Справа № 405/6362/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.10.2015 року Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого судді Плохотніченко Л.І.

при секретарі Іванову А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кіровограді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ленінського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції про зняття арешту з майна

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в Ленінський районний суд м. Кіровограда з позовом до відповідача про зняття арешту зазначивши, що він є власником автомобіля НОМЕР_1. Маючи на праві власності вказаний автомобіль, позивач вказав, що у звязку з накладенням відповідачем арешту на його автомобіль, він позбавлений можливості вільно розпоряджатися своєю власністю, у звязку з чим звернувся з даним позовом до суду, оскільки на його звернення щодо зняття арешту з майна, відповідачем надано відповідь про неможливість задоволення заяви про звільнення майна з-під арешту з причини знищення виконавчих проваджень за терміном їх зберігання.

Позивач надав до суду заяву, відповідно до якої розгляд справи просив здійснити без його участі за наявними матеріалами справи.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, проте був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, причини неявки не повідомив, заяву про розгляд справи без його участі не надав, надав заперечення проти позову.

З урахуванням вищевикладених обставин, відповідно до ст. ст. 158, 169 ЦПК України суд ухвалив розглянути справу на підставі наявних матеріалів та доказів.

Дослідивши матеріали справи та надавши оцінку доказам у їх сукупності, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу позивач є власником автомобіля НОМЕР_1.

Згідно з листом Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ від 15.06.2015 року, № 18512/04-32/14, у відділі державної виконавчої служби перебували на виконанні виконавчі документи про стягнення з позивача штрафів.

На підставі постанови Ленінського районного суду м. Кіровограда від 03.07.2009 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави штрафу в розмірі 510,00 грн., держаним виконавцем вживалися заходи примусового характеру, у тому числі й щодо накладення арешту на майно ОСОБА_1, відповідно до постанови від 20.10.2011 року про накладення арешту.

Відповідно до постанови державного виконавця від 20.10.2011 року, виконавчий документ про стягнення з позивача штрафу у розмірі 510,00 грн. повернуто на підставі п. 5 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження», а згідно з постановою державного виконавця від 29.11.2012 року, виконавче провадження про стягнення з позивача штрафу у сумі 850,00 грн. на користь держави було закрито, відповідно до п. 10 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження».

Виконавчі провадження по вказаних вище виконавчих документах завершені та у звязку з закінченням терміну зберігання, на підставі акту про знищення виконавчих проваджень знищені.

Відповідно до ст.5 Закону України «Про виконавче провадження» вимоги державного виконавця щодо виконання рішень обовязкові для всіх органів, організацій, посадових осіб, фізичних і юридичних осіб на території України.

Згідно зі ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Відповідно до ч.2 ст.60 Закону України «Про виконавче провадження» у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.

Згідно зі ст.19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачене законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За ст. 11 ЦПК України про диспозитивність цивільного судочинства, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущення.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Згідно з ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Таким чином, враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 79, 88, 212-215 ЦПК України

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Ленінського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції про зняття арешту з майна - задовольнити частково.

Скасувати постанову державного виконавця Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ від 21.09.2011 року та постанову державного виконавця Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ від 29.11.2012 року про накладення арешту на належний ОСОБА_1 автомобіль НОМЕР_1.

Зняти арешт з належного ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, автомобіля НОМЕР_1.

Стягнути з Ленінського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 487,20 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача протягом 10 днів з дня отримання його копії.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда Л. І. Плохотніченко