Номер провадження: 22-ц/785/6067/15
Головуючий у першій інстанції Домусчі Л. В.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.07.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Таварткіладзе О.М.

суддів: Оверіної О.В., Фальчука В.П.

при секретарі: Швець В.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за апеляційною скаргою представника ПАТ „Дельта Банк" - Дембицького Євгена Юрійовича на рішення Приморського районного суду м.Одеси від 13 травня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства „Дельта Банк" в особі відділення ПАТ „Дельта Банк" в м.Одесі про зобов"язання повернути грошові кошти, стягнення неустойки та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до Приморського районного суду м.Одеси з позовом, який в подальшому уточнив, до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі відділення Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в м. Одесі про зобов'язання повернути кошти, стягнення неустойки та моральної шкоди. Позивач посилався на те, що 20.12.2013 року між позивачем та відповідачем було укладеного Договір №001-15572-201213 від 20.12.2013 про надання банківських послуг за допомогою системи дистанційного банківського обслуговування «myDELTA», відповідно до якого, для отримання банківських послуг за допомогою системи дистанційного банківського обслуговування «myDELTA» відповідач надає ОСОБА_3 стандартний доступ до системи «myDELTA», а позивач в свою чергу сплачує комісійну винагороду відповідачу згідно тарифів на обслуговування поточного рахунку з використанням платіжної картки Тарифний пакет «Ощадна картка №1». Також 20.12.2013 року між позивачем та відповідач було укладено договір № 001-15572-201213 на відкриття та обслуговування поточного рахунку, операції за яким можливо здійснювати з використанням електронних платіжних засобів, відповідно до якого відповідач відкриває позивачу поточний рахунок НОМЕР_1 у гривнях, оформлює та надає у користування позивача електронний платіжний засіб платіжної системи Visa International та/або MasterCard та ПІН-код для нього, позивач в свою чергу сплачує комісійну винагороду відповідачу за користування грошовими коштами.

Відповідачем на дату подачі позову грошові кошти з поточного рахунку позивача НОМЕР_2 у розмірі 23206,46 доларів США не повернуті, що свідчить про порушене право. Згідно з випискою по нарахуванню відсотків відповідач не повернув кошти позивачу в розмірі 23206,46 доларів США згідно договору 002-15572-201213 від 20.12.2013 року.

На підставі викладеного позивач просив не чинити перешкоди у користуванні грошовими коштами, які знаходяться на його банківському рахунку НОМЕР_2; зобов'язати видати позивачу з його банківського рахунку 23418,48 доларів США у повному обсязі та у доларах США; стягнути з відповідача на користь позивача пеню у розмірі 68132,18 гривень, 3% річних у розмірі 4667,64 гривень та моральну шкоду у розмірі 5 000 гривень.

Рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 13 травня 2015 року позовну заяву ОСОБА_3 задоволено частково. Зобов'язано Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» не чинити перешкоди ОСОБА_3 у користуванні грошовими коштами, що знаходяться на його банківському рахунку НОМЕР_2. Зобов'язано Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» видати ОСОБА_3 з банківського рахунку НОМЕР_2 грошову суму у розмірі 23 418 (двадцять три тисячі чотириста вісімнадцять) доларів 48 центів США у повному розмірі та у доларах США. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на користь держави судові витрати у розмірі 3654 (три тисячі шістсот п'ятдесят чотири) грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, представник ПАТ „Дельта Банк" - Дембицький Євген Юрійович звернувся до апеляційного суду Одеської області з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Приморського районного суду м.Одеси від 13 травня 2015 року скасувати, та ухвалити нове, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції при ухваленні рішення норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення в межах позовної заяви та доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню на таких підставах.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є:

1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими;

3) невідповідність висновків суду обставинам справи;

4) порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права, а також розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні рішення судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, що викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглядав справу.

Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Згідно ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із Законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Даним вимогам рішення суду першої інстанції не відповідає.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що:

-20.12.2013 року між Позивачем та Відповідачем було укладеного Договір №001-15572-201213 від 20.12.2013 року про надання банківських послуг за допомогою системи дистанційного банківського обслуговування «myDELTA», відповідно до якого, для отримання банківських послуг за допомогою системи дистанційного банківського обслуговування «myDELTA» відповідач надає ОСОБА_3 стандартний доступ до системи «myDELTA», а позивач в свою чергу сплачує комісійну винагороду відповідачу згідно тарифів на обслуговування поточного рахунку з використанням платіжної картки Тарифний пакет «Ощадна картка №1».

- Також 20.12.2013 року між позивачем та відповідач було укладено договір № 001-15572-201213 на відкриття та обслуговування поточного рахунку, операції за яким можливо здійснювати з використанням електронних платіжних засобів, відповідно до якого відповідач відкриває позивачу поточний рахунок НОМЕР_1 у гривнях, оформлює та надає у користування позивача електронний платіжний засіб платіжної системи Visa International та/або MasterCard та ПІН-код для нього, позивач в свою чергу сплачує комісійну винагороду відповідачу за користування грошовими коштами (а. с. 13-19).

-Також між позивачем та відповідачем був укладений договір №002-15572/201213 від 20.12.2013 року про відкриття та обслуговування поточного рахунку, операції, за якими можна здійснювати з використанням електронних платіжних засобів, відповідно до якого Банк відкриває позивачу поточний рахунок НОМЕР_2 у доларах США, оформлює та надає електронний платіжний засіб платіжної системи Visa International та/або MasterCard та ПІН-код для нього, позивач в свою чергу сплачує комісійну винагороду відповідачу за користування грошовими коштами, що знаходяться на рахунку, відповідач сплачує позивачу проценти, згідно з умовами (а.с 16-17).

-Також між позивачем та відповідачем був укладений договір №003-15572/201213 від 20.12.2013 року про відкриття та обслуговування поточного рахунку, операції, за якими можна здійснювати з використанням електронних платіжних засобів, відповідно до якого Банк відкриває позивачу поточний рахунок НОМЕР_3 у євро, оформлює оформлює та надає електронний платіжний засіб платіжної системи Visa International та/або MasterCard та ПІН-код для нього, позивач в свою чергу сплачує комісійну винагороду відповідачу за користування грошовими коштами, що знаходяться на рахунку, відповідач сплачує позивачу проценти, згідно з умовами (а. с. 18-19).

Згідно з випискою по нарахуванню відсотків Відповідач не повернув кошти Позивачу в розмірі 23256,46 доларів США.

Внесення готівки згідно зазначеного договору на зазначений рахунок вбачається з виписки рахунку Позивача, яка міститься в матеріалах справи (а.с. 24).

Як зазначено в ч. 1 ст. 509 ЦК України Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідач на дату закінчення дії Договору, а також на дату подання позову до суду не виконав своє зобов'язання щодо повернення коштів в розмірі 23418,48 доларів США доларів США.

Таким чином відповідач є боржником, який прострочив виконання свого зобов'язання в розумінні ст. 612 ЦК України оскільки не виконав його в строк встановлений Договором.

Постановою Правління Національного банку України від 02.03.2015 року N 150 «Про віднесення ПАТ «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних» Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» віднесено до категорії неплатоспроможних, а рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 08.04.2015 року № 71 було розпочато процедуру виведення ПАТ «Дельта Банк» з ринку та запровадження в ньому тимчасової адміністрації з 02.03.2015 року по 02.09.2015 року, та призначено уповноваженою особою - Кадирова В.В.

Також встановлено, що згідно заяви на видачу готівки, № 42410057 від 02.12.2014 року та заяви на видачу готівки № 24229700 від 03.12.2014 року ОСОБА_3 отримав виплати з поточного рахунку у розмірі 100 доларів США та 50 доларів США відповідно.

