БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
-------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
Справа №730/743/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" серпня 2015 р. м.Борзна

Борзнянський районний суд Чернігівської області в складі -

головуючого судді Тіслюка І.І.

секретар Циліцька Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Борзни цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та відшкодування завданої моральної шкоди,

встановив :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просить визнати такими, що принижують його честь та гідність, публічно висловлені відповідачкою 29.05.2015 року слова під час, коли вони у денний час зустрілися біля кафе в центрі с. Ядути, про те, що він штовхав належний їй велосипед, порвав її труси і згвалтував, обґрунтовуючи свою вимогу тим, що він цього не робив.

З огляду на зазначене, він також просить суд зобов`язати ОСОБА_2 публічно в присутності його дочки ОСОБА_3 та дружини ОСОБА_4, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_1 М.П., спростувати недостовірні відомості по вказаним фактам.

У випадку задоволення позову він просив суд стягнути на його користь з ОСОБА_2 10000 грн. в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди та відшкодувати судові витрати в розмірі 487,20 грн.

В судовому засіданні він пояснив, що ОСОБА_2, симпатизуючи своєму односельчанину ОСОБА_5, якого він вважає винним у вчиненні 18.05.2015 року підпалу сараю за місцем свого проживання у сусідньому селі Остапівка Менського району, вона навмисно 29.05.2015 року, дочекавшись, коли він приїде в с. Ядути, повертаючись з м. Борзни, підійшла до кафе, в яке він зайшов з метою купівлі хліба, і вчинить ті дії, що визначені в мотивувальній частині позову. На підтвердження своїх міркувань він посилався на негативні факти співвідносин з ОСОБА_5, що відбувались упродовж останніх кількох років, а тому він переконаний, що саме він підпалив його сарай. Він вважає, що ОСОБА_2 має певні стосунки з ОСОБА_5 і діє узгоджено з останнім. Під час описаної події біля вказаного місця більш нікого не було, лише пройшли поряд якісь невідомі троє хлопців.

Внаслідок висловлювань ОСОБА_2, зроблених на його адресу, значно погіршилися стосунки з дружиною, яка ймовірно повірила в правдивість вказаних негативних висловлювань, незважаючи на те, що він не здатний на подібні брутальні вчинки.

В судовому засіданні позивач позов підтримав у повному обсязі вимог.

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнала і просила суд звернути увагу на повну абсурдність доводів позивача в обґрунтування позову. Вони з ОСОБА_1 ніколи раніше не мали ніяких стосунків і між ними відсутні будьякі спірні питання. ОСОБА_5 вона знає лише як односельчанина, і також, як і з позивачем, вона з останнім не має ніяких справ. Вона взагалі здивована твердженнями позивача, оскільки є співробітником соціальної служби і з повагою відноситься до людей.

Дійсно вона 29.05.2015 року в денний час випадково зустрілася з ОСОБА_1 біля кафе в центрі с. Ядути коли той, вийшовши з боку кафе, пішов у напрямку до стоячого неподалік легкового автомобіля, в якому сиділа якась жінка. Водночас мимо проїжджала на велосипеді її колега по роботі ОСОБА_6 Вони трохи поспілкувались і потім кожна відправилась у своїх справах. Тобто ніяких публічних висловлювань на адресу ОСОБА_1 вона не робила. Поблизу вказаного місця вона нікого з своїх односельчан не бачила і ніхто туди не підходив. Особисто ОСОБА_1 не є мешканцем с. Ядути і проживає в іншому селі.

Просила відмовити у задоволенні позову щодо неї. Також вона звернулась до ОСОБА_1 з проханням пробачити її на той випадок, якщо вона його колись та чимось образила, і щоб він припинив незрозумілі їй переслідування.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 в своїх показаннях пояснила, що вона 29.05.2015 року у денний час, проїжджаючи на велосипеді мимо кафе у центрі с. Ядути, побачивши свою колегу по роботі ОСОБА_2, зупинилась і вони спілкувались нетривалий час, а потім поїхали у своїх справах. Вона не бачила ніякого конфлікту між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 Біля місця, де вони стояли, односельчан вона не бачила. Стояв неподалік легковий автомобіль і була якась жінка. Особистих зв`язків з сім`єю ОСОБА_1, як і з сім`єю Богдан, вона не підтримує.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що вона є дочкою ОСОБА_1 і що 29.05.2015 року у денний час біля кафе у с. Ядути, куди вона з чоловіком підвезли з м. Борзни батька, де він вирішував свої питання в Борзнянському РВ УМВС України по факту подпалу належного йому сараю в с. Остапівка, вона бачила, як батько розмовляв з ОСОБА_2 і та висловила брудні слова, вказані батьком в позові. Крім ОСОБА_6 та ОСОБА_2 у вказаному місці інших односельчан вона не бачила.

Заслухавши пояснення сторін у справі, дослідивши документи, долучені позивачем до позову, з'ясувавши наведені сторонами під час судового слідства фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються їхні правові позиції, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 в своєму позові до ОСОБА_2 просить визнати слова відповідачки такими, що принижують його честь та гідність, висловлені останньою 29.05.2015 року в його присутності, що він штовхав належний їй велосипед, порвав її труси і згвалтував, вважаючи, що вказані висловлювання мали публічний характер та зроблені безпідставно, виходячи з його моральних переконань та можливостей.

Свідок ОСОБА_3, дочка позивача, підтвердила твердження батька про висловлювання в її присутності брутальних слів, зазначених у позові.

Проте, допитані в в судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 та свідок ОСОБА_6, визнавши факт їх перебування 29.05.2015 р. у денний час біля кафе в центрі с. Ядути, в категоричній формі заперечували проти закидів на адресу відповідача щодо висловлювань відповідачки, вказаних ОСОБА_7 у позові. Також з їх слів вбачається, що поблизу місця, де вони зустрілися, вони не бачили будького з односельчан кожної з сторін у справі.

Аналіз висловлених позивачем пояснень свідчить про те, що між сторонами у справі сформувались неприязні стосунки з причини підозри ОСОБА_1 громадянина ОСОБА_5 у вчиненні підпалу 18.05.2015 року належного йому сараю в с. Остапівка Менського району Чернігівської області. Надані позивачем матеріали, а також повідомлені ним в судовому засіданні факти та міркування ґрунтуються на припущеннях, обумовлених негативним сприйняттям вказаної особи. Позивач стверджував, що вважає ОСОБА_2 особою, яка стала на захист ОСОБА_5

Відповідачка заперечила проти факту висловлювання приписаних їй ОСОБА_1 брутальних слів, і судом, з огляду на факти, встановлені з пояснень учасників справи та наданих документів, не виявлено прямого причинного зв`язку та наявності у ОСОБА_2 умислу висловлювати образи на адресу позивача.

Висловлювання ОСОБА_2 не мають під собою ніякого фактичного підґрунтя. Так, вона постійно в судовому процесі звертала увагу суду на абсурдність тверджень позивача, і що вона ніколи сама себе не могла оговорити в присутності позивача та його дочки.

Вона вважає що не існує будьяких доказів на підтвердження доводів позивача про необхідність захисту його гідності та честі, а також відшкодування моральної шкоди.

Взагалі твердження позивача зачіпають її інтереси, а тому звернення до суду не є логічним.

Показання свідка ОСОБА_3 судом сприйняті критично, оскільки вона перебуває в родинних стосунках з ОСОБА_1, а сама подія, як вбачається з її слів, була короткотривалою реплікою ОСОБА_2 віч-на-віч з батьком.

Відповідно до положень ст.ст. 94, 277 ЦК України фізична чи юридична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Згідно з ст. 277 ч.3 ЦК України поняття презумпції добропорядності передбачає, що поширена про певну особу негативна інформація вважається недостовірною, якщо той, хто поширив такі відомості, не доведе, що вони відповідають дійсності.

Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв'язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Повідомлення зазначених відомостей особі, якої вони стосуються, не може вважатися їх поширенням.

Отже твердження позивача про те, що відповідачка ОСОБА_2 шляхом поширення щодо позивача у присутності його дочки, свідка ОСОБА_6 та трьох невідомих хлопців, відомостей про те, що він штовхнув її велосипед, порвав її труси, а потім її згвалтував, і що такими діями відповідачка образила його почуття гідності та нанесла удар по його честі, а також заподіяла моральну шкоду, не підтверджені належними доказами і не підлягають захисту в порядку, передбаченому ст.277 ЦК України.

Посилання позивача на положення ст.137 ЦК України, що регулює інші правововідносини, суд вважає повністю безпідставними.

З урахуванням встановлених в судовому засіданні фактів та оцінюючи правомірність вимог заявлених позивачем, керуючись ст. 277 ЦК України, ст.ст. 8, 11, 57, 62, 184, 208, 209, 214 ЦПК України, -

вирішив:

У позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та відшкодування завданої моральної шкоди відмовити у повному обсязі вимог.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернігівської області протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя

Борзнянського районного суду ОСОБА_8