Михайлівський районний суд Запорізької області
Справа № 321/1164/15-ц
Провадження № 2/321/442/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2015 року смт. Михайлівка

Михайлівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Олійника М.Ю.

за участю:

секретаря судового засідання Засько О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Районна адміністрація Запорізької міської ради по Ленінському району, про визначення місця проживання дитини,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила визначити місце проживання дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 з нею. Позов огрунтований тим, що з 28 жовтня 2006 року по 14 вересня 2010 року позивач перебувала з відповідачем ОСОБА_2 у шлюбі. Під час перебування у шлюбі 13 лютого 2007 року в них народилася дочка ОСОБА_4 після розірвання шлюбу сторони припинили проживати разом та припинили ведення спільного господарства. Останні шість років дитина проживає з матірю ОСОБА_1 Відповідач не бачиться зі своєю дитиною, не цікавиться її життям. Між позивачем та відповідачем не досягнуто згоди щодо визначення місця проживання дитини, у звязку з чим позивач була змушена звернутися з відповідним позовом до суду.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявилася, але надала суду заяву з клопотанням про розгляд справи при її відсутності, просить задовольнити позовні вимоги.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, але надав суду заяву з клопотанням про розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти задоволення позову.

В судове засідання представник третьої особи не зявився, про причини неявки суду не повідомив, про час і місце судового розгляду був повідомлений своєчасно та належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін про слухання справи за їх відсутності та не явки представника третьої сторони, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно зясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про необхідність задовольнити позов, враховуючи наступне:

Згідно свідоцтва про шлюб, виданого Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції 28 жовтня 2006 року, ОСОБА_2 та ОСОБА_5 зареєстрували шлюб 28 жовтня 2006 рок про що в книзі про реєстрацію шлюбів зроблений відповідний запис № 750. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу ОСОБА_5.

Відповідно до свідоцтва про народження, виданого Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції 21 червня 2012 року, ОСОБА_4 народилася 13 лютого 2007 року, про що був зроблений відповідний запис № 161.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 14 вересня 2010 року шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 було розірвано.

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу 29 липня 2011 року ОСОБА_5 уклала шлюб з ОСОБА_6, змінивши прізвище на «Тезель».

Згідно довідки про склад сімї № 36 від 19 серпня 2015 року, ОСОБА_1 дійсно проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, та має такий склад сімї: син - ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3, дочка - ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4, дочка - ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_5

Відповідно до характеристики наданої головою правління ОСМД «Бородіно» ОСОБА_9 від 20 серпня 2015 року, ОСОБА_1 проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 з трьома неповнолітніми дітьми, вона турботлива та хороша матір, працьовита, товариська та привітна людина, чуйна та доброзичлива сусідка.

На запит суду до органу опіки та піклування щодо надання висновку про доцільність визначення місця проживання дитини з матірю, Районною адміністрацією Запорізької міської ради по Ленінському району, було надано відповідь про неможливість складення висновку, оскільки батько дитини ОСОБА_2 звернувся до відділу із заявою в якій вказав, що не спілкувався із дочкою понад шість років у звязку з чим не заперечує проти визначення місцем проживання його дочки ОСОБА_4 з матірю ОСОБА_1

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини.

Відповідно до ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Згідно ч.1 ст.161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обовязків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоровя та інші обставини, що мають істотне значення.

Статтею 155 СК України передбачено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обовязків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до принципів 4,7 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року, дитині мають належати права на здоровий ріст та розвиток, належне харчування, житло, розваги, медичне обслуговування, отримання освіти. Найкраще забезпечення інтересів дитини щодо її освіти та навчання має бути керівним принципом для батьків.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної ОСОБА_7 України № 789-ХII від 27 грудня 1991 року у всіх діях відносно дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними або приватними інституціями, які займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини;

Згідно положень ст. 9 зазначеної Конвенції, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини.

Ддержави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Під час будь-якого розгляду згідно з пунктом 1 цієї статті всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у розгляді та викладати свою точку зору. Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Виходячи з рівності прав та обовязків батьків щодо їх неповнолітньої дитини при визначенні її місця проживання, суд повинен діяти виключно в інтересах дитини. Враховуючи те, що на даний час дитина проживає разом з позивачем ОСОБА_1, має особисту прихильність до матері, батько ОСОБА_2 проти проживання дитини з матірю не заперечує, суд вважає за доцільне визначити місце проживання дитини з матірю ОСОБА_1

Приймаючи рішення, суд також виходить з того, що при визначенні місця проживання ОСОБА_4 з матірю ОСОБА_1 дитина не змінює свого постійного місця проживання та навчання, що відповідає її інтересам щодо стабільності адаптації у соціумі, а мати не чинить перешкод у спілкуванні дочки з батьком.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 130, 212, 213,215 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Районна адміністрація Запорізької міської ради по Ленінському району, про визначення місця проживання дитини - задовольнити.

Визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 з її матірю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Запорізької області через Михайлівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Михайлівського районного суду

Запорізької області ОСОБА_10