У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2015 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Бондаренко О. В. ,

при секретарі Кириченко Д. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 4 подання міського відділу Державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції (надалі - МВ ДВС БЦМУЮ) про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника за межі України, -

В С Т А Н О В И В :

Державний виконавець МВ ДВС БЦМУЮ ОСОБА_1 звернулась до суду з даним поданням мотивуючи тим, що 15.01.2015 року на примусове виконання до міського відділу надійшла вимога № Ф-2038-У від 29.03.2013 року виданого УПФУ в м. Біла Церква про стягнення з ОСОБА_2 боргу на користь УПФУ в м. Біла Церква в сумі 4572 грн. 42 коп. 15.01.2015 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та направлено сторонам. Боржнику було надано строк для добровільного виконання рішення суду. В добровільному порядку боржник вимогу не виконує, на неодноразові виклики державного виконавця не відповідає, заборгованість не погашена. Тому просить тимчасово обмежити ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІДН. НОМЕР_1, вул.. Осипенко, 60, м. Біла Церква, Київської області) у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа, шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання своїх зобовязань, покладених на нього рішеннями: вимоги № Ф-2038-У виданий УПФУ м. Біла Церква від 29.03.2013 року.

Державний виконавець в судове засідання не зявився, в поданні зазначив про розгляд подання без участі представника міського відділу державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції та направлення засвідченої копії ухвали, винесеної за результатами розгляду справи, до міського відділу державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку що подання не підлягає до задоволення з наступних підстав.

29.03.2013 року УПФУ в м. Біла Церква було прийнято вимогу про сплату недоїмки № Ф-2038-У, відповідно до якої гр. ОСОБА_2 зобовязана сплатити суму недоїмки зі сплати єдиного внеску в розмірі 4572 грн. 42 коп. ( а.с. 3).

14.01.2015 року УПФУ в м. Біла Церква звернулось з заявою про примусове виконання вимоги до МВ ДВС БЦМУЮ, 15.01.2015 року державним виконавцем було видано постанову про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України, питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Згідно ст.13 Загальної декларації прав людини кожна людина має право вільно пересуватися й обирати собі місце проживання в межах любої держави. Кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну, і повертатися у свою країну.

Відповідно до ст.13 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України «Про порядок виїзду з України та виїзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і виїзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розвязання спорів у цій сфері.

Так, п.2 ст.6 вищевказаного Закону передбачено як підставу для тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон наявність невиконаних зобовязань, але лише до моменту виконання зобовязань, або забезпечення заставою, якщо інше не передбачене міжнародним договором України.

Згідно п.18 ч.3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобовязання за рішенням.

Виходячи зі змісту вищенаведених правових норм, обовязковою обставиною, яка підлягає встановленню судом є факт умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобовязань та доведення цього факту заявником в порядку, встановленому ст. 60 ЦПК України.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доказами є будь які фактичні данні, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.( ст. 57 ЦПК України).

Державним виконавцем до подання долучено: копію вимоги про сплату недоїмки від 29.03.2013 року, копії акту державного виконавця від 29.01.2015 року яким встановлено, що згідно бази даних МРЕВ ДАІ, право на автотранспортні засоби за боржником не зареєстровані та акт державного виконавця від 11.05.2015 року, яким встановлено, що при виході державного виконавця на дільницю боржник за адресою вул. Осипенко, 60 проживає, майно на яке може бути звернено стягнення відсутнє.

Відповідно до 1.5.2. Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5, зареєстрованої в міністерстві юстиції України 02.04.2012 року за № 489/20802 ( далі Інструкція), акт це - документ, що підтверджує певні встановлені факти або події:

а) текст акта складається з реквізитів виконавчого документа із зазначенням суті проведених дій; за зведеним виконавчим провадженням - повного найменування (прізвища, імені та по батькові) боржника та дати обєднання виконавчих проваджень у зведене, а також вступної і констатуючої частин. У вступній частині зазначаються назва акта, дата і місце його складання, посада, прізвище, імя, по батькові державного виконавця, підстава для складання акта, перелічуються особи, що були присутні під час його складання, із зазначенням їхнього статусу у виконавчому провадженні, місця проживання (місцезнаходження), посад, інших наявних даних, зазначається кількість аркушів, на яких складено акт;

б) у констатуючій частині викладаються мета і завдання складання акта, суть і характер проведених виконавчих дій, встановлені факти, події, а також у разі потреби висновки і пропозиції;

в) у кінці акта (перед підписами) зазначаються відомості про кількість примірників акта та кому вони надаються (надсилаються);

г) акт підписується всіма особами, які брали участь у його складанні. У разі відмови від підписання сторін чи інших осіб, що були присутні при складанні акта, про це робиться відмітка в акті. Відмітка «від підпису відмовився» проставляється напроти імені особи, яка відмовилася від підпису, та засвідчується підписами інших осіб, які були присутніми під час складання акта;

ґ) до акта можуть вноситись також інші відомості, визначені Законом, цією Інструкцією та іншими нормативно-правовими актами.

Як вбачається з доданих до подання актів вони не відповідають в повному обсязі зазначеному вище пункту Інструкції, крім дати складання, посади, прізвища, імя, по батькові державного виконавця, підстави для складання акта та встановлених фактів.

Державним виконавцем не надано до суду належних та допустимих доказів в підтвердження обставин справи: про здійснення дій примусового виконання рішення суду, щодо умисного ухилення ОСОБА_2 від виконання покладеного на неї вимогою обовязку, зокрема заявником не долучено доказів, які б підтверджували, що боржник не зявляється на виклики до виконавчої служби, приховує майно чи змінила місце проживання з метою ухилення від виконання вимоги УПФУ в м. Біла Церква та матеріали виконавчого провадження.

Вимоги державного виконавця щодо встановлення заборони перетинати державних кордон України без вилучення паспортного документу боржника не підлягають до задоволення оскільки встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України передбачає заборону перетинати державних кордон України, а вилучення чи не вилучення паспортного документу боржника не входить до повноважень суду при вирішенні даного подання.

Так, Верховний Суд України в листі від 01.02.2013 року «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України» зазначив, що резолютивна частина ухвали повинна містити висновок суду із вирішуваного питання, зокрема про задоволення або відмову в задоволенні подання щодо тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, а також строк і порядок набрання ухвалою законної сили та її оскарження. У цій же частині ухвали повинні міститися такі дані: прізвище, ім'я, по батькові боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи, число, місяць і рік народження, місце реєстрації для боржника-фізичної особи або юридична адреса для боржника-юридичної особи і фактичне місце проживання або знаходження відповідно для фізичних і юридичних осіб, також з обов'язковим зазначенням громадянства країни боржника.

Резолютивна частина ухвали не повинна містити висновків про тимчасове затримання чи вилучення документа, що дає право на виїзд з України і в'їзд в Україну та посвідчують особу, або висновків про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника, без тимчасового затримання чи вилучення паспорта або іншого документа, який посвідчує особу та надає право виїзду з і в'їзду в Україну.

У цій частині ухвали також зазначається, до якого моменту діють обмеження, тобто виконання якого зобов'язання, покладеного на боржника рішенням, є підставою для їх припинення. Враховуючи наведене, в ухвалі слід зазначати резолютивну частину рішення, яке перебуває на виконанні у підрозділі ДВС та на підставі якого вноситься подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України.

Отже, суд приходить до висновку, що подання є необґрунтованим та недоведеним.

Керуючись ст.377-1 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні подання міського відділу Державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника ОСОБА_2 за межі України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали, шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя ОСОБА_3