Справа № 159/6776/14-ц
Провадження № 2/159/68/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Ковель 21 липня 2015 року

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

в складі : головуючого судді Миронюка М.Г.

з участю секретаря Посполітак Г.О.

розглянувши у відкритому судового засідання в залі суду в м. Ковель цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської Ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно з урахуванням успадкованого за законом ,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в Ковельський міськрайонний суд з позовом до ОСОБА_2 міської Ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно з урахуванням успадкованого за законом.

Свою вимогу позивач обґрунтував тим, що квартира № 2 , яка розташована за адресою: вул. Тімірязєва, буд. З, м. Ковель Волинської області, згідно розпорядження органу приватизації від 17 травня 1993 року № 443 була передана у спільну власність ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_1.

Свідоцтво про право власності на житло - квартиру, за адресою: АДРЕСА_1 було видане 20.03.1993 року на імя ОСОБА_4, та зареєстроване в реєстровій книзі за № 6585.

16 січня 2006 року помер ОСОБА_5, що стверджуються свідоцтвом про смерть серії І - ЕГ № 160493, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ковелю реєстраційної служби ОСОБА_2 МРУЮ Волинської області (повторно) 09.09.2014 року, актовий запис № 46.

Внаслідок смерті ОСОБА_6 відкрилася спадщина, зокрема, на належну останньому 1/3 частку у праві власності на квартиру № 2 по вул.Тімірязєва м. Ковель.

Спадщину, відкриту 16.01.2006 року після смерті ОСОБА_6 прийняли у рівних частках спадкоємці першої черги за законом: ОСОБА_4, як дружина, та позивач, ОСОБА_1, як син, у спосіб передбачений ч.3 ст. 1268 ЦК України, оскільки постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини і протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не заявляли про відмову від неї.

Таким чином, належна ОСОБА_6 1/3 частка у праві власності на квартиру перейшла до двох інших співвласників квартири, та з урахуванням належних часток також по 1/3 кожному, їм стало належати по 1/2 частки.

Спадкові документи не оформлялися.

18 квітня 2014 року померла ОСОБА_4, факт і дата смерті стверджуються свідоцтвом про смерть, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ковелю реєстраційної служби ОСОБА_2 МРУЮ Волинської області 19.04.2014 року, актовий запис № 212.

Внаслідок смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина, зокрема, на належну останній 1/2 частку у праві власності на квартиру № 2 по вул. Тімірязєва м. Ковель.

Він прийняв спадщину, відкриту 19.04.2014 року після смерті своєї матері ОСОБА_4, як спадкоємець першої черги за законом, оскільки постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини і протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не заявляв про відмову від неї.

За отриманням свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частину квартири, розташованої за адресою: вул. Тімірязєва, 3/2 м. Ковель після смерті ОСОБА_4 він звернувся до приватного нотаріуса ОСОБА_2 міського нотаріального округу ОСОБА_7 Проаналізувавши представлені документи, нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки попередньо видане органом приватизації свідоцтво про право власності на житло не містило запису про всіх співвласників квартири, та у зв язку із тим, що не оформлено спадкових документів після смерті ОСОБА_6 ( відповідь від 17.09.2014 року № 230/02 - 143).

Підставою заявленого ним позову є відсутність іншого, окрім судового, порядку вирішення спору про право власності в порядку успадкування за законом.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору -ОСОБА_3, є спадкоємцем першої черги за законом на спадщину, відкриту 16.01.2006 року після смерті ОСОБА_6 та на спадщину, відкриту 19.04.2014 року після смерті ОСОБА_4, як син, однак спадщину не приймав, що є його правом та узгоджується з вимогами ст. 1268 ЦК України.

Згідно висновку № 414 - Н про оцінку нерухомого майна, складеного 22.09.2014 року, ринкова вартість квартири за адресою: Волинська область, м. Ковель, вул.. Тімірязєва. З, кв. 2 становить 198 078,00 ( сто дев'яносто вісім тисяч сімдесят вісім грн. 00 коп.) грн. Ця сума є ціною позову.

Позивач просить визнати за ним , з урахуванням належної йому частки , переданої

внаслідок приватизації, а також успадкованої за законом спадщини, відкритої 16

січня 2006 року внаслідок смерті ОСОБА_5 та 18 квітня 2014

року внаслідок смерті ОСОБА_4, право власності на цілу

квартиру, розташовану за адресою: вул. Тімірязєва, буд. З, кв. 2 у м. Ковелі

Волинської області.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 подав заяву в якій зазначив , що позов він підтримує повністю , просить його задовольнити і розглядати справу за його відсутності , не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

Представник відповідача ОСОБА_2 міської Ради в судове засідання не зявився, від відповідача надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника ОСОБА_2 міської Ради на підставі наявних доказів.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог в судове засідання ОСОБА_3 не зявилась на жодне судове засідання, хоча належним чином повідомлявся про кожне засідання у цій справі, подавав клопотання про відкладення справи, в судове засідання на 1.07.2015 року не отримав судової повістки, і в звязку з цим 14.07.2015 було поміщено судове оголошення в газеті «Волинь Нова» про судовий розгляд справи 21.07.2015 року о 9 год.30 хвилин в приміщенні Ковельського міськрайонного суду, а тому є належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справу, але в судове засідання зявився.

Суд дослідивши письмові докази у цивільній справі приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення.

Із свідоцтва про право власності на жило від 20.05.1993 року вбачається, Фонд комунального майна ОСОБА_2 міської Ради посвідчує, що квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 дійсно належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_4.

Із заяви ОСОБА_4 на приватизацію квартири АДРЕСА_3 вбачається, що зазначену заяву підписали повнолітні члені сімї , які мешкали у цій квартирі ОСОБА_8 та ОСОБА_1 приватизацію квартири.

З копії свідоцтва про народження слідує, що ОСОБА_1 народився 08.09.1963 року, батьками якого у свідоцтві про народження записані ОСОБА_6 і ОСОБА_4.

З копії свідоцтва про смерть серії 1 ЕГ № 160093 слідує, що ОСОБА_6 помер 16 січня 2006 року.

З копії свідоцтва про смерть серії 1 ЕГ № 152396 слідує, що ОСОБА_4 померла 19 квітня 2014 року.

Із ксерокопії будинкової книжки вбачається, що у квартирі АДРЕСА_4 разом із ОСОБА_6 і ОСОБА_4 на день їхньої смерті був зареєстрований і проживав ОСОБА_1.

Та обставина, що позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно підтверджується копією листа ОСОБА_2 державної нотаріальної контори, зі змісту якого слідує, що позивачем невірно подані правовстановлюючі документи, і тому рекомендується звернутися в суд про визнання права власності в порядку спадкування, після померлої 18.04.2014 року ОСОБА_4.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Статтею 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Таким чином, після смерті ОСОБА_6 і ОСОБА_4 в ОСОБА_1 і ОСОБА_3 виникло право на спадщину.

Позивач ОСОБА_1 постійно проживав зі спадкодавцями, а тому відповідно до ст. 1268 ч.3 ЦК України він вважається таким що прийняла спадщину, оскільки вищезазначена стаття встановлює, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_3 із спадкодавцями не проживав і у встановлений ст.1270 ч.1 ЦК України шестимісячний строк не подав до нотаріальної контори заяви про прийняття ним спадщини, а тому вважається таким, що не прийняв спадщини.

Під час розгляду даної справи ОСОБА_3 подав в Ковельський міськрайонний суд про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

На клопотання ОСОБА_3 ОСОБА_2 міськрайонний суд ухвалою від 17.12.2014 року зупинив провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської Ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно з урахуванням успадкованого за законом до вирішення справи за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 міської Ради про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини.

Рішенням Ковельського міськрайонного суду від 06.2015 року у позові ОСОБА_3 відмовлено.

Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області від 05.05.2015 року рішення Ковельського міськрайонного суду від 06.02.2015 року залишено без змін, а ухвала апеляційного суду набрала законної сили з моменту проголошення.

Отже, судовими рішеннями встановлено, що ОСОБА_3 не прийняв спадщини після смерті ОСОБА_4, і тому не може претендувати на частку у спадковому майні.

В той же час суд вважає, що позивач ОСОБА_1 являється єдиним спадкоємицем, який вважається таким, що прийняв спадщину після смерті батька ОСОБА_6 та матері ОСОБА_4, а тому позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської Ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно з урахуванням успадкованого за законом підлягає до задоволення повністю.

Судові витрати по сплаті судового збору встановлять 1980,00 грн., які слід віднести на рахунок позивача на підставі поданої ним заяви.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 10, 60, 212-215, 225 - 228 ЦПК України, ст. ст. 1216, 1223, 1233, 1235, 1261, 1268, 1270, 1273 ЦК України ,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської Ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно з урахуванням успадкованого за законом задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_9 право власності на цілу квартиру № 2, яка розміщена по вул. Тімірязєва, 3 в м. Ковелі з урахуванням належних ОСОБА_1 часток, що були йому передані внаслідок приватизації та успадкованих в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_6, який помер 16.01.2006 року та ОСОБА_4, яка померла 18.04.2014 року.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд протягом десяти днів з часу отримання копії цього рішення .

Головуючий:ОСОБА_10