Справа № 481/1930/14-ц
Провадж.№ 2/481/126/2015
Р І Ш Е Н Н Я

іменем У К Р А Ї Н И

29.12.2015 року Новобузький районний суд Миколаївської області в складі головуючої судді Уманської О.В., при секретарі Кузьміній Н.П., за участі позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, представника відповідачів ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Новий Буг цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, -,

Встановив

Позивач ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної шкоди заподіяної злочином. В підтвердження позовних вимог посилається на те, що 05.06.2014 року відповідач ОСОБА_4 на власному автомобілі разом із відповідачем ОСОБА_5, будучи неподалік від домоволодіння позивача, яке розташоване в с. Нововасилівка Новобузького району Миколаївської області, вирішили здійснити крадіжку. З цією метою, відповідачі за допомогою лома та сокири пробили отвір у стіні гаражу і проникли в приміщення звідки викрали такі речі: ліжко полуторне, вартістю 250 грн; ваги механічні платформні на 1 тону( в розібраному стані), вартістю 5000 грн; кутник металевий 100 мм.,довжиною 10 м., вартістю 1000 грн.; кутник металевий 70 мм., довжиною 14м., вартістю 770 грн.; кутник металевий 50 мм., довжиною 20м., вартістю 600 грн.; швелер 25 см.. довжиною 5 м., вартістю 750 грн.; залізо листове 0,5 мм., розміром 2 м.*1м., вартістю 1000 грн.; алюміній листовий 1,5 мм.. розміром 2 м.*1 м.80 см. У кількості 6 листів загальною вартістю 2400 грн ; скло віконне розміром 60 см.*1м.10см. у кількості 8 штук загальною вартістю 53 грн.; залізо листове 0,8 мм., розміром 80 см.*1 м., у кількості 18 листів загальною вартістю 4320 грн.; сітка панцерна полуторна вартістю 200 грн.; гирі для вагів у кількості 5 штук. Вартістю 100грн.; лінолеум розміром 5 м.*2 м. вартістю 250 грн.; ватне одіяло розміром 4 м.*2м. вартістю 800 грн.; матрац полуторний вартістю 200 грн. Загальна сума збитків, завданих вказаним злочином становить 17693 грн. Відносно відповідачів було відкрито кримінальне провадження за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, яке внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000435. Тому позивач ОСОБА_1 вимушений звернутися до суду із вказаний позовом до відповідачів із вимогою про стягнення із останніх на його користь 17639 грн, як шкоду завдану злочином.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовну заяву підтримав у повному обсязі, просив її задовольнити.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 позовну заяву підтримав, просив її задовольнити в повному обсязі.

Відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи судом були повідомлені належним чином, їх інтереси представляв ОСОБА_6 В попередніх судових засіданнях відповідачі брали участь та позов не визнали, просили в позові відмовити. Відповідачі як ОСОБА_4 так і ОСОБА_5 суду пояснили, що вони дійсно намагалися вчинити крадіжку із гаража позивача по справі, однак не встигли цього зробити, а те майно яке вони встигли винести з гаража, в повному обсязі повернуто позивачу ОСОБА_1

Представник відповідачів ОСОБА_3 в судовому засіданні позов не підтримав, просив його задовольнити, оскільки у позивача відсутні докази того, що саме відповідачі викрали у ОСОБА_1 майно, яке перераховане у позовній заяві. Більше того, вироком суду відповідачів було визнано винними не у вчиненні крадіжки, а у намаганні вчинити крадіжку, оскільки злочин не було доведено до кінця.

Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, відповідачів та їх представника , дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в позові слід відмовити із слідуючих підстав.

Судом встановлено, що 06.06.2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000435 було зареєстроване кримінальне провадження за результатами якого 23.07.2014 року було затверджено обвинувальний акт, відповідно до якого ОСОБА_4 та ОСОБА_5 обвинувачено, у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України. Як видно із обвинувального акту відповідачів обвинувачували у намаганні викрасти із приміщення гаража, який належить позивачу ОСОБА_1 наступного майна: металевий кутник довжиною 2,5м. на загальну суму 150 грн; ваги механічні зі шкалою зважування від 100 грн до 10 кг., вартістю 180 грн.( а.с. 5-6).

Відповідно до постанови про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання, від 17.06.2014 року( а.с. 32), та відповідно до розписки ОСОБА_1М.( а.с.33), позивач по справі отримав від працівників міліції кутник довжиною 2,5м., ваги механічні зі шкалою зважування 10 кг., та ваги механічні тонні.

Відповідно до постанови про виділення матеріалів досудового розслідування, від 16.07.2014 року ( а.с.30-31), матеріали кримінального провадження № 0000435, за фактом викрадення у ОСОБА_1 металевої діжки обємом 200л.; одного листа металу розміром1*2м.. товщиною 5 мм.; ліжка металевого полуторного; алюмінієвого листа розміром 80*200 см. в кількості 4 шт.; металевих кутників розмірами5*5 см. довжиною по 2 м. в кількості 2 штук; 3 кутників довжиною 1 м.; металевих кутників 10*10 довжиною 2,5 м. в кількості 2 штук виділено в окреме провадження, оскільки та стадії досудового розслідування не знайдено доказів, що саме ОСОБА_5 та ОСОБА_4 викрали такі речі ОСОБА_1

Як, пояснив сам позивач у судовому засіданні. йому невідомо на якій стадії розслідування зараз знаходиться кримінальне провадження, яке було виділено в окреме провадження. Оскільки він вважає, що саме відповідачі по справі мають відшкодувати йому завдані збитки, саме вони винні у викрадені його речей.

Однак, відповідно до вироку Новобузького районного суду Миколаївської області від 03.10.2014 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 були визнанні винними у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, а саме у намаганні викрасти із приміщення гаража, який належить позивачу ОСОБА_1 наступного майна: металевий кутник довжиною 2,5м. на загальну суму 150 грн; ваги механічні зі шкалою зважування від 100 грн до 10 кг., вартістю 180 грн.( а.с. 34-35). Даний вирок набрав законної сили, та не був оскаржений ОСОБА_1 в апеляційному порядку, що говорить про його згоду із фактами та обставинами встановленими даним вироком суду.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

У відповідності до ч.4 ст.61 ЦПК України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

У відповідності до ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, які її завдала.

В пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27 березня 1992р. із подальшими змінами, вказано, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було внаслідок джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Суд вважає, що позивачем ОСОБА_1 у судовому засіданні не надано достовірних доказів того, що саме відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 винні у викрадені його речей, а саме : ліжка полуторного, вартістю 250 грн; кутника металевого 100 мм., довжиною 10 м., вартістю 1000 грн.; кутника металевого 70 мм., довжиною 14м., вартістю 770 грн.; кутника металевого 50 мм., довжиною 20м., вартістю 600 грн.; швелера 25 см.. довжиною 5 м., вартістю 750 грн.; заліза листового 0,5 мм., розміром 2 м.*1м., вартістю 1000 грн.; алюмінію листового 1,5 мм.. розміром 2 м.*1 м.80 см. у кількості 6 листів загальною вартістю 2400 грн ; скла віконного розміром 60 см.*1м.10см. у кількості 8 штук загальною вартістю 53 грн.; заліза листового 0,8 мм., розміром 80 см.*1 м., у кількості 18 листів загальною вартістю 4320 грн.; сітки панцерної полуторної вартістю 200 грн.; гирь для вагів у кількості 5 штук вартістю 100грн.; лінолеума розміром 5 м.*2 м. вартістю 250 грн.; ватнього одіяла розміром 4 м.*2м. вартістю 800 грн.; матраца полуторного вартістю 200 грн. А ваги механічні платформні на 1 тону були повернуті ОСОБА_1 на стадії досудового розслідування під розписку.

Відповідальність настає за реально заподіяну шкоду у відповідності до ст. 22 ЦК України та ст. ст. 128, 129 КПК України.

За таких обставин, суд, приходить до висновку про необхідність відмовити у задоволенні позову за недоведеністю.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212, 213 - 215 ЦПК України, суд, -

Вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином залишити без задоволення .

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через Новобузький районний суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня проголошення, а особи які брали участь, але не були присутні при оголошенні рішення протягом десяти днів з дня його отримання.

Суддя: