Справа № 333/3859/15-ц
Провадження №2/333/1913/15
З АО Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15.07.2015 р. м. Запоріжжя
Коммунарський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Боровікової А.І., при секретарі Колесник А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільнусправуза позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Районна адміністрація Запорізької міської ради по Комунарському району, як орган опіки та піклування про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька, -
03.06.2015р. позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з вищезазначеним позовом, в якому зазначила, що з 26 вересня 2003 р. по 25.09.2006 р. вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 Шлюб розірвано на підставі рішення Комунарського районного суду від 25.09.2006 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні.
З часу розірвання шлюбу відповідач участі у вихованні та догляді за дитиною не бере, розвитком дитини не цікавиться, матеріальної допомоги на утримання та розвиток дитини не надає.
Більш того, відповідач безпідставно чинить перешкоди позивачці у здійсненні нею заходів, спрямованих на покращення здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Зокрема, відповідач відмовляється надати у передбаченому законодавством України порядку дозвіл на виїзд малолітнього ОСОБА_3за кордон для лікування, відпочинку та оздоровлення останнього.
Згідно медичного висновку №285/8 від 11.09.2014р. неповнолітній ОСОБА_3 є інвалідом дитинства хворіє на лімфому Ходжкіна та має багато супутніх захворювань, для лікування, реабілітації та профілактики яких, за рекомендаціями лікарів, необхідне періодичне перебування дитини у лікувально-діагностичних центрах та на морі. Крім того, виїзд дитини за кордон вочевидь сприятиме розширенню світогляду дитини та добре позначиться на її духовному та інтелектуальному розвитку як особистості.
Позивачка просить суд надати дозвіл на виїзд ОСОБА_3 20 травня 2004 р. н. за кордон без дозволу (згоди) батька дитини ОСОБА_2 до повноліття дитини. Дозволити ОСОБА_1 або її офіційному представникові, без згоди батька ОСОБА_2, оформлювати документи для тимчасового виїзду або супроводу неповнолітнього ОСОБА_4 20 травня 2004 р. н. за межі України до країн ближнього та дальнього зарубіжжя до досягнення нею повноліття.
В судове засідання позивач не зявилася, про час та місце розгляду справи була своєчасно, належним чином повідомлена, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просять суд задовольнити позов, не заперечує проти винесення заочного рішення.
Відповідач до судового засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив.
Представник третьої особи в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, просить вирішити спір, з урахуванням всіх зясованих обставин справи та ухвалити законне рішення в інтересах дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Керуючись ст.ст. 169, 224 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін, та, за згодою позивача, ухвалити заочне рішення.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав
Відповідно до ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.
Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадяни України» від 21 січня 1994 року № 3857-ХІІ, постановою КМУ від 27 січня 1995 року № 57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231.
Відповідно до підпункту 2 пункту 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених Постановою КМ України від 27.01. 1995 року № 57, виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного із батьків може здійснюватися без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків, у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.
Згідно ст.141 СК України батьки мають рівні права та обов'язки щодо дитини.
Згідно ч.2 ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Статтею 313 Цивільного Кодексу України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.
Згідно до п.18 Правил оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМ України № 231 від 31 березня 1995 року, з наступними змінами і доповненнями, за відсутністю згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього за кордон може бути дозволений за рішенням суду.
Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.
Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (із змінами) визначено зокрема, що виїзд неповнолітніх громадян України за межі території України здійснюється за одним із таких документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий дітям громадянам України згідно з цими правилами; проїзний документ дитини, виданий відповідно до Правил; паспорт громадянина України для виїзду за кордон одного з батьків, у який, відповідно до Правил, записано дитину, яка прямує у його супроводі через державний кордон. П.18 цих Правил передбачено, що оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду.
Судом встановлено.
Згідно Свідоцтва про народження серії 1-ЖС №152356 від 06.07.2004 року виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Комунарського районного управління юстиції м.Запоріжжя, позивач та відповідач є батьками малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 26 вересня 2003 р. по 25.09.2006 р. Шлюб розірвано на підставі рішення Комунарського районного суду від 25.09.2006 року. На теперішній час позивачка перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5, після реєстрації шлюбу змінила прізвище з ОСОБА_3 на ОСОБА_5.
Згідно Довідки Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради №606543 від 11.12.2014р., ОСОБА_1 перебуває на обліку у УПСЗН Запорізької міської ради по Комунарському району і отримує державну соціальну допомогу на дитину-інваліда ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, призначену відповідно до ЗУ «Про державну соціальну допомогу інвалідам з дитинства та дітям інвалідам». Допомога призначена на термін з 18.09.2014р. по 19.05.2022р. в розмірі 1307,30 грн.
Згідно медичного висновку №285/8 від 11.09.2014р. неповнолітній ОСОБА_3 є інвалідом дитинства хворіє на лімфому Ходжкіна.
Позивачка бажає виїзджати з сином за межі України до країн ближнього та дальнього зарубіжжя до досягнення сином повноліття.
З огляду на викладене діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків.
Відповідно до «Декларації про загальні засади державної політики України стосовно сім'ї та жінок», схваленої Постановою Верховної Ради України № 475-Х1V від 05.03.1999 року, держава захищає материнство та дитинство і визнає пріоритетність інтересів матері та дитини в суспільстві та забезпечує неухильне додержання законодавства України та норм міжнародного права стосовно сім'ї та жінок.
Оскільки у позивачки є складнощі в отриманні згоди відповідача на виїзд дитини за кордон, а також беручи до уваги той факт, що судом при розгляді даної справи не встановлено обмежень чи заборон, які унеможливлюють виїзд малолітньої дитини за межі України для тимчасового перебування, суд з урахуванням інтересів дитини, приходить до висновку про доцільність задоволення позовних вимог та надання дозволу на виїзд малолітньому ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, за кордон без згоди батька в перiод iз дня набрання рiшенням законної сили та до повноліття дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4.
Зважаючи на те, що позивачка взяла на себе витрати по сплаті судового збору, та просить їх не стягувати, суд вважає за необхідне не стягувати з відповідача на користь позивача судові витрати.
Керуючись, ст. 313 ЦК України, ст.ст. 141, 150 СК України, Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадяни України» від 21 січня 1994 року № 3857-ХІІ, постановою КМУ від 27 січня 1995 року № 57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 ст.ст. 212-215, 224 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Районна адміністрація Запорізької міської ради по Комунарському району, як орган опіки та піклування про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька - задовольнити.
Надати громадянцi України ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_6, iдентифiкацiйний номер НОМЕР_1) дозвiл на тимчасовий виїзд сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 за кордон України у супроводi його матерi ОСОБА_1 в перiод iз дня набрання рiшенням законної сили та до повноліття дитини без дозволу та супроводу батька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя: А.І. Боровікова