Справа № 199/5590/15-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

17 грудня 2015 року м. Дніпропетровськ

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

Головуючий-суддя Богун О.О.

При секретарі Рибак К.О.

За участю представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника третьої особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 третя особа на стороні відповідача яка не заявляє самостійних вимог Орган опіки та піклування Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2015 року позивач звернувся до суду з даним позовом до ОСОБА_2 третя особа на стороні відповідача яка не заявляє самостійних вимог Орган опіки та піклування Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею, в обґрунтування своїх вимог зазначивши, що з відповідачкою по справі він перебував у зареєстрованому шлюбі з 17 серпня 2012 року. Від шлюбу вони мають сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Шлюбно-сімейні відносини сторони припинили у листопаді 2014 року та стали проживати окремо.

Син ОСОБА_6 залишився проживати з матірю, відповідачкою по справі.

Відповідачка почала обмежувати його в спілкуванні з сином, що вважає порушенням своїх прав на участь у вихованні та спілкуванні з дитиною. Жодні докази, які надавали би підстави вважати, що його спілкування з сином спричинить шкоду відсутні, тому позивач з урахуванням уточнених позовних вимог просить суд постановити рішення, яким зобовязати відповідачу не чинити його перешкоди у спілкуванні та вихованні сина; визначити порядок його участі у спілкуванні та вихованні з сином.

В судовому засіданні представник позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити в повному обсязі, надала суду пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві.

Відповідачка ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, та просила щоб зустрічі сина з батьком проходили у її присутності.

Представник третьої особи в судовому засіданні просив винести рішення на розсуд суду, приймаючи до уваги інтереси дитини і батьків.

Вислухавши доводи всіх учасників процесу, дослідивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, в сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 17 серпня 2012 року. Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КИ №561345 від 15 листопада 2012 року, видане Амур-Нижньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції.

На разі стосунки між позивачем та відповідачем припинені, вони проживають окремо.

Син ОСОБА_5 проживає разом з матірю відповідачкою по справі за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. вул. Гусина, буд. 45.

Звертаючись до суду з даним позовом позивач наголошує на тому, що відповідачка чинить йому перешкоди в спілкуванні з дитиною та просить суд визначити йому часи побачень з ним, для спілкування та виховання.

Згідно ст. 141 Сімейного Кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Згідно ст.142 Сімейного Кодексу України діти мають рівні права та обов'язки щодо батьків, незалежно від того, чи перебували їхні батьки у шлюбі між собою.

Згідно до ст. 150 СК України, «батьки зобов'язані виховувати дитину у дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя».

Статтею 153 Сімейного Кодексу України передбачено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Згідно ст. 157 Сімейного Кодексу України, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвитку дитини. Такі ж положення закріпленні ч. 2 ст. 15 ЗУ «Про охорону дитинства».

За статтею 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.

Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно із ч.8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.

Отже, із системного тлумачення норма законодавства, при вирішенні спору щодо участі у вихованні та порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, суд враховує передусім інтереси дитини.

Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини судом береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, що здатні вплинути на фізичне й психічне здоров'я дитини, на її моральний розвиток.

Виходячи із зазначеного нормативного обґрунтування, обставин, встановлених судом, з урахуванням прав позивача як батька дитини, який проживає окремо від сина, на спілкування з ним, а також з необхідності захисту прав і інтересів неповнолітнього при спілкуванні із батьком та необхідності в такому спілкуванні, зазначених вище обставин, з урахуванням наданого Виконавчим комітетом Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпропетровську ради висновку від 01 грудня 2015 року про встановлення днів побачень ОСОБА_4 з малолітнім ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог та винесення рішення про усунення ОСОБА_4 перешкод в реалізації його права на виховання та спілкування з дитиною ОСОБА_5, встановити йому часи спілкування з сином ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 батькові ОСОБА_4 кожну першу та третю субботу та неділю надавати час на спілкування з 10.00 години до 18.00 години, в присутності матері.

Питання про розподіл судових витрат судом вирішено відповідно до приписів ст.88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 169, 209, 214, 215, 222, 88 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_2 третя особа на стороні відповідача яка не заявляє самостійних вимог Орган опіки та піклування Амур-Нижньодніпровської районної у м.Дніпропетровську ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею - задовольнити частково.

Усунути ОСОБА_4 перешкоди в реалізації його права на виховання та спілкування з дитиною, зобов'язавши ОСОБА_2 не чинити перешкод в спілкуванні з дитиною ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Встановити часи спілкування з сином ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 батькові ОСОБА_4 кожну першу та третю субботу та неділю надавати час на спілкування з 10.00 години до 18.00 години, в присутності матері.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Головуючий: