Справа №295/3471/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.12.2015 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира в складі:

головуючого судді Кузнєцова Д.В.,

при секретарі с/з ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із указаним позовом, в якому зазначив, що є власником 26/100 частин житлового будинку №20-А по вулиці Хлібній в м. Житомирі. Згідно змісту позовної заяви, 02 червня 1998 року між позивачем та ОСОБА_3 було укладено шлюб, після якого сторони стали проживати разом у вищезазначеній квартирі, а 02 вересня 2000 року відповідач з дозволу позивача прописалася за його місцем проживання. Рішенням Апеляційного суду Житомирської області шлюб між сторонами було розірвано і 16 листопада 2013 року відповідач переїхала проживати до своєї доньки за адресою: АДРЕСА_1, де і мешкає до цього часу. ОСОБА_2 посилається на те, що відповідач втратила право користування квартирою №3 житлового будинку №20-А по вул. Хлібній, м. Житомирі, оскільки не проживає в цьому будинку більше одного року, не сплачує комунальних платежів, членом сімї позивача не являється та домовленості про те, що колишня дружина залишатиметься бути зареєстрованою (прописаною) у квартирі по вулиці Хлібній, а проживатиме в іншому місці між сторонами не було. Просить суд визнати ОСОБА_3 такою, що втратила право на користування квартирою №3 жилого будинку №20-А по вул. Хлібній м. Житомирі у звязку з не проживанням в ній більше одного року.

Позивач та його представник в судовому засіданні підтримали позовні вимоги з підстав, у ньому викладених, просили задовольнити. Позивач ОСОБА_2 додав, що відповідач 16.11.2013 добровільно забрала свої речі із його квартири і з того часу приходила до неї тільки один раз, із державним виконавцем влітку 2015 року. За словами позивача, після 16.11.2013 року ним було поміняно замок у вхідних дверях.

Відповідач ОСОБА_3 та її представник в судовому засіданні заперечували проти позовних вимог. Зазначили, що позивач вже звертався до суду із аналогічними вимогами і йому було відмовлено у задоволенні позову.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_4 дав показання, що відповідач проживала із ОСОБА_2 в квартирі по вул. Хлібній, 20-А до їх розлучення, після чого пішла з квартири 2-3 роки тому. Свідок бачив кілька разів як після того ОСОБА_3 приходила до будинку позивача, проте йому невідомо із якою метою.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_3 після одруження із позивачем стала проживати із ним по вул. Хлібній, 20-А, однак де зараз проживає відповідач по справі і причини її не проживання у даній квартирі свідку невідомі. За словами свідка, ОСОБА_3 добровільно покинула квартиру, винесла свої речі разом із сестрами за один день.

Будучи допитаним в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_6 пояснила суду, що відповідач у 2000-му році прийшла проживати до позивача у його хату, проте останні 2-3 роки вона не проживає ІНФОРМАЦІЯ_1. Свідок бачила як сестра відповідача на покривалі виносила із квартири речі останньої десь у листопаді 2013 року. З тих пір свідок не бачила ОСОБА_3, у тому числі, що б вона поверталась до квартири позивача.

Суд. заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази, приходить до висновку про відмову в задоволенні позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є власником 26/100 частин житлового будинку №20-А по вулиці Хлібній в м. Житомирі (квартира №3) на підставі договору дарування, посвідченого завідуючою Першої житомирської державної нотаріальної контори 23.10.1995 року та зареєстрованого в Житомирському обласному державному комунальному підприємстві по технічній інвентаризації 04.11.1995 року (а.с. 3-4)

У вказаній квартирі із 02.09.2000 року зареєстрована відповідач ОСОБА_3, що підтверджується відомостями будинкової книги (а.с. 5-6)

Рішенням Апеляційного суду Житомирської області від 16.04.2013 у справі №295/747/13-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, позов був задоволений, шлюб, зареєстрований між сторонами у справі 02 червня 1998 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис № 577 розірвано.

Як вбачається із Акту №15, складеного 27.02.2015 працівниками ПП «КВЖРЕП №8», відповідач ОСОБА_3 зареєстрована у ІНФОРМАЦІЯ_2, але зі слів сусідів не проживає у даній квартирі із 16.11.2013 (а.с. 8)

Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Як вбачається із матеріалів справи, рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 10.09.2014 у справі №295/14683/13-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням, виселення, зняття з реєстраційного обліку та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про вселення, усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено, зустрічний позов задоволено частково, вселено ОСОБА_3 в будинок 20-а по вул. Хлібній в м. Житомирі, 26/100 частин якого належать ОСОБА_2, а саме: в квартиру № 3 вказаного будинку. При цьому суд першої інстанції задовольняючи частково вимоги за зустрічним позовом встановив наявність перешкод у користуванні майном, право на яке набуте відповідачем ОСОБА_3 як членом сімї власника Дане рішення було залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 20.11.2014 (а.с. 45-48).

Постановою державного виконавця Богунського ВДВС Житомирського міського управління юстиції ОСОБА_7 від 16.02.2015 відкрите провадження з виконання виконавчого листа, виданого у справі №295/14683/13-ц (а.с. 50).

За словами сторін в судовому засіданні на даний час виконавче провадження не закінчено, рішення суду не виконано.

Статтею 61 ЦПК України передбачено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб

У ОСОБА_6 Верховного Суду України від 01.07.2013 «Аналіз деяких питань застосування судами законодавства про право власності при розгляді цивільних справ» судам розяснено, що у разі виникнення спору між власником і членами його сім'ї суд повинен врахувати, що право члена сім'ї власника на користування житлом є сервітутним правом, у зв'язку з чим припинення цього права повинно відбуватися відповідно до вимог статей 405, 406 ЦК України.

При цьому статтею 156 Житлового кодексу Української РСР передбачено, що припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням.

Суд, відмовляючи у задоволенні позову виходить із того, що рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 10.09.2014 у справі №295/14683/13-ц, яке набрало законної сили, встановлено наявність перешкод у користуванні майном, право на яке набуте відповідачем ОСОБА_3 як членом сімї власника. Окрім цього, даним рішенням відповідача ОСОБА_3 було вселено у квартиру АДРЕСА_2 та вказане рішення наразі не виконане. Вже під час розгляду справи №295/3471/15-ц було встановлено, що позивачем ОСОБА_2 був замінений замок на вхідних дверях, що також може свідчити про наявність певних перешкод у користуванні вищезазначеною квартирою.

Таким чином, судом не здобуто, а позивачем не надано доказів відсутності відповідача ОСОБА_3 у квартирі АДРЕСА_2 понад один рік саме без поважних причин.

На підставі викладеного вище, керуючись ст. 405 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 58-61, 88, 209, 212-215 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд м. Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, що не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Д.В. Кузнєцов