Згідно виписки з рахунку НОМЕР_2 клієнта ОСОБА_3 станом на 24.04.2015 року вбачається, що залишок коштів на рахунку становить 23 418, 48 долларів США.

Задовольняючи позов ОСОБА_3 до

ПАТ «Дельта Банк» в частині зобов'язання не чинити перешкоди ОСОБА_3 у користуванні грошовими коштами, що знаходяться на його банківському рахунку НОМЕР_2 та зобов`язання видати ОСОБА_3 з банківського рахунку НОМЕР_2 грошому суму у розмірі 23 418 (двадцять три тисячі чотириста вісімнадцять) долл 48 центів США у повному розмірі та у доларах США, суд першої інстанції виходив з того, що Відповідач на дату закінчення дії Договору, а також на дату подання позову до суду не виконав своє зобов'язання щодо повернення коштів в розмірі 23418,48 доларів США, чим порушив право позивача, як кредитора.

Проте погодитися з таким висновком суду не можна, оскільки суд дійшов до нього з неправильним застосуванням норм матеріального та порушенням норм процесуального права.

Як встановлено судом і не заперечується сторонами у справі - ОСОБА_3 є кредитором ПАТ «Дельта Банк».

ОСОБА_3 мав відкритий депозитний рахунок, зокрема у доларах США та відкритий поточний рахунок в цій же валюті.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.3 ст. 1058 ЦК України до відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу

Зі змісту статей 526, 1058 ЦК України зобов`язання Банку з повернення банківського вкладу вважається виконаним з моменту повернення вкладнику готівкою або надання іншої реальної можливості отримати вклад та розпоряджатися ним на свій розсуд (перерахування на поточний рахунок вкладника в цьому банку , з якого вкладник може зняти кошти та проводити ними розрахунки за допомогою платіжної банківської картки).

Відповідно до ч. 1 ст. 1066 Цивільного кодексу України за договором банківського рахунку банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Згідно з ч.1 ст. 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом

АТ «Дельта Банк» після закінчення строку дії депозитного договору у доларах США, 01.12.2014 року перерахувало суму вкладу на поточний рахунок позивача, що підтверджується випискою і не заперечувалося сторонами.

На час звернення до суду з позовом між сторонами склалися правовідносини, врегульовані нормами права щодо поточного рахунку клієнта банку.

12.11.2014 року ОСОБА_3 подав на ім`я голови правління ПАТ «Дельта Банк» письмову заяву у вільній формі про видачу йому коштів в сумі 1384,32 долара США.

01.12.2014 року ОСОБА_3 подав на ім`я голови правління ПАТ «Дельта Банк» письмову заяву у вільній формі про видачу йому коштів в сумі 23350 доларів США.

Згідно із відповідями ПАТ «Дельта Банк» від 13.11.2014 року та від 07.12.2014 року вбачається, що Постановою Правління НБУ № 540 від 29.08.2014 року «Про введення додаткових механізмів для стабілізації грошово-кредитного ринків України», яка набрала чинності з 02.09.2014 року і діяла до 02.12.2014 року включно та Постановою Правління НБУ № 758 від 01.12.2014 року «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України», яка вступила в дію з 03.12.2014 року та діяла до 03.02.2015 року включно:

П. 5 - банки зобов'язані обмежити видачу готівкових коштів у національній валюті через каси та банкомати в межах до 150 000 гривень на добу на одного клієнта. Вимоги цього підпункту не поширюються на видачу готівкових коштів:

-на виплату заробітної плати, витрат на відрядження (у межах норм, установлених законодавством), пенсій, стипендій, інших соціальних та прирівняних до них виплат (крім матеріальної допомоги);

-на виплати гарантованих сум відшкодування вкладникам за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб;

П. 9 - уповноважені банки зобов'язані обмежити видачу (отримання) готівкових коштів в іноземній валюті з поточних та депозитних рахунків клієнтів через каси та банкомати в межах до 15 000 гривень на добу на одного клієнта в еквіваленті за офіційним курсом Національного банку України.

Зазначена вимога поширюється на видачу (отримання) готівкових коштів, як у межах України, так і за її межами незалежно від кількості рахунків клієнта в одному банку.

Вимоги цього підпункту не поширюються на: 1) дипломатичні представництва, консульські установи іноземних держав вУкраїні, міжнародні фінансові організації, представництва міжнародних інансових організацій та їх співробітників, якщо вони не є громадянами України або не проживають у ній постійно та акредитовані міністерством закордонних справ України; 2) операції із забезпечення витрат на відрядження працівників за кордон резидентами - юридичними особами і фізичними особами-підприємцями та іноземними представництвами

На час звернення ОСОБА_3 до голови правління ПАТ «Дельта Банк» із заявою про видачу 1384,22 доларів США та надання відповіді Банком від 13.11.2014 року, курс НБУ гривні до долару США складав 1556 грн. за 100 доларів США, що становило 21540 грн. (а. с. 25);

На час звернення ОСОБА_3 до голови правління ПАТ «Дельта Банк» із заявою про видачу 23350 доларів США та надання відповіді Банком від 13.11.2014 року, курс НБУ гривні до долару США складав 1510 грн. 63 коп. за 100 доларів США, що становило 352 715 грн. (а. с. 26)

Таким чином обмеження встановлені в сумі не більше 150 000 грн. на добу на одного клієнта в еквіваленті за офіційним курсом Національного банку України поширювалися на громадяина України ОСОБА_3 в частині розміру суми, яка ним зазначена у заяві до голови правління ПАТ «Дельта Банк» про одноразову видачу йому 1384,32 доларів США, що становило 21540 грн. та про одноразову видачу 23350 доларів США, що становило 352715 грн. 76 коп.

Відповідно до п. 3.4. Інструкції про проведення касових операцій банками в Україні, яка затверджена постановою правління Національного банку України 01.06.2011 року № 174, банк (філія, відділення) здійснюють видачу з операційної каси готівки іноземної валюти за заявою про видачу готівки - юридичним особам, їх відокремленим підрозділам, а також фізичним особам-підприємцям з їх поточних рахунків на цілі передбачені нормативно-правовими актами; фізичним особам з їх поточних, вкладних (депозитних) рахунків та переказу без відкриття рахунку, а також за операціями за відшкодуванням банкнот іноземної валюти,прийятих на інкасо.

Згідно із ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

З матеріалів справи не вбачається, що позивач подав до відділення ПАТ «Дельта Банк» належним чином оформлену заяву на видачу готівки з вказівкою суми з урахуванням обмежень, встановлених Постановою Правління НБУ № 540 від 29.08.2014 року «Про введення додаткових механізмів для стабілізації грошово-кредитного ринків України», та Постановою Правління НБУ № 758 від 01.12.2014 року «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України».

У відповідях ПАТ «Дельта Банк» від 13.11.2014 року та від 07.12.2014 року позивачеві роз`яснюється, що вказана ним у зверненні до голови правління сума перевищує розмір обмеження, встановленого НБУ(15000 грн.) і тому видача грошових коштів з поточного рахунку можлива виключно у національній валюті після виконання Банком заяви про продаж іноземної валюти в межах до 150 000 грн. на добу на одного клієнта. Продаж іноземної валюти на Міжбанківському валютному ринку України здійснюється за курсом, який визначено клієнтом у його заяві (можливе зазначення «за курсом уповноваженого Банку»). Уповноважені банки мають право достроково повертати вклади, залучені в іноземній валюті за всіма типами договорів, у національній валюті за курсом купівлі іноземної валюти уповноваженого Банку на день проведення операції.

Для цього ОСОБА_3 було запропоновано звернутися із відповідною заявою про видачу готівки до будь-якого відділення ПАТ «Дельта Банк».

Зі змісту заяви ОСОБА_3 до голови правління ПАТ «Дельта Банк» від 12.11.2014

року складеної у вільній формі не зазначено про відмову ПАТ «Дельта Банк» в особі його філій або відділень видати грошові суми - 1384,32 доларів США, що становило 21540 грн. і таким чином перевищувало добовий ліміт на одного клієнта, що встановлений для видачі іноземної валюти із розрахунку гривневого еквіваленту не більше 15000 грн. Тому позивач або мав у заяві зменшити до видачи суму у доларіах США з урахуванням ліміту гривневого еквіваленту (964 долари 01 цент США) або вимагати видати всі 1384,32 долари США з поданням Банку заяви на продаж іноземної валюти на Міжбанківському валютному ринку України за курсом, який мав сам визначити, як клієнт у заяві (також у заяві можливе зазначення «за курсом уповноваженого Банку»).

Проте доказів про подачу до ПАТ «ДельтаБанк» письмової заяви про видачу готівки в іноземній валюті з урахуванням обмеження добового розміру її видачі (еквівалент не більше 15 000 грн) або заяви про видачу іноземної валюти у національній валюті з вказівкою у заяві про продаж іноземної валюти в межах до 150 000 грн. на добу на одного клієнта з самостійним визначенням курсу продажу або зазначенням про продаж за курсом уповноваженого банку, ОСОБА_3 до суду не представив.

Зі змісту заяви ОСОБА_3 до голови правління ПАТ «Дельта Банк» від 01.12.2014 року вбачається, що позивачем ставилося питання про видачу 23350 доларів США, що становить 352740 грн., що більше ніж вдвічі перевищує максимально допустимий добовий розмір грошових коштів, що можуть видаватися на одного клієнта (150 000 грн).

Доказів про подачу до банку заяви з урахуванням обмеження добового розміру з вказівкою у заяві про продаж іноземної валюти в межах до 150 000 грн. на добу на одного клієнта з самостійним визначенням у заяві курсу продажу або зазначенням про продаж за курсом уповноваженого банку, ОСОБА_3 до позовної заяви не додав.

Проте до справи позивачем додані заяви про видачу готівки у доларах США- 02.12.2014 року на 100 доларів США та 03.12.2014 року на 50 доларів США.

Видані Банком ОСОБА_3 за його заявами суми повністю відповідають сумам, що зазначені позивачем у заявах на видачу готівки (а. с.27-28).

Видача грошових коштів Банком з поточного рахунку клієнта здійснюється виключно на підставі документів, оформлених відповідно до Інструкції про проведення касових операцій банками в Україні, яка затверджена постановою правління Національного банку України 01.06.2011 року № 174. При цьому зазначення на видачу всієї суми, що зберігалася на рахунках на час звернення з вимогою про видачу у разі перевищення обмежень, передбачених відповідними Постановами Правління НБУ, не є підставою для автоматичної видачі банком сум, в межах обмеження. Сума до видачі обов`язково зазначається самим клієнтом у урахуванням обмеження та курсу НБУ на час звернення.

При таких обставинах немає підстав вважати, що позивач у встановленому порядку з належним чином оформленою заявою на видачу готівки з урахуванням обмежень, встановлених РБУ звернувся до відповідача, а відповідач перешкоджав йому у розпорядженні рахунком відмовляючись або протиправно обмежуючи позивача у видачі/ отриманні грошових коштів.

На зазначене суд першої інстанції уваги не звернув та помилково вважав доведеним перешкоджання відповідача у видачі позивачеві грошових коштів та у користуванні ним поточним рахунком.

Крім того, на час ухвалення судом рішення у ПАТ „Дельта Банк" діяла введена тимчасова адміністрація, введена Постановою Правління Національного банку України від 02.03.2015 року N 150 «Про віднесення ПАТ «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних»

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 08.04.2015 року № 71 розпочато процедуру виведення Публічного акціонерного товариства ПАТ «Дельта Банк» з ринку та запровадження в ньому тимчасової адміністрації з 02.03.2015 року по 02.09.2015 року з призначенням уповноваженої особи.

Згідно з пунктами 3, 4 ч. 1 ст. 2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти, в свою чергу, вкладник - фізична особа (крім фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Згідно з ч. 1 ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" з дня призначення уповноваженої особи Фонду призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Уповноважена особа Фонду від імені Фонду набуває усі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення.

Відповідно до ч.5 ст. 36 цього Закону під час тимчасової адміністрації не здійснюється:

1) задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку;

2) примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку;

3) нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), а також зобов'язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов'язань банку;

4) зарахування зустрічних однорідних вимог, якщо це може призвести до порушення порядку погашення вимог кредиторів, встановленого цим Законом;

5) нарахування відсотків за зобов'язаннями банку перед кредиторами.

Згідно п.6 цієї статті обмеження, встановлене пунктом 1 частини п'ятої цієї статті, не поширюється на зобов'язання банку щодо: 1) виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом, в національній валюті України. Вклади в іноземній валюті перераховуються в національну валюту України за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком України до іноземних валют на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації відповідно до цієї статті; сплати регулярного збору до Фонду; витрат, пов'язаних із забезпеченням його господарської діяльності відповідно до частини четвертої цієї статті; виплати заробітної плати, авторської винагороди, відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров'ю працівників банку; виплати аліментів, пенсій, стипендій, інших соціальних, державних виплат, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, ушкодженням здоров'я або смертю, тощо; здійснення операцій з переказу коштів фізичних та юридичних осіб, що надійшли на їхні рахунки, починаючи з наступного дня після запровадження процедури тимчасової адміністрації; здійснення купівлі-продажу валюти фізичними та юридичними особами для погашення ними зобов'язань за кредитними договорами, виконання вимог, встановлених законодавством, для обов'язкового продажу валюти.

Зобов'язання банку, передбачені пунктами 1-1-4 частини шостої цієї статті, виконуються банком у межах його фінансових можливостей у порядку, встановленому нормативно-правовими актами Фонду.

З метою забезпечення виконання зобов'язань банку, передбаченихпунктом 1 частини шостої цієї статті, Фонд має право надати банку цільову позику. Виплати за такими зобов'язаннями за рахунок цільової позики Фонду мають розпочатися не пізніше першого місяця з дати запровадження у неплатоспроможному банку тимчасової адміністрації, а для системно важливих банків - не пізніше двох місяців.

Отже обмеження, встановлене пунктом 1 частини п'ятої статті 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" не поширюються на зобов'язання Банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом, в національній валюті України. Вклади в іноземній валюті перераховуються в національну валюту України за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком України до іноземних валют на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації відповідно до цієї статті.

Зобов`язуючи ПАТ «Дельта Банк» видати ОСОБА_3 з банківського рахунку НОМЕР_2 грошову суму у розмірі 23 418 доларів 48 центів США у повному розмірі та у доларах США, суд першої інстанції не врахував, що виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом, в національній валюті України.

Оцінюючи всі обставини справи встановлені у суді першої та апеляційної інстанції, судова колегія вважає, що рішення суду першої інстанції в частині задоволення вимог про зобов`язання не чинити перешкоди у користуванні рахунком та зобов`язання повернути грошові кошти у доларах США у повному обсязі не може залишатися в силі і підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового рішення.

При ухваленні нового рішення судова колегія враховує встановлені у справі обставини справи та надає сукупну оцінку доказам, що надані сторонами.

Максимальний розмір суми відшкодування вкладникам ПАТ «Дельта Банк» становить 200 000 грн. Вкладникам ПАТ «Дельта Банк» на території Одеській області виплати здійснюються через ПАТ «Приватбанк». При цьому обмеження на видачу готівки в розмірі 150 000 грн на день, установлені НБУ, не поширюються на виплати відшкодування Фонду гарантування.

В засіданні судової колегії представник ПАТ «Дельта Банк» предоставив завірену копію витягу зі списку вкладників, які отримують кошти в межах гарантованої суми за рахунок цільової позики Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, згідно якої ОСОБА_3 (рахунок НОМЕР_4) 17.06.2015 року через ПАТ КБ «Приватбанк» виплачено 200 000 грн.

Представник ОСОБА_3 даних обставин не спростував, посилаючись, що їй про це просто не відомо. Проте заперечень проти отримання грошових коштів в інтересах ОСОБА_3 представник не заявила.

Таким чином, Банк не заперечував, що ОСОБА_3 є кредитором ПАТ «Дельта Банк» і виплатив за рахунок Фонду гаратування вкладів відшкодування в сумі 200 000 грн. - максимально передбаченому розмірі на час дії тимчасової адміністрації.

Враховуючи наведене, судова колегія не вбачає підстав для задоволення вимог про зобов`язання не чинити перешкоди у користуванні рахунком та зобов`язання повернути грошові кошти у доларах США у повному обсязі і вважає за необхідне в цих вимогах відмовити.

В апеляційній скарзі апелянт просить рішення суду скасувати у повному обсязі, незважаючи на те, що судом першої інстанції відмовлено у вимогах до ПАТ «Дельта Банк» про стягнення пені, процентів та моральної шкоди. При цьому будь-яких доводів в цій частині апелянт в апеляційній скарзі не навів.

Договірні відносини, що склалися між сторонами не передбачають стягнення з банку моральної шкоди. Оскільки у вимогах про усунення перешкод та у користуванні рахунком та зобов`язання повернути грошові кошти у доларах США у повному обсязі відмовлено, то немає і підстав для задоволення моральної шкоди. Крім того, позивач не зазначив в чому саме полягає спричинена йому моральна шкода, не обгрутував її розмір.

Відповідно до п. 3 ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), а також зобов'язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов'язань банку.

Судова колегія вважає, що в цій частині апеляційна скарга задоволенню не підлягає, оскільки висновки суду щодо відмови до ПАТ «Дельта Банк» про стягнення пені, процентів та моральної шкоди відповідають встановленим у справі обставинам, засновані на законодавстві і є правильними.

Відповідно до ч. 5 ст. 88 ЦПК України у разі якщо апеляційний суд змінює рішення суду першої інстанції або ухвалює нове рішення суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Приймаючи до уваги, що обидві сторони звільнені від судових витрат за подачу позову та апеляційної скарги на рішення суду, ОСОБА_3 - як позивач у справах про захист прав споживачів відповідно до ст. 22 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», судові витрати належить віднести за рахунок держави.

Судова колегія доходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог про зобов`язання не чинити перешкоди у користуванні рахунком та зобов`язання повернути грошові кошти у доларах США у повному обсязі - скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні даних позовних вимог. В іншій частині частині рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313, 317 ЦПК України, судова колегія -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства „Дельта Банк" Дембицького Євгена Юрійовича - задовольнити частково.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 13 травня 2015 року - в частині задоволення вимог про зобов`язання не чинити перешкоди у користуванні рахунком та зобов`язання повернути грошові кошти у доларах США у повному обсязі - скасувати та ухвалити нове рішення.

Відмовити повністю у задоволенні вимог ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства „Дельта Банк" в особі відділення ПАТ „Дельта Банк" про користуванні рахунком та зобов`язання повернути грошові кошти у повному обсязі та у доларах США.

В іншій частині - рішення залишити без змін.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, проте може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання законної сили рішенням суду.

Головуючий О.М. Таварткіладзе

Судді: О.В. Оверіна

В.П. Фальчук