Справа № 302/1068/15-ц
№ 2/302/438/15
Номер рядка звіту 53
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(в повному обсязі)

24.12.2015 р. смт.Міжгір'я

Міжгірський районний суд Закарпатської області

в особі головуючого судді Гайдур А. Ю

з участю: секретаря с/з ОСОБА_1,

позивача ОСОБА_2,

представників відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні райсуду справу за позовом ОСОБА_2 до Міжгірської районної станції юних натуралістів, відділу освіти Міжгірської РДА про поновлення на роботі та стягнення заборгованості за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В:

02 жовтня 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зазначеним позовом в якому просив поновити його на роботі сторожа (0,5 окладу) в Міжгірській станції юних натуралістів з 3 вересня 2015 року і з цієї дати виплатити йому компенсацію за час вимушеного прогулу.

Заяву обґрунтовував тим, що наприкінці 2009 року адміністрацією СЮН відділу освіти та науки був прийнятий на роботу в якості охоронця даної установи, а 3 вересня 2015 р. наказом № 16-К директора Міжгірської РСЮН звільнений з даної посади на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України у звязку зі скороченням чисельності (штату) працівників.

Вважає звільнення незаконним, оскільки відповідачем порушено вимоги п. 1 ст. 49-2 КЗпП України так як його не було особисто попереджено за 2 місяці до звільнення, з наказом про звільнення не було повідомлено, а надіслано поштою, не була згода первинної профспілкової організації на його звільнення і не враховано положення п. 3 ст. 42 КЗпП України про переважне право на залишення на роботі.

Посилаючись на зазначені обставини просив позов задовольнити.

12.11.2015 року судом в якості співвідповідача залучено відділ освіти Міжгірської РДА.

В судовому засіданні позивач вимоги позову підтримав повністю.

Представники відповідача та співвідповідача позов заперечили повністю.

Вислухавши пояснення позивача, представників відповідачів та перевіривши матеріали в справі суд вважає, що позов ОСОБА_2 до задоволення не підлягає виходячи з такого.

Наказом № 44 від 01 листопада 2010 року директора райСЮН позивач ОСОБА_2 був прийнятий на роботу на посаду сторожа Міжгірської райСЮН на 0,5 ставки.

Наказом директора Міжгірської райСЮН № 16-К від 3.09.2015 р. ОСОБА_2 звільнений з посади (0,5 окладу) сторожа Міжгірської райСЮН у звязку зі скороченням чисельності (штату) згідно п. 1 ст. 40 КЗпП України.

Звільнення проведено законно виходячи з такого.

Міжгірська райСЮН є структурним підрозділом відділу освіти Міжгірської РДА.

Наказом начальника відділу освіти Міжгірської РДА № 91 від 18.06.2015 року наказано скоротити чисельність працівників освіти навчальних закладів в тому числі і Міжгірської райСЮН.

На виконання зазначеного наказу директором Міжгірської райСЮН (відповідач по справі) видано наказ № 15 від 22.06.2015 р. про скорочення чисельності працівників техперсоналу на 2 особи: сторож 0,5 окладу 1 особа, завгосп 0,5 окладу особа, скорочено ці посади та виключено їх з штатного розпису.

30.06.2015 року на адресу ОСОБА_2 було надіслано письмове повідомлення про наступне звільнення через два місяці з дня отримання за п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України.

Дану поштову кореспонденцію (повідомлення) ОСОБА_2 отримав особисто 03.07.2015 р. (а.с. 16), що підтверджено ним самим в судовому засданні, свідком ОСОБА_5 та рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Отже відповідачем дотримано вимоги п. 1 ст. 45-2 КЗпП України.

Позивач ОСОБА_2 працював сторожем у Міжгірській райСЮН по сумісництву на 0,5 ставки. Основним місцем роботи у позивача є посада інженера по техніці безпеки групи з централізованого обслуговування шкіл району при відділі освіти Міжгірської РДА де він продовжує працювати по даний час.

Позивач є пенсіонером, має основне місце роботи і ніякого переважного права на залишенні на суміщуваній роботі не мав.

Оскільки ОСОБА_2 працював на посаді сторожа Міжгірської райСЮН на 0,5 ставки по сумісництву і по даний час продовжує працювати на основному місці роботи у відділі освіти Міжгірської РДА на посаді інженера по ТБ групи з ЦО шкіл району, то трудовий договір розривається між власником або уповноваженим органом та працівником (сумісником) без згоди первинної профспілкової організації, що узгоджується з приписами ст. 43-1 КЗпП України.

З огляду на встановлене суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_2 є безпідставним, належними доказами не доведений і у задоволенні такого слід відмовити.

Натомість відповідачі належними доказами довели підставність своїх дій і законність прийнятого рішення.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору і йому у позові відмовлено, то відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати слід віднести на рахунок держави.

Керуючись ст. ст. 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Відмовити ОСОБА_2 у позові до Міжгірської районної станції юних натуралістів та відділу освіти Міжгірської РДА про поновлення на роботі та стягнення заборгованості за час вимушеного прогулу.

Судові витрати віднести на рахунок держави.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано в апеляційний суд Закарпатської області через райсуд протягом десяти днів з дня проголошення

Рішення набирає законної сили згідно з ст. 223 ЦПК України.

Суддя: ОСОБА_6