АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/5191/15 Справа № 203/6409/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Волошин М.П.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Волошина М.П.

суддів - Демченко Е.Л., Куценко Т.Р.