Ухвала

іменем україни

23 грудня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Хопти С.Ф., ГулькаБ.І., Луспеника Д.Д.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до товариства з обмеженою відповідальністю «Білагро», третя особа - відділ Держземагентства України у Великобагачанському районі Полтавської області, про розірвання договору оренди землі та стягнення боргу; за позовом ОСОБА_5 до товариства з обмеженою відповідальністю «Білагро», третя особа - відділ Держземагентства України у Великобагачанському районі Полтавської області, про розірвання договору оренди землі та стягнення боргу; за позовом ОСОБА_6 до товариства з обмеженою відповідальністю «Білагро», третя особа - відділ Держземагентства України у Великобагачанському районі Полтавської області, про розірвання договору оренди землі та стягнення боргу за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Білагро» на рішення апеляційного суду Полтавської області від 14 вересня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2015 року ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 звернулись до суду з окремими позовними заявами, які ухвалою суду від 21 квітня 2015 року об'єднані в одне провадження, посилаючись на те, що відповідно до умов договорів оренди від 7 вересня 2010 року, укладених з товариством з обмеженою відповідальністю «Білагро» (далі - ТОВ «Білагро») вони передали належні їм земельні ділянки: ОСОБА_4 земельну ділянку площею 4, 67 га, ОСОБА_5, ОСОБА_6 площею 3,67 га кожна, строком на 5 років. Посилаючись на те, що відповідач при нарахуванні орендної плати не врахував п. 10 договору оренди, відповідно до якого обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексу інфляції, у результаті чого утворилась заборгованість, яка складається із недоплаченої орендної плати, пені, 3 % річних. Так, заборгованість за орендною платою за 5 років ОСОБА_4 складає 6 828 грн 75 коп., ОСОБА_5 - 5 733 грн 75 коп., ОСОБА_6 - 58 777 грн 63 коп.

Ураховуючи наведене, позивачі просили розірвати договори оренди від 7 вересня 2010 року та стягнути з відповідача на їх користь вказані суми заборгованості по орендній платі.

Рішенням Великобагачанського районного суду Полтавської області від 17 липня 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Полтавської області від 14 вересня 2015 року рішення районного суду в частині вирішення вимог про стягнення заборгованості з орендної плати за 2014 рік скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення. Позовні вимоги ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості з орендної плати за 2014 рік задоволено частково. Стягнуто з ТОВ «Білагро» на користь ОСОБА_5 у рахунок погашення заборгованості з орендної плати за 2014 рік кошти у розмірі 1 516 грн 60 коп. та у рахунок повернення витрат на оплату судового збору у розмірі 243 грн 60 коп. Стягнуто з ТОВ «Білагро» на користь ОСОБА_6 у рахунок погашення заборгованості з орендної плати за 2014 рік кошти у розмірі 1 516 грн 60 коп. та у рахунок повернення витрат на оплату судового збору у розмірі 243 грн 60 коп. Стягнуто з ТОВ «Білагро» на користь ОСОБА_4 у рахунок погашення заборгованості з орендної плати за 2014 рік кошти у розмірі 1 516 грн 60 коп. та у рахунок повернення витрат на оплату судового збору у розмірі 243 грн 60 коп. В іншій частині рішення суду залишено без змін.

У касаційній скарзі ТОВ «Білагро», посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права й порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

В іншій частині рішення апеляційного суду не оскаржується, тому в касаційному поряду не переглядається (ч. 2 ст. 335 ЦПК України).

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції в межах касаційної скарги перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Скасовуючи рішення суду та частково задовольняючи позов, про стягнення орендної плати, апеляційний суд на підставі доказів, поданих сторонами, які належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК України), правильно виходив із того, що відповідач, орендар, не виконав умови договорів оренди, допустив заборгованість з орендної плати за 2014 рік.

Посилання касаційної скарги на те, що орендна плата не отримана з вини позивачів безпідставні, та не знайшли свого підтвердження.

Оскільки з матеріалів справи та змісту касаційної скарги не вбачається порушення судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Білагро» відхилити.

Рішення ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 14 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С.Ф. Хопта

Б.І.Гулько

Д.Д. Луспеник