Справа № 393/464/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2015 року смт.Новгородка

Новгородківський районний суд Кіровоградської області

у складі:

головуючого судді Рачкелюка Ю.В.,

при секретарі Шуліці Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Новгородка цивільну справу за позовом Новгородківської центральної районної лікарні до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди, заподіяної незаконною виплатою,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернувся до суду з вимогою стягнути з ОСОБА_1 на користь Новгородківської центральної районної лікарні майнову шкоду, заподіяну незаконною виплатою в сумі 6658,15 грн. Свої вимоги мотивував тим, що відповідно до наказу головного лікаря Новгородківської центральної районної лікарні (далі по тексту ЦРЛ) № 20-Л від 25.02.2010 року ОСОБА_1 було прийнято на 0,25 ставки посади молодшої медичної сестри поліклініки та 0,25 ставки молодшої сестри приймального відділення. Наказом Новгородківської ЦРЛ № 38/1-Л від 18.04.2011 року її було переведено на посаду молодшої сестри поліклініки на 1,00 ставки. Згідно наказу Новгородківської ЦРЛ № Н-95-Л від 01.09.2011 року ОСОБА_1 переведено на посаду молодшої сестри психонаркологічного кабінету. Відповідно до наказу Новгородківської ЦРЛ № 59-Л від 16.06.2014 року відповідача було звільнено з вказаної посади на підставі п.1 ст.40 КЗпП України у звязку із скороченням чисельності штату працівників. Своє звільнення ОСОБА_1 вважала незаконним, тому звернулася до Новгородківського районного суду із заявою про поновлення її на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу. Рішенням Новгородківського районного суду від 11 серпня 2014 року в задоволенні позовних вимог їй було відмовлено. Відповідач оскаржила вищевказане рішення в апеляційному порядку. Рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 25 листопада 2014 року рішення суду першої інстанції було скасовано та ухвалено нове рішення, яким звільнення ОСОБА_1 визнано незаконним, поновлено на роботі в ЦРЛ та виплачено на її користь заробітну плату за час вимушеного прогулу за період з 16 червня 2014 року по 25 листопада 2014 року в сумі 4873 грн. 72 коп. з необхідними нарахуваннями, вирішено питання про судовий збір. Новгородківська ЦРЛ оскаржила дане рішення до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ. Касаційну скаргу було задоволено, рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 25 листопада 2014 року скасовано, а рішення Новгородківського районного суду від 11 серпня 2014 року залишено в силі. Керуючись ухвалою Вищого спеціалізованого суду ОСОБА_1 було звільнено на підставі наказу головного лікаря № 29-Л від 02.04.2015 року. Так як відповідачка незаконно отримала суму за час вимушеного прогулу, якого фактично не було, а тому цю суму повинна повернути позивачу.

В судовому засіданні представники позивача ОСОБА_2 та ОСОБА_3 позов підтримали, наполягали на його задоволенні.

Відповідач ОСОБА_1 позов не визнала, заперечувала щодо його задоволення, свої заперечення мотивувала тим, що подана позивачем заява не відповідає вимогам закону щодо змісту позову, його обґрунтованості, повноти та вмотивованості відсутні посилання на норми матеріального і процесуального права. Позовні вимоги в частині стягнення грошової суми в розмірі 6658,15 грн. є необґрунтованими, оскільки на підставі рішення суду була виплачена грошова сума в розмірі 4873,72 грн. Якщо мова йде про поворот виконання рішення суду в порядку передбаченому ЦПК України, то заробітна плата за час вимушеного прогулу була виплачена на підставі рішення суду, яке на час проведення виплати мало законну силу і згідно вимог ст.124 Конституції України було обовязкове до виконання, а згодом було скасоване за наслідками перегляду його в касаційному провадженні.

Суд заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов задоволенню не підлягає зі слідуючих підстав:

Відповідно до наказу Новгородківської ЦРЛ № 59-Л від 16.06.2014 року ОСОБА_1 звільнено з даної посади у звязку із скороченням чисельності працівників на підставі п.1 ст.40 КЗпП України. Рішенням Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 11 серпня 2014 року, ОСОБА_1 було відмовлено в задоволенні цивільного позову про поновлення на роботі і стягненні заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 25.11.2014 року, рішення Новгородківського районного суду від 11.08.2014 року скасовано, позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано незаконним та скасовано наказ Новгородківської ЦРЛ від 16.06.2014 року № 59-Л про звільнення з роботи ОСОБА_1 Поновлено останню на роботі в Новгородківській центральній районній лікарні на посаді молодшої медичної сестри з 16.06.2014 року. Стягнуто з Новгородківської ЦРЛ на користь ОСОБА_1 заробітну плату за час вимушеного прогулу за період з 16.06.2014 року по 25.11.2014 року в сумі 4873,72 грн. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 березня 2015 року, касаційну скаргу Новгородківської ЦРЛ була задоволено, рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 25.11.2014 року скасовано та залишено в силі рішення Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 11 серпня 2014 року.

Згідно ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до п.8 ч.2 ст.16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути: відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Відповідно до ст.1166 ЦК України, Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду, ч.1 майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Отже для відшкодування шкоди за правилами ст. 1166 ЦК необхідно довести такі факти: а) Неправомірність поведінки особи; б) Наявність шкоди; в) Причинний зв'язок між протиправною поведінкою та шкодою є обов'язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об'єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди. г) Вина завдавача шкоди, за виключенням випадків, коли в силу прямої вказівки закону обов'язок відшкодування завданої шкоди покладається на відповідальну особу незалежно від вини.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 57 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 58 ЦПК України).

Частиною 1 ст. 64 ЦПК України встановлено, що письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи.

Представники позивача до суду не надали жодного доказу, що ОСОБА_1 своїми неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю завдала Новгородківській ЦРЛ майнову шкоду на загальну суму 6 658,15 грн.. Довідку № 807 від 06.05.2015 року видану головним бухгалтером Новгородківської ЦРЛ (а.с.25) та довідки-картки на ОСОБА_1 (а.с.26,27,28) суд не бере до уваги, оскільки, вони не підтверджують той факт, що ОСОБА_1 зазначені в них кошти отримала незаконно.

Що стосується посилання представника позивача на той факт, що ОСОБА_1 отримала суму коштів за час вимушеного прогулу на підставі рішення апеляційного суду, яке було скасоване, а рішення Новгородківського районного суду від 11 серпня 2014 року залишено в силі. То на момент здійснених виплат згідно виданого виконавчого листа 10.12.2014 року Новгородківським районним судом Кіровоградської області рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 25.11.2014 року, набрало чинності з моменту його проголошення і було обовязкове до виконання згідно вимог ст.124 Конституції України.

Керуючись ст.124 Конституції України, ст.15, ст.16, ст.1166 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні цивільного позову Новгородківської центральної районної лікарні до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди, заподіяної незаконною виплатою відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Кіровоградської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10 денний строк з дня його проголошення.

Головуючий суддя Ю. РАЧКЕЛЮК