Справа № 466/2601/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2015 року Шевченківський районний суд м.Львова у складі:

головуючої судді ЛУЦІВ-ШУМСЬКОЇ Н.Л.

секретар РЕПЕТА К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові справу за позовом Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Лінкольна 23-А» до ОСОБА_1, треті особи Реєстраційна служба Львівського міського управління юстиції, Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, про визнання недійсним Свідоцтва на право власності на нерухоме майно,

в с т а н о в и в :

06.042015р. Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Лінкольна 23А» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 треті особи: Реєстраційна служба Львівського міського управління юстиції, Департамент Державної Архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області про визнання недійсними свідоцтв про право власності на нерухоме майно, а саме нежитлові приміщення технічного поверху №1, №11, № VIII, № ХУІІІІ , № XI,№ XII, № II, № VI, № XIX, № XX у багатоквартирному будинку №23 «А» на вул. Лінкольна у м. Львові, що видані на імя ОСОБА_1 та скасування державної реєстрації права власності на вищевказані приміщення.

В обґрунтування позову зазначає, що технічний поверх будинку відноситься до допоміжних приміщень будинку та належить власникам житлових та нежитлових приміщень на праві спільної сумісної власності. Будинок №23 «А» на вул. Лінкольна у м. Львові перебуває на балансі ОСББ «Лінкольна 23-А». Відповідно до цього акту загальна площа будинку 6535,8кв.м., житлова площа 4896,1кв.м, загальна площа допоміжних (службових ) приміщень 1639,7кв.м.

Відповідно до технікоекономічних показників площа вбудованих нежитлових приміщень становить 10,35кв.м. У Декларації про готовність обєкта до експлуатації від 15.11.2012 року нежитлових приміщень технічного поверху, належних ОСОБА_1, немає.

Крім того вказує, що у відповідності до будівельних норм належні Відповідачці нежитлові приміщення не можуть бути розміщені на технічному поверсі будинку.

Вважають, що оформлення права власності відповідачки на нежитлові приміщення Реєстраційною службою проведено неправомірно, з порушенням чинного законодавства.

В ході слухання справи Позивачем було подано заяву від 29.09.2015р. про уточнення позовних вимог, в якій зменшено позовні вимоги в частині зобовязання Реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції скасувати державну реєстрації права власності ОСОБА_1 на спірні нежитлові приміщення.

В судовому засіданні представники позивача ОСОБА_5 та ОСОБА_6 підтримали уточнені позовні вимоги, просять суд постановити рішення про визнання недійсними Свідоцтв про право власності ОСОБА_1 на нежитлові приміщення, покликаються на обставини, вказані у позовній заяві та поясненнях, також зазначили, що згідно протоколу від 27 січня 2015 року ОСББ «Лінкольна 23-А» захищає в суді права та інтереси співвласників будинку з питань позбавлення Відповідачки права власності на належні їй нежитлові приміщення вищевказаного будинку. Просять позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_7 у судовому засіданні проти позову заперечив, посилаючись на те, що спірні приміщення набуто відповідачкою в січні-жовтні 2010 року, в вересні 2012 року, в жовтні 2013 року, в забудовника будинку Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «ВЕЕМ- Будсервіс» на підставі інвестиційних договорів та договорів купівлі-продажу майнових прав. Зазначив про те, що вищевказані договори у встановленому законом порядку не визнані недійсними. В подальшому ці договори Відповідачкою були подані в реєстраційну службу ЛМУЮ, де на їх підставі та на підставі інших документів було проведено державну реєстрацію права власності на спірні нежитлові приміщення. Згідно відповіді забудовника будинку ТзОВ «Компанія «ВЕЕМ-Будсервіс» №98/п від 03.06.2015 року останнє підтверджує факт придбання Відповідачкою спірних приміщень у нього та зазначає, що ці приміщення були запроектовані та збудовані як нежитлові та призначені для продажу. Крім того у довідці забудовника визначено приміщення, котрі збудовані та призначені для обслуговування будинку та не призначаються для продажу. Забудовник також вказує, що при складанні декларації про готовність обєкта до експлуатації, площа належних для продажу нежитлових приміщень технічного поверху включена в загальну площу технічного поверху будинку зазначену в розділі №13 вказаної декларації. Ці відомості підтверджені довідкою Архітектурної майстерні ФОП ОСОБА_8 від 30.05.2015 року. Вважає, що відповідачка на законних підставах володіє нежитловими приміщеннями. Для позбавлення її права власності підстав немає. Просить відмовити у позові.

Представник третьої особи Реєстраційної служби ЛМУЮ ОСОБА_9 у судовому засіданні подала письмові заперечення проти позову, які повністю підтримала.

Третя особа ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримав позов, покликаючись на те, що є власником однієї з квартир на 1-му поверсі будинку на вул.Лінкольна,23. Наявність у будинку над 9-м поверхом нежитлових приміщень на праві власності відповідачки суттєво впливає на його права співвласника будинку, не дає можливості користуватися цими спільними приміщеннями. Просить задовольнити позов.

Представник третьої особи Департамент Державної Архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області в судові засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про дату і час їх проведення.

Інші треті особи в судове засідання не зявилися. Їх неявка не є перешкодою для розгляду справи по суті на підставі наявних доказів.

Заслухавши пояснення представників сторін по справі, третіх осіб, з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов не підлягає до задоволення.

Відповідно до ч.3 ст.10, ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі.

За загальними положеннями ЦПК України обовязок суду під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів.

Судом встановлено що Відповідачка є власницею нежитлових приміщень технічного поверху №1, №11, № VIII, № ХУІІІІ , № XI,№ XII, № II, № VI, № XIX, № XX в будинку №23 «а» на вул. Лінкольна у м. Львові.

Її право власності на ці приміщення Реєстраційною службою Львівського міського управління юстиції зареєстровано на підставі інвестиційних договорів, укладених нею з забудовником вказаного будинку ТзОВ «Компанія «ВЕЕМ-Будсервіс» в січні-жовтні 2010 року, в вересні 2012 року, в жовтні 2013 року (а.с.116-147).

Відповіддю забудовника будинку ТзОВ «Компанія «ВЕЕМ-Будсервіс» №98/п від 03.06.2015 року останній підтверджує факт придбання Відповідачкою спірних приміщень у нього та зазначає, що вказані приміщення були запроектовані та збудовані як нежитлові та призначені для продажу, вони не належать до допоміжних приміщень будинку. Крім того у довідці забудовника вказано про наявність приміщень площею 61,3кв.м, котрі збудовані та призначені для обслуговування будинку та не призначаються для продажу. Забудовник також вказує, що при складанні Декларації про готовність обєкта до експлуатації, площа належних для продажу нежитлових приміщень технічного поверху включена в загальну площу технічного поверху будинку зазначену в розділі №13 вказаної декларації (а.с.80-81).

Згідно довідки Архітектурної майстерні ФОП ОСОБА_8 від 30.05.2015 року підтверджується інформація, вказана Забудовником у відповіді від 03.06.2015р. на запит Відповідачки (а.с.82).

Згідно з вимогами ст.ст. 317, 321 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Право власності є непорушним та ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

У відповідності до ст.386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Відповідно до Інвестиційних договорів, укладених між ОСОБА_1 та ТзОВ «ВЕЕМ Будсервіс» забудовник зобовязався забезпечити спорудження та введення в експлуатацію обєктів інвестування нежитлових приміщень в будинку №23 «а» на вул. Лінкольна у м. Львові, здійснити закріплення за інвестором обєктів інвестування та передати їх інвестору. Інвестор зобовязався здійснити фінансування обєкту інвестування на визначених умовах. Сторони умови договорів виконали, жодних претензій одна до одної не мають. Після введення будинку в експлуатацію ОСОБА_1 зареєструвала свої права власника на обєкти інвестування.

Договори, які були підставою реєстрації права власності ОСОБА_1 на спірні нежитлові приміщення, у встановленому законом порядку не визнані недійсними.

Та обставина, на яку покликається позивач, про відсутність у робочому проекті на будинок погодження нежитлових приміщень на технічному поверсі, не може бути підставою для визнання недійсними Свідоцтв про право власності ОСОБА_1 на спірні нежитлові приміщення.

Як вбачається з листа Департаменту ДАБІ у Львівській області від 11.06.2015р. згідно Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів ТзОВ «ВЕЕМ Будсервіс» зареєстровано 19.11.2012р. за №ЛВ 8 декларацію про готовність обєкта до експлуатації (а.с.17-20,208).

Позивачем по справі виступає юридична особа - ОСББ «Лінкольна 23-а» та у звязку з цим судом досліджувалися обставини щодо моменту набуття позивачем правоздатності, тобто, виникнення позивача, як субєкта цивільно-правових відносин, вид та зміст субєктивного права позивача щодо спірних приміщень

З матеріалів справи, зокрема статуту ОСББ «Лінкольна 23-а» та свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи вбачається, що ОСББ, як юридична особа було створено 23.10.2013р. (а.с.34,35-42)

Відповідно до пункту 2.2. Статуту ОСББ «Лінкольна 23-а » визначено завдання та предмет діяльності об'єднання.

Відповідно до пункту 3.1. Статуту ОСББ «Лінкольна 23-а» майно обєднання складається з неподільного та загального майна:

- неподільне майно - неподільна частина житлового комплексу, яка складається з частини допоміжних приміщень, конструктивних елементів будинку, технічного обладнання, що забезпечують належне функціонування житлового будинку. Неподільне майно перебуває у спільній сумісній власності співвласників багатоквартирного будинку. Неподільне майно не підлягає відчуженню;

- загальне майно - частина допоміжних приміщень житлового комплексу, що можуть використовуватися згідно з їх призначенням на умовах, визначених цим статутом (комори, гаражі, майстерні, тощо).

Згідно пункту 3.2.1. Статуту ОСББ «Лінкольна 23-а» до неподільного майна належить:

- частина допоміжних приміщень, конструктивних елементів технічного обладнання будинку, які не можуть бути поділені між власниками приміщень будинку та без яких не може бути належного утримання будинку і прибудинкової території;

- конструктивні елементи будинку - частини споруди, які забезпечують її цілісність та необхідні технічні умови функціонування (фундамент, несучі стіни, міжповерхові перекриття, сходові марші, конструкції даху, покрівля, вїздна група тощо);

- технічне обладнання будинку - інженерні комунікації та технічні пристрої, які забезпечують санітарно-гігієнічні умови та безпечну експлуатацію квартир (загальні будинкові мережі, водо-, газо-, електропостачання, а також елементи благоустрою прибудинкової території).

Пунктом 3.2.2. цього Статуту передбачено, що члени обєднання приймають рішення щодо управління неподільним майном будинку. Частка в загальному обсязі обовязкових платежів на утримання і ремонт неподільного майна будинку встановлюється пропорційно загальної площі житлових та нежитлових приміщень, що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб.

Згідно пункту 3.3.1., 3.3.2., 3,3.3. , 3.3.4. Статуту ОСББ «Лінкольна 23-а» загальне майно - частина допоміжних приміщень житлового комплексу, що можуть використовуватися згідно з їх призначенням на умовах, визначених у цьому статуті (кладові, гаражі, майстерні тощо). Неподільне майно - неподільна частина житлового комплексу, яка складається з частини допоміжних приміщень, конструктивних елементів та технічного обладнання будинку, що забезпечують належне функціонування житлового будинку. Члени об'єднання приймають рішення щодо управління загальним майном та зобовязані брати участь у його утриманні. Частка в загальному обсязі обовязкових платежів на утримання і ремонт загального майна встановлюється пропорційно до загальної площі житлових та нежитлових приміщень, що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб.

Також, правовий режим майна обєднання співвласників багатоквартирного житлового будинку визначений Законом України «Про обєднання співвласників багатоквартирного будинку». У статті 1 цього Закону зазначається, що об'єднання співвласників багатоквартирного будинку це юридична особа, створена власниками квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна.

Положеннями цього Закону, зокрема, передбачено, що основна діяльність обєднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав власників приміщень на володіння та користування спільним майном членів обєднання, належне утримання будинку та прибудинкової території, сприяння членам об'єднання в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обгрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов'язань, пов'язаних з діяльністю об'єднання. Обєднання може здійснювати господарську діяльність для забезпечення власних потреб безпосередньо або шляхом укладення договорів з фізичними чи юридичними особами. Обєднання є юридичною особою, яка створюється відповідно до закону, має печатку із своїм найменуванням та інші необхідні реквізити, а також розрахункові рахунки в установах банку. Обєднання є неприбутковою організацією і не має на меті одержання прибутку для його розподілу між членами об'єднання. Обєднання відповідає за своїми зобовязаннями коштами і майном обєднання, від свого імені набуває майнові і немайнові права та обов'язки, виступає позивачем та відповідачем у суді. Також визначено, що допоміжні приміщення багатоквартирного будинку це приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування мешканців будинку(сходові клітки, вестибюлі, перехідні шлюзи, поза квартирні коридори, колясочні, кладові, сміттєкамери, горища, підвали, шахти і машинні відділення ліфтів, вентиляційні камери та інші технічні приміщення).

Майно обєднання утворюється з: майна, переданого йому членами обєднання у власність; одержаних доходів; іншого майна, набутого на підставах, не заборонених законом.

З положень цього Закону та наведених вище положень Статуту ОСББ «Лінкольна 23-А» однозначно вбачається, що обєднання не набуває та не може набути права власності (спільної часткової або сумісної) на нежитлові приміщення багатоквартирного житлового будинку, а лише приймає вказане майно на баланс та здійснює управління ним.

28.11.2013р. ОСББ «Лінкольна 23-а» прийняло на баланс будинок №23-а на вул.Лінкольна в м.Львові.

Згідно ст. 385 ЦК України власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку для забезпечення експлуатації такого будинку, користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку можуть створювати об'єднання співвласників багатоквартирного будинку.

У відповідності до ст.369 ЦК України визначено порядок здійснення права спільної сумісної власності, згідно норм якої розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом.

Суд вважає, що в позивачем не доведено, що спірні нежитлові приміщення, належні на праві власності ОСОБА_1, є допоміжними приміщеннями багатоквартирного будинку №23 «а» на вул. Лінкольна у м. Львові і призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування мешканців будинку, проведена реєстрація права власності ОСОБА_1 на спірні нежитлові приміщення і видані на її імя Свідоцтва про право власності ОСОБА_1 є незаконними.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд робить висновок, що позов не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.8,10,11,57,58,60,88,209,212,213,215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Лінкольна 23-А» до ОСОБА_1 про визнання недійсними :

- Свідоцтва № 15940556 від 10.01.2014р. про право власності на нежитлове приміщення технічного поверху №1 площею 43,0кв.м,

- Свідоцтва № 15938090 від 10.01.2014р. про право власності на нежитлове приміщення технічного поверху №1площею 41,5кв.м.,

- Свідоцтва № 15934343 від 10.01.2014р. про право власності на нежитлове приміщення технічного поверху №VIII площею 39,1кв.м,

- Свідоцтва № 15935500 від 10.01.2014р. про право власності на нежитлове приміщення технічного поверху №ХVIII площею 38,5кв.м,

- Свідоцтва № 15931212 від 10.01.2014р. про право власності на нежитлове приміщення технічного поверху №ХI площею 40,1кв.м,

- Свідоцтва № 15945717 від 10.01.2014р. про право власності на нежитлове приміщення технічного поверху №ХI площею 39,4кв.м,

- Свідоцтва № 14829355 від 10.01.2014р. про право власності на нежитлове приміщення технічного поверху №ІI площею 23,0кв.м,

- Свідоцтва № 14818733 від 10.01.2014р. про право власності на нежитлове приміщення технічного поверху №ХІХ площею 42,8кв.м,

- Свідоцтва № 14846116 від 10.01.2014р. про право власності на нежитлове приміщення технічного поверху №ХХ площею 42,7кв.м

в будинку на вул.Лінкольна,23-А в м.Львові, що видані на імя ОСОБА_1 Реєстраційною службою Львівського міського управління юстиції

в і д м о в и т и .

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Шевченківський районний суд м.Львова шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя ОСОБА_10