договору поставки у відповідності до технології приготування автомобільних фарб, яка надається орендодавцем орендарю разом з обладнанням.
За користування вищевказаним обєктом оренди п. 3.1.1 встановлено, що якщо за поточний місяць клієнт купив матеріалів «PPG Industries» більше, ніж на суму 5 670, 00 грн., але не менше за гривневий еквівалент 500, 00 Євро на місяць, за офіційним курсом НБУ на дату поставки, то орендна плата становить 50, 00 грн.
П. 3.1.2 встановлює, що якщо за поточний місяць клієнт купив матеріалів «PPG Industries» менше, ніж зазначено в п. 3.1.1. то орендна плата буде складати 30, 00 Євро за місяць за офіційним курсом НБУ на дату поставки.
Так як відповідач не здійснював за час оренди обладнання купівлі матеріалів, вказаних у п. 3.1.1 та 3.1.2 орендна плата за користування обєктом оренди становила 30, 00 Євро на місяць.
Також встановлено, що за весь час оренди обладнання відповідач жодного разу не сплачував орендної плати.
Так як оплата позивачем орендної плати повинна була відбуватись з 25 жовтня 2011 року у розмірі 30 Євро щомісячно згідно п. 3.1.1 та 3.1.2, то заборгованість по орендній платі існує за 42 місяці.
Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, тобто 36 місяців.
Тому, загальна заборгованість ОСОБА_2 перед ФОП ОСОБА_1 за договором оренди складає 1 080 Євро, що станом на 03 квітня 2015 року складає 27 496, 80 грн. (30 Євро * 36 місяців).
Відповідно до ч. 4 ст. 285 ГК України одним із обовязків орендаря майна є відшкодування орендодавцю вартості орендованого майна у разі відчуження цього майна або його знищення чи псування з вини орендаря.
Згідно акту прийому-передачі майна від 22 вересня 2011 року ринкова вартість наданого в оренду обладнання складає 29 744, 25 грн.
Так як відповідачем не було повернуто обладнання, суд вважає обґрунтованими також вимоги позивача щодо стягнення з ОСОБА_2 на його користь вартості обладнання, переданого за договором оренди у розмірі 29 744, 25 грн.
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Суд вважає доведеними вимоги позивача щодо стягнення з ОСОБА_2 3% річних за період з 03 квітня 2012 року по 03 квітня 2015 року у розмірі 2 477, 55 грн.
Тому, загальна сума заборгованості відповідача перед ФОП ОСОБА_1 за договором оренди становить 59 718, 60 грн.
18 жовтня 2013 року між ФОП ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений договір поставки продукції №ДП-18/10-13, зі строком дії до 18 жовтня 2016 року, згідно якого предметом договору є товар «PPG Industries».
У вищевказаному договорі сторонами було погоджено, що покупець зобовязаний провести повний розрахунок на отриману по накладній партію товару протягом шести днів з моменту оформлення такої накладної. На поставку першої партії товару на загальну суму 31 470, 36 грн., що еквівалентно 2 622, 53 Євро, постачальник надає кредит замовнику на оплату на термін шести місяців з моменту поставки товару.
Пункт 5.4 договору передбачає, що у разі несплати у строки, визначені в п. 5.1 договору чи зазначені у накладній відповідно до п. 5.2 цього договору, постачальник має право припинити виконання своїх обовязків по договору та відновити їх тільки після розрахунку покупцем за цим договором за конкретну поставлену партію товару.
Таким чином, відповідач зобовязався оплатити весь поставлений товар за видатковою накладною №СП-210 від 18 жовтня 2013 року на загальну суму 31 470, 36 грн., що еквівалентно 2 622, 53 Євро, починаючи з 15 листопада 2013 року по 15 квітня 2014 року.
Однак, в порушення умов договору, ОСОБА_2 взяті не себе зобовязання за договором поставки належним чином не виконує.
Згідно п. 10.1 договору поставки за порушення умов договору сторони несуть відповідальність, передбачену діючим законодавством України. При прострочені оплати товару покупець зобовязаний сплатити постачальнику пеню у розмірі 5% від суми заборгованості за кожний день прострочення (п. 10.3).
Тому, сума пені за договором поставки за період з 16 жовтня 2014 року по 03 квітня 2015 року складає 776, 00 грн. (31 470, 36 грн. * 5%) * 180 днів / 365 днів).
З врахуванням вимог ст. 625 ЦК України, суд вважає доведеними також вимоги позивача щодо стягнення з ОСОБА_2 3% річних за період з 16 листопада 2013 року по 03 квітня 2015 року у розмірі 1 303, 65 грн. (31 470, 36 грн. * 3%) * 504 днів / 365 днів).
Таким чином, загальна сума заборгованості відповідача перед ФОП ОСОБА_1 за договором поставки становить 33 550, 01 грн.
Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд також вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.
Як вказує ч.3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
Крім того, у судовому засіданні доведено, що внаслідок невиконання відповідачем умов договору оренди та договору поставки позивач поніс додаткові витрати по сплаті судового збору у розмірі 950, 00 грн., які відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь ФОП ОСОБА_1
Ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У відповідності до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів.
Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право на справедливий суд, зокрема кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.
Виходячи з вищевикладеного, повно та всебічно дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позовні вимоги ФОП ОСОБА_1 підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. 285 ГК України, ст. ст. 15, 257, 525, 526, 530, 625 ЦК України, ст. ст. 3, 4, 10, 11, 57, 60, 88, 208-209, 212-215, 218, 224-225 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ФОП ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ФОП ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 93 268 (девяносто три тисячі двісті шістдесят вісім) грн. 61 коп., яка складається з заборгованості за орендну плату за період з 03 квітня 2012 року по 03 квітня 2015 року у розмірі 59 718 (пятдесят девять тисяч сімсот вісімнадцять) грн. 60 коп. та заборгованості за договором поставки у розмірі 33 550 (тридцять три тисячі пятсот пятдесят) грн. 01 коп.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ФОП ОСОБА_1 суму судового збору у розмірі 950 (девятсот пятдесят) грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд м. Одеси. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Суддя Свячена Ю.Б.