Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 333/1348/15-ц Головуючий у 1 інстанції: Ярошенко А.Г.
Провадження № 22-ц/778/4221/15 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«14» липня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Бондаря М.С.,

суддів: Дашковської А.В.,

ОСОБА_2,

при секретарі: Мельнику З.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 20 травня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_3, Страхової компанії «Арсенал Страхування» про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИЛА:

В лютому 2015 року ОСОБА_4, ОСОБА_5 звернулись до суду з вказаним позовом, до ОСОБА_3, СК «Арсенал Страхування» .

В обґрунтування позовних вимог зазначили, що 19.09.2014 року, приблизно о 09 год. 05 хв. водій ОСОБА_3, керуючи автомобілем «TOYOTA», реєстраційний номер НОМЕР_1, рухаючись по проїжджій частині вул. Набережній Магістралі з боку вул. Лепіка в напрямку вул. Запорізької в м. Запоріжжі, в районі перехрестя Набережної Магістралі по вул. Грязнова в м. Запоріжжя скоїла зіткнення з автомобілем «ЗАЗ 1102», реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_4, на задньому сидінні якого знаходилась пасажир ОСОБА_5

В наслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «ЗАЗ 1102», реєстраційний номер НОМЕР_2, було пошкоджено, пасажир ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження та була госпіталізована до Пятої міської лікарні.

Згідно висновку судової авто-технічної експертизи № 648/14 від 16.10.2010 року та висновків слідчого, причиною ДТП є порушення водієм ОСОБА_3 п.2.3. б) Правил Дорожнього руху України, що стало причиною дорожньо-транспортної пригоди. За наслідками, які були завдані діями ОСОБА_3 здоров'ю ОСОБА_5, кримінальне провадження було закрито, а копія матеріалів провадження направлена до ВДАІ з обслуговування м. Запоріжжя при ГУМВС України в Запорізькій області для притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП України.

Згідно висновку судової медичної експертизи № 4301 від 22.10.2014 року ОСОБА_5 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку, забою м'яких тканин голови, закритого керуєвого перелому нігтьової фаланги п'ятого пальця правої кісті зі зміщенням кісткових фрагментів, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що потягли за собою короткочасний розлад здоров'я.

За наслідками тілесних ушкоджень, які були завдані діями ОСОБА_3 здоров'ю ОСОБА_5, кримінальне провадження було закрито, а копія матеріалів провадження направлена до ВДАІ з обслуговування м. Запоріжжя при ГУМВС України в Запорізькій області для притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП України.

Постановою судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 01 грудня 2014 року ОСОБА_3 визнано винною у адміністративному правопорушенні, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Сума матеріальної шкоди, яка була завдана пошкодженням автомобілю (12000 гривень) та витрати на лікування ОСОБА_6 (2598,21 грн.) були відшкодовані позивачам СК «Арсенал Страхування», в якій було застраховано полісом А1/1059591 від 14.04.2014 року обов'язкового страхування цивільна-правової відповідальність власника автомобіля «TOYOTA», реєстраційний номер НОМЕР_1.

Вважають, що діями відповідачів їм завдана моральна шкода, яка виразилась у душевних стражданнях, яких вони зазнали внаслідок пошкодження транспортного засобу. Відсутність транспортного засобу негативно вплинули на їх звичайний життєвий устрій, що позначилося на психологічному стані та призвело до душевних страждань. Крім того, моральні страждання ОСОБА_5 спричиняє фізичний біль, яку вона відчувала під час ДТП та відчуває у зв'язку із погіршенням стану здоров'я після отримання тілесних ушкоджень. Крім того, вони змушені звертатись до суду за захистом своїх прав.

На підставі зазначеного просили стягнути із ОСОБА_3: на користь ОСОБА_4 франшизу в сумі 1000 грн., моральну шкоду в сумі 5000 грн., витрати на правову допомогу в сумі 2000 грн., на користь ОСОБА_5 франшизу в сумі 1000 грн., моральну шкоду в сумі 5000 грн., витрати на правову допомогу в сумі 2000 грн.; Стягнути з СК «Арсенал Страхування» на корить ОСОБА_4 моральну шкоду в сумі 5000 грн., витрати на правову допомогу в сумі 2000 грн., на користь ОСОБА_5 моральну шкоду в сумі 5000 грн., витрати на правову допомогу в сумі 2000 грн.

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 20 травня 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 моральну шкоду у розмірі 2000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 моральну шкоду у розмірі 4000 грн.

Стягнуто з СК «Арсенал Страхування» на користь ОСОБА_5 моральну шкоду у розмірі 129, 91 грн.

Стягнути з ОСОБА_3Д на користь ОСОБА_4, ОСОБА_5 витрати на правову допомогу у розмірі 2729, 60 грн.

В іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Згідно зі ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Статтею 303 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування рішення.

Відповідно до частин 1, 2 статті 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті (частина 1 статті 1167 ЦК України).

Згідно з ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Статтею 1188 ЦК України визначено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

За змістом статей 22, 23 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, а також має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої .

Пунктом 3 Постанови Пленуму ВСУ №4 від 31.03.1995 «Про судову практику по справам про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» визначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Судом першої інстанції встановлено, що 19.09.2014 року, приблизно о 09 годині 05 хвилин, керуючи автомобілем «ТОYОТА», реєстраційний номер НОМЕР_1, ОСОБА_3, рухаючись по проїжджій частині вул. Набережній Магістралі з боку вул. Лепіка в напрямку вул. Запорізької в м. Запоріжжі, скоїла зіткнення з автомобілем «ЗАЗ 1101», реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_4. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі були пошкоджені, пасажир автомобіля «ЗАЗ 1101», реєстраційний номер НОМЕР_2, ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження (а.с.6-7).

Постановою судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 01 грудня 2014 року ОСОБА_3 визнано винною у адміністративному правопорушенні, передбаченого ст.124 КУпАП, скоєному 19.09.2014 року о 09 годин 05 хвилин в м. Запоріжжя на вул. Набережна Магістраль за кермом автомобілю НОМЕР_3. Постанова набрала законної сили 12.12.2014 року (а.с. 8).

За висновком судової медичної експертизи № 4301 від 22.10.2014 року ОСОБА_5 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку, забою м'яких тканин голови, закритого керуєвого перелому нігтьової фаланги п'ятого пальця правої кісті зі зміщенням кісткових фрагментів, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що потягли за собою короткочасний розлад здоров'я.

Судом першої інстанції встановлено, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 була застрахована відповідно полісу А1/1059591 від 14.04.2014 року обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, виданому страховою компанією «Арсенал Страхування» . Згідно полісу А1/1059591 від 14.04.2014 року страхова сума на одного потерпілого складає 50 000 грн., за шкоду заподіяну майну - 50 000 грн., розмір франшизи - 1000 грн.(а.с.40).

Відповідно до страхових актів №АІ/10595591-1 та №АІ/10595591-2 від 14 квітня 2014 страхова компанія «Арсенал Страхування» виплатила ОСОБА_4 суму матеріальної шкоди, яка була завдана пошкодженням автомобілю 12 000 гривень та витрати на лікування ОСОБА_6 - 2598,21 грн.(а.с.62-69).

Положеннями п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" передбачено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань з урахуванням у кожному конкретному випадку вини відповідача та інших обставин. Зокрема, ураховується характер і тривалість страждань, стан здоров'я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотних вимушених змін у його життєвих та виробничих стосунках.

З огляду на вищенаведене, ураховуючи конкретні обставини справи, а також виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про часткове задоволення позову про стягнення моральної шкоди та вважає доведеним загальний розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню на користь ОСОБА_5 в сумі 4000 гривень та ОСОБА_4 в сумі 2000 гривень.

Однак, довід апеляційної скарги стосовно не врахування судом виплачених відповідачкою сум моральної шкоди та суми моральної шкоди, стягнутої зі страхової компанії «Арсенал Страхування», знайшов підтвердження в ході апеляційного розгляду справи.

Суд першої інстанції з врахуванням положень ст. 9 Закону України «Про страхування» та ст. 261 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» дійшов обґрунтованого висновку про стягнення зі страхової компанії «Арсенал Страхування» на користь ОСОБА_5 129 грн. 91коп. (2 598,21 * 5% = 129,91) моральної шкоди.

З квитанції 0.0.385522777.1 Дніпровського відділення Запорізького РУ ПАТ «Приват Банку» вбачається, що 18.05.2015 року ОСОБА_3 перерахувала ОСОБА_5 та ОСОБА_4 в рахунок добровільного відшкодування моральної шкоди по 500 гривень кожному (а.с 100).

З огляду на викладене, стягненню з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 підлягає моральна шкода в сумі 3370 грн.09 коп. (4 000,00 грн. - 500,00 грн. - 129,91 грн. = 3370,09 грн.), стягненню з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 моральна шкода в сумі 1500 грн. (2000,00 грн. - 500,00 грн. = 1500,00 грн.). Тому рішення суду в частині позовних вимог ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про стягнення моральної шкоди підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового рішення про часткове задоволенні вимог в розмірі 1500 грн. та 3370, 09 грн. на користь відповідачів (відповідно).

Разом з тим, з висновком суду про необхідність стягнення з відповідачів витрат на правову допомогу 2729 грн. повністю погодитися не можна з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 79 та ст. 84 ЦПК України витрати, повязані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, є витратами, повязаними з розглядом справи. На підставі ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. За змістом зазначених норм закону витрати, повязані з оплатою участі у справі представника сторони, не відносяться до судових витрат і не підлягають розподілу між сторонами в порядку, передбаченому ст. 88 ЦПК України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27 квітня 2006 року № 590 "Про граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних справ та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави" затверджено граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних справ.

Додатком до цієї постанови встановлено, що розмір компенсації витрат, пов'язаних і правовою допомогою стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, якщо компенсація сплачується іншою стороною, не перевищує суму, що обчислюється, виходячи з того, що зазначеній особі виплачується 40% розміру мінімальної заробітної плати за годину її роботи.

З матеріалів справи вбачається, що 22.02.2015 року ОСОБА_5 та ОСОБА_4 уклали договір про надання юридичної допомоги з ОСОБА_7, як адвокатом (а.с.24,25).

Згідно журналів судового засідання, звукозапису, змісту договору про надання правової допомоги адвокат приймала участь в судових засіданнях 08.04.2015 року та 20.05.2015 року в якості представника ОСОБА_5 та ОСОБА_4, а не особи, яка надає правову допомогу (а.с.70, 102-103) .

Оскільки витрати за послуги представника у суді ст. 79 ЦПК України в якості судових витрат не передбачені, то із наданих позивачами квитанцій про оплату та акту виконаних робіт (а.с.12,13,76) до витрат на правову допомогу відноситься лише витрати, зазначені, як оплата ОСОБА_5 та ОСОБА_4 послуг за складання позовної заяви та ознайомлення з документами, в розмірі, який з урахуванням положень Постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 2006 року № 590 «Про граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних справ та адміністративних справ» складає 1948,80 гривень (4 год. x 1218грн. (мін. заробітна плата) x 40% = 1948,80 гривень).

Крім того, знайшли підтвердження доводи апеляційної скарги про порушення судом вимог ч.1 ст.88 ЦПК України щодо присудження витрат позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на положення ч.1 ст.88 ЦПК України стягненню з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 підлягають судові витрати в сумі 818 гривень 50 копійок; стягненню з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 підлягають судові витрати в сумі 365 гривень 40 копійок, стягненню зі Страхової компанії «Арсенал Страхування» на користь ОСОБА_5 - 36 гривень 25 копійок.

За таких обставин оскаржуване рішення відповідно до ст.309 ЦПК України підлягає скасуванню в частині позовних вимог до ОСОБА_3 про стягнення моральної шкоди та стягнення судових витрат з ухваленням в цій частині нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 316,317 ЦПК України , колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 20 травня 2015 року у цій справі скасувати в частині позовних вимог до ОСОБА_3 про стягнення моральної шкоди та стягнення судових витрат та ухвалити в цій частині нове рішення наступного змісту.

Позов ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про стягнення моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 моральну шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в розмірі 1500 гривень та судові витрати в сумі 365 гривень 40 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 моральну шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в розмірі 3370 гривень 09 копійок та судові витрати в сумі 818 гривень 50 копійок.

Стягнути зі Страхової компанії «Арсенал Страхування» на користь ОСОБА_5 судові витрати в розмірі 36 гривень 25 копійок.

Решту рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: