Провадження № 2/752/6105/15
У Х В А Л А

23.12.2015 року Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Колдіної О.О.,

з участю секретаря - Овдій А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до держави Україна в особі Кабінету Міністрів України, Печерського районного суду м.Києва, Апеляційного суду м.Києва, Апеляційного суду Кіровоградської області, Прокуратури Кіровоградської області, про відшкодування моральної шкоди, зволіканням з розглядом справи,

в с т а н о в и в:

позивач звернувся до суду з позовом до держави Україна в особі Кабінету Міністрів України, Печерського районного суду м.Києва, Апеляційного суду м.Києва, Апеляційного суду Кіровоградської області, Прокуратури Кіровоградської області про відшкодування моральної шкоди, зволіканням з розглядом справи.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що внаслідок тривалого вирішення судової справи, та бездіяльності прокуратури він був позбавлений права власності на частину домоволодіння, що завдано йому моральної шкоди, яку позивач оцінює в 51000 гривень.

Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи у відсутність позивача та його представника.

Представники відповідачів - Печерського районного суду м.Києва, Апеляційного суду м.Києва в судове засідання не з»явились, надавши письмові заперечення з приводу заявлених позовних вимог.

Представник прокуратури Кіровоградської області та представник Кабінету Міністрів України в ході судового розгляду заперечували проти задоволення даного позову.

Представник відповідача Апеляційного суду Кіровоградської області в судове засідання не з»явився, про місце і час судового розгляду повідомлявся судом належним чином.

Вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає за необхідне провадження у зазначеній справі в частині вимог до Печерського районного суду м.Києва, Апеляційного суду м.Києва, Апеляційного суду Кіровоградської області про відшкодування моральної шкоди закрити з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач, звертаючись до суду з позовом про відшкодування моральної шкоди фактично оскаржує порушення процесуальних строків розгляду судами справ за його позов та бездіяльність прокуратури.

Відповідно до положень ст.ст. 126, 129 Конституції України, судді при здійсненні правосуддя незалежні й підкоряються лише закону, вплив на суддів у бдь-який спосіб забороняється, крім того, однією із основних засад судочинства є забезпечення апеляційного і касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Рішення суду і відповідно дії або бездіяльність суддів у питаннях здійснення правосуддя, пов»язаних з підготовкою, розглядом справ у судових інстанціях, можуть оскаржуватись у порядку, передбаченому процесуальним законодавством, а не шляхом оскарження їх дій (чи відшкодування моральної чи матеріальної шкоди одночасно з оскарженням таких дій) до іншого суду, оскільки це порушуватиме принцип незалежності судів і заборону втручання у вирішення справи належним судом, а отже і вирішення питання про відшкодування шкоди, заподіяної в результаті скасованих у встановленому порядку судових рішень, суперечить закону.

У п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 13 червня 2007 року № 8 «Про незалежність судової влади» роз'яснено, що виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається; суди повинні відмовляти у прийнятті позовів та заяв з таким предметом.

Також у Висновку № 3 (2002) Консультативної ради європейських суддів щодо принципів та правил, які регулюють професійну поведінку суддів, зокрема, питання етики, несумісної поведінки та безсторонності зазначено, що за загальним принципом судді повинні персонально бути повністю звільненими від відповідальності стосовно претензій, які пред'являються їм у зв'язку з добросовісним здійсненням ними своїх функцій. Судові помилки щодо юрисдикції чи процедури судового розгляду, у визначенні чи застосуванні чи застосуванні закону, здійсненні оцінки свідчень повинні вирішуватися за допомогою апеляції; інші суддівські порушення, які неможливо виправити в такий спосіб (у тому числі, наприклад, надмірне затримання вирішення справи), повинні вирішуватися щонайбільше поданням позову незадоволеної сторони проти держави.

Відповідно до положень п.1 ч.1 ст.205 ЦПК України суд закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи викладені обставини, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 в частині позовних вимог до Печерського районного суду м.Києва, Апеляційного суду м.Києва, Апеляційного суду Кіровоградської області підлягає закриттю.

Керуючись положеннями ст.205 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до держави Україна в особі Кабінету Міністрів України, Печерського районного суду м.Києва, Апеляційного суду м.Києва, Апеляційного суду Кіровоградської області, Прокуратури Кіровоградської області, про відшкодування моральної шкоди, зволіканням з розглядом справи в частині вимог до Печерського районного суду м.Києва, Апеляційного суду м.Києва, Апеляційного суду Кіровоградської області закрити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п»яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п»яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя