ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОСОБА_1
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/2039/14-ц
Провадження № 2/210/207/15
У Х В А Л А

іменем України

"18" серпня 2015 р.

Дзержинський районний суд м.Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Костенко В.В.

за участі: секретаря Панчук О.І.

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Кривому Розі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк « Привтбанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_3 заявив клопотання про закриття провадження по справі, зазначене клопотання мотивував тими обставинами, що у провадженні Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області вже знаходилась цивільна справа за позовом ПАТ КБ « Приватбанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 49999- cred від 13.02.2007 року , по якій 24.02.2010 року вже було винесено судом рішення про стягнення заборгованості за даним кредитним договором з відповідача. До суду позивач знов звернувся з позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за тим же самим кредитним договором. Таким чином, представник відповідача вважає, що спір між цими ж сторонами та за аналогічними підставами вже був вирішений судом і провадження по даній цивільній справі повинно бути закрито за ст. 205 ч.1 п.2 ЦПК України.

Представник позивача ОСОБА_2 заперечувала проти заявленого клопотання , посилаючись на ті обставини, що поданий до суду 14.04.2014 року позов не є аналогічним. Вона не спростовує той факт, що за рішенням Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу від 24.02.2010 року з відповідача ОСОБА_4 була стягнута заборгованість за кредитним договором № 49999- cred від 13.02.2007 року в сумі 23056 грн.56 коп., яка утворилась станом на 20.07.2009 року, між тим, зазначена заборгованість не сплачена відповідачем по теперішній час, тобто дія договору не припинилась. У зв»язку з чим, вважають , що у банку є право на звернення до суду із даним позовом , про стягнення заборгованості за тим же кредитним договором , яка утворилась після прийняття судом рішення і складає, з урахуванням стягнутої за рішенням суду суми - 41959, 11 грн. Вважає, що правові підстави для закриття провадження по справі згідно із п.2 ч.1 ст. 205 ЦПК України відсутні.

Вислухавши думку сторін, дослідивши письмові докази в межах заявленого представником відповідача клопотання, суд вважає, що воно не підлягає задоволенню за наступними підставами.

Згідно із п.2 ч.1 ст.205 ЦПК України, на яку посилається представник відповідача у своєму клопотанні про закриття провадження по справі, суд своєю ухвалою закриває провадження по справі , якщо: набрало законної сили рішення суду… , ухвалене з приводу спору між тими самими сторонами , про той самий предмет і з тих самих підстав.

Тобто, для прийняття рішення судом про закриття провадження по справі необхідна сукупність трьох підстав: спір між тими самими сторонами, про однин і той же предмет спору і з тих саме підстав. Між тим, як убачається із наданої позивачем в якості доказу копії рішення Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу від 24.02.2010 року ( а.с.4) , судом був розглянутий спір між ПАТ КБ « Приватбанк» та ОСОБА_4 про виконання зобов»язань за кредитним договором № 49999- cred від 13.02.2007 року та стягнення заборгованості за ним , яка утворилась станом на 20.07.2009 року в сумі 23056, 56 грн. та судових витрат, будь-які інші вимоги , у тому числі зустрічні , сторонами не були заявлені. Вищеназваним рішенням суду заявлений банком позов був задоволений у повному обсязі.

Звернувшись до суду із позовом до ОСОБА_4 14.04.2014 року ПАТ КБ « Приватбанк» посилається на ті обставини, що стягнута за рішенням суду від 24.02.2010 року заборгованість за кредитним договором не була відшкодована відповідачем , у зв»язку з чим, кредитний договір не припинив свою дію і, з урахуванням раніше стягнутої за рішенням суду суми, заборгованість на час звернення складає 41959, 11 грн. Таким чином, хоча і існує спір між тими ж самими сторонами і за тим же кредитним договором, але підстави звернення до суду не є тотожними.

Пунктом 17 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року « Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» передбачено, що зобов»язання припиняється з підстав , передбачених договором або законом ( ч. 1 ст.598 ЦК ). Такі підстави, зокрема, зазначені у ст.ст. 599-601, 604-609 ЦК України. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов»язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч.2 ст.625 ЦК України , оскільки зобов»язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог ст. 526, 599 ЦК.

На підставі викладеного, суд вважає, що не убачається правових підстав для задоволення клопотання представника відповідача про закриття провадження по даній справі на підставі ст. 205 ч.1 п.2 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 168, 205 ч.1 п.2 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_3 про закриття провадження по справі.

Ухвала окремому від рішення суду оскарженню не підлягає.

Суддя: В. В. Костенко