Номер провадження: 22-ц/785/9301/15
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Таварткіладзе О. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.12.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Таварткіладзе О.М.

суддів: Оверіної О.В., Кравця Ю.І.,

при секретарі: Книгиницькому О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за апеляційною скаргою представника ПАТ „Енергопостачальна Компанія Одесаобленерго начальника Овідіопольського РЕМ ОСОБА_2 на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 24 вересня 2015 року по цивільній справі за позовом ПАТ „Енергопостачальна Компанія Одесаобленерго до ОСОБА_3 про стягнення збитків, -

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2015 року представник публічного акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія Одесаобленерго» звернувся до Овідіопольського районного суду Одеської області з позовом, який згодом уточнив, до ОСОБА_3 про стягнення збитків у розмірі 10453,51. Мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач ОСОБА_3 є власником жилого будинку № 23 по вул. 50 років Жовтня в с. Новоградківка Овідіопольського району. 24.09.2013 року контролерами Овідіопольського РЕМ був виявлений факт підключення зазначеного жилого будинку до лінії електромережі поза електролічильником, без облікове користування електричною енергією, про що був складений акт про порушення № 018629. Вартість не облікованої електричної енергії, внаслідок порушення споживачем правил користування електричної енергії становить 10 453,51, у звязку з чим позивач звернувся до суду.

Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 24.09.2015 року в задоволенні позову представнику публічного акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія Одесаобленерго» відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, представник ПАТ „Енергопостачальна Компанія Одесаобленерго начальник Овідіопольського РЕМ ОСОБА_2 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 24.09.2015 року скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити вимоги позивача у повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції при ухваленні рішення норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення в межах позовної заяви та доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню на таких підставах.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є:

1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими;

3) невідповідність висновків суду обставинам справи;

4) порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права, а також розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні рішення судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, що викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглядав справу.

Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Згідно ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із Законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Судом першої інстанції встановлено, матеріалами справи підтверджується, що:

- право власності на жилий будинок №23 по вул. 50 років Жовтня в с. Новоградківка Овідіопольського району Одеської області дійсно зареєстровано за відповідачем ОСОБА_3

- до 24.04.2012 року особовий рахунок як на споживача електричної енергії в зазначеному жилому будинку був відкритий на імя відповідача.

- 24.04.2012 року житловий будинок через заборгованість з оплати за електричну енергію був відключений працівниками Овідіопольського РЕМ від лінії електромережі.

- 24.09.2013 року працівниками Овідіопольського РЕМ було виявлено факт підключення жилого будинку №23 по вул. 50 років Жовтня в с. Новоградківка до лінії електромережі поза електролічильника, без облікове користування електричною енергією.

- на підставі зазначеного акта комісія Овідіопольського РЕМ у відповідності до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, визначила розмір заподіяних збитків 10453,51 грн.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що саме син відповідача ОСОБА_4 допустив порушення Правил користування електричною енергією, який самовільно та безобліково користувався електричною енергією і тому саме він має нести відповідальність за завдані позивачу збитки, що не позбавляє позивача права звернутися до суду з окремим позовом. Вина відповідача ОСОБА_3 у Порушенні Правил користування електричною енергією, самовільному та без обліковому користуванні електричною енергією не доведена. Сам відповідач у будинку де у 2012 році виявлено порушення ПКЕЕН, не проживає з 2006 року. Відповідно до положень ст. 549 чинного на той час ЦК України в редакції закону 1963 року діти відповідача, у тому числі і син ОСОБА_5, прийняли спадщину після смерті їх матері хоча до цього часу не оформили в установленому законом порядку своїх спадкових прав і лише в цей час звернулись до суду з відповідними позовними вимогами. Згідно з ч. 2 ст. 548 ЦК України в редакції 1963 року прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Фактично син відповідача ОСОБА_4 є також співвласником жилого будинку. Сам по собі факт реєстрації права власності на жилий будинок за відповідачем не може бути підставою для покладення на нього відповідальності за заподіяну позивачу шкоду іншими особами, у тому числі і колишніми членами його сімї.

Проте з таким висновком суду першої інстанції погодитися не можна.

Нормою ст. 26 Закону України «Про електроенергетику» передбачено, що споживач електричної енергії несе відповідальність згідно з законодаством, за порушення умов договору та Правил користування електричною енергією. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про електроенергетику» правопорушення в електроенергетиці тягне за собою встановлену законодавством України цивільну, адміністративну і кримінальну відповідальність. Згідно з п. п. 6 , 7 п. 2 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 26.07.1999 року (далі -Правила) об'єкт споживача - житловий будинок, гараж, майстерня або інша електрифікована споруда, що належить споживачу на правах власності або користування ; самовілним підключенням вважається споживання електричної енергії без укладення з енергопостачальником договору про користування електричною енергією або підключення з порушенням цих Правил.

Пунктами 48 та 53 Правил передбачено, що споживач несе відповідальність згідно з законодавством за розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку. У разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. На підставі акту енергопостачальним має право відключити споживача від електроенергії та нарахувати збитки. Порядок складання актів про порушення споживачем Правил передбачено п. 53 Правил, відповідно до якого у разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричної енергії, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. Один примірник акту вручається споживачу, другий залишається у енергопостачальника. Споживач має право внести до акту свої зауваження. У разі відмови споживача від підпису в акті робиться позначка про відмову. Акт вважається дійсним, якщо його підписали три представника енергопостачальника.

Акт про порушення Правил розглядається комісією з розгляду актів, яка створюється енергопостачальником і складається не менш ніж з трьох уповноважених представників енергопостачальника.

Споживач має право бути присутнім на засіданні комісії з розгляду актів.

Енергопостачальник повідомляє споживача не пізніше ніж за 20 календарних днів до дня засідання комісії про його час і дату.

Акт про порушення Правил не розглядається у разі неповідомлення або несвоєчасного повідомлення споживача про час і дату засідання комісії. Рішення комісії з розгляду актів оформляється протоколом.

Після розгляду акту та оформлення протоколу засідання комісії з розгляду актів споживачу надається копія протокола.

У протоколі зазначається інформація про причетність споживача до порушення Правил.

У разі причетності споживача до порушення цих Правил у протоколі зазначаються: відомості щодо обсягу та вартості необлікованої електричної енергії; розрахунок проведених нарахувань з посиланням на відповідні пункти Правил та Методики.

Відповідачем у встановленому порядку не оспорюються виявлені в належному йому будинку працівниками РЕМ порушення правил користування електричною енергією, та не заперечується факт, що з 1998 року на нього відкритий особливий рахунок на постачання електроенергії. Проте відповідач категорично заперечує наявність своєї вини у самовільному підключенні до електромереж ПАТ «Одесаобленерго», посилаючись на те, що це підключення здійснив його син ОСОБА_4 без згоди та відома відповідача, який тривалий час проживав в іншому місці.

Як вбачається з матеріалів справи на час придбання будинку № 23 по вул. 50 років Жовтня в с. Новоградківка Овідіопольського району Одеської області у 1988 році ОСОБА_3 перебував у шлюбі з ОСОБА_6 від якого народилися діти ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3 і ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3. Дружина відповідача ОСОБА_6 померла 05.09.1996 року і після цього в будинку залишились проживати відповідач та його неповнолітні на той час діти.

Отже, неповнолітні діти відповідача вселялися у будинок, як члени його сім`ї (ОСОБА_7 та ОСОБА_4) або народилися під час проживання батьків у будинку (ОСОБА_8 та ОСОБА_9) і тому мають право на проживання у даному будинку навіть у разі, якщо вони, будучи повнолітніми, перестали бути членами сім`ї власника будинку тобто на правах колишніх членів його сім`ї.

Як вже зазначалося особовий рахунок споживача електричної енергії за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с. Новоградківка, вул. 50 років Жовтня 23 відкрито з 1998 року на ОСОБА_3

Тобто відкриття особового рахунку на своє ім`я відповідачем відбулося вже після смерті його дружини ОСОБА_6 Про будь-які права дітей на будинок підключений до електроенергії ОСОБА_3 енергопостачальника не повідомляв, із заявою про вікриття окремих рахунків на себе та на дітей або в порядку розділу існуючого особового рахунку внаслідок поділу будинку в натурі чи у звязку з встановленням порядку користування жилим будинком, не звертався.

Як встановлено в суді апеляційної інстанції ОСОБА_3 у червні 2015 року звернувся до Овідіопольського районного суду Одеської області з позовом до своїх дітей ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_10 про виселення та зняття з реєстраційного обліку, посилаючись що у спірному будинку проживає лише ОСОБА_4, а інші відповідачі не проживають. При цьому всі зазначені відповідачі перешкоджають йому у користуванні будинком. Відповідачі ОСОБА_10, ОСОБА_7, ОСОБА_11 звернулися до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що на час смерті матері вони були малолітніми, проживали з батьками та братом ОСОБА_4 в жилому будинку і деякий час залишились проживати в ньому після смерті матері, а потім були передані на виховання опікуну. В цей час вони звернулись до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтво про право на спадщину, але в цьому їм відмовлено у звязку з тим, що право власності на житловий будинок в установленому законом порядку не зареєстровано. З наведених підстав відповідачі просили визнати за кожною з них право власності в порядку спадкування за законом після смерті їх матері по 1/6 частині жилого будинку.

Отже, між відповідачем та його дітьми існує спір, який на даний час розглядається в суді апеляційної інстанції за апеляційною скаргою ОСОБА_3

Зі змісту спору вбачається, що ОСОБА_3 не визнає право своїх дітей на частку у спадщині після смерті їх матері ОСОБА_6 і вважає власником будинку за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с. Новоградківка, вул. 50 років Жовтня 23 себе однособово.

При цьому ОСОБА_4 документів про право власності на частку в даному будинку немає, до суду з позовом про визнання права власності на частку у спадщині після смерті матері не звертався, особовий рахунок споживача електроенергії не відкривав.

Разом з тим проживання ОСОБА_4 у будинку, як члена (колишнього члена) сім`ї власника будинку, є законним.

Сам по собі факт присутності ОСОБА_4 під час складення акту про порушення правил користування електроенергією для населення і ознайомлення його з даним актом, беззаперечно не свідчить про його безпосередню причетність до самовільного підключення будинку до електроенергії.

Проте відповідач ОСОБА_3 не повідомив енергопостачальника про зміну свого місця проживання та не заявляв у зв`язку з цим про припинення (тимчасове припинення) подачі електроенергії за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с. Новоградківка, вул. 50 років Жовтня 23.

Як вбачається з матеріалів справи первісне відключення будинку ОСОБА_3 від електроенергії вперше відбулося у 2010 році. В подальшому, у квітні 2012 року будинок відповідача знову було відключено від постачання електроенергії внаслідок непогашення заборгованості на спожиту електроенергію. Після цього працівниками ПАТ «Одесаобленерго» принаймні двічі зафіксовано факт самовільного підключення будинку відповідача у вересні 2013 року та у січні 2014 року до електроенергії без погашення попередньої заборгованості.

З представлених ОСОБА_3 документів вбачається, що він є інвалідом 2-ї групи. Проте представлені відповідачем до суду медичні документи документи не свідчать про повну втрату ним практичної можливості звернутися до енергопостачальника із заявою про припинення енергозабезпечення будинку у зв`язку із зміною місця проживання та повідомлення про осіб, які фактично проживають у будинку і користуються електроенергією. Проте споживач ОСОБА_3 свого обовязку не виконав, заборгованість за електроенергію не погасив, внаслідок чого його будинок було відключено від енергопостачання. Достовірно знаючи про проживання сина у належному йому будинку, відповідач, як власник будинку і споживач електроенергії, на якого відкрито особовий рахунок, не вжив своєчасних заходів щодо відновлення постачання електроенергії у встановленому законом порядку укладенням договору з енергопостачальником, оплату заборгованості зав електроенергію, що призвело до самовільного підключення будинку до мереж ПАТ «Одесаобленерго», яке було виявлено працівниками енергопостачальника та зафіксоване в акті від 24.09.2013 року.

У червні 2015 року ОСОБА_3 після того, як будинок вже було тричі відключено від подачі електроенергії (з яких двічі внаслідок самовільного підключення), намагався підключити будинок до електроенергії у зв`язку з чим подав до ПАТ «Одесаобленерго» письмову заяву, у якій просив розглянути акти про порушення правил користування електроенергією № 018629 від 24.09.2013 року та № 027791 від 18.01.2014 року, а також 30.06.2015 року уклав договір з ПАТ «Одесаобленерго», п. 18 якого передбачено погашення існуючої заборгованості відповідно графіку та оплату поточних платежів.

Згідно ст. 322 ЦК України, власник зобовязаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 4 ст. 319 ЦК України передбачено, що власність зобовязує.

Відповідно до ч. 2 ст. 317 ЦК України на зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Отже не проживання відповідача не звільняє його від відповідальності за виявлені в належному йому житловому будинку порушення правил електричною енергією, оскільки кожен з власників має не лише суб`єктивні права, але й несе відповідальність перед громадою, суспільством за неналежне використання цих прав.

Наведене суд першої інстанції не врахував і прийшов до помилкового висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача збитків за порушення правил користування електричною ерегією для населення.

Заперечення відповідача, що в укладеному ним договорі з ПАТ «Одесаобленерго» від 30.06.2015 року не передбачено переуступки боргу за електроенергію і покладення уплати боргу на нього, є неспроможними, оскільки енергопостачальник на будь-яку іншу окрім ОСОБА_3 особу оплату боргу за електроенергію за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с. Новоградківка, вул. 50 років Жовтня 23, не покладав. Тобто боржником за порушення правил користування електричною енергією для населення був та залишився ОСОБА_3, а відтак про переуступку боргу у зв`язку із заміною боржника у договорі від 30.06.2015 року не йшлося, оскільки положення ст. 18 договору від 30.06.2015 року передбачили у якості умови для відновлення енергопостачання будинку ОСОБА_3 погашення заборгованості за електроенергію саме споживачем ОСОБА_3

Як вбачається з розрахунку кількості недорахованої електроенергії за порушення правил електроенергії для населення згідно з актом № 018629 від 30.06.2015 року енергопостачальником застосовано формулу відповідно до Методики, введеної в дію постановою НКРЕ України № 1388 від 14.10.2010 року.

При таких обставинах рішення районного суду не може залишатися в силі і підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення вимог ПАТ «Одесаобленерго» з урахуванням їх уточнення в суді першої інстанції (а. с. 31-32) та стягнення з ОСОБА_3 на користь енергопостачальної організації вартості необлікованої електроенергії у розмірі 10453 грн. 51 коп. за порушення Правил користування електричною енергією для населення.

Разом з тим колегія не погоджується з доводами апеляційної скарги про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат по сплаті судового збору, оскільки відповідач є інвалідом ІІ групи та відповідно до положень ч.1 п.9 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313, 317 ЦПК України, судова колегія

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу представника ПАТ „Енергопостачальна Компанія Одесаобленерго начальника Овідіопольського РЕМ ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 24 вересня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов ПАТ „Енергопостачальна Компанія Одесаобленерго задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства „Енергопостачальна Компанія Одесаобленерго вартість необлікованої електроенергії у розмірі 10453,51 грн.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, проте може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання законної сили рішенням суду.

Головуючий О.М. Таварткіладзе

Судді: О.В. Оверіна

ОСОБА_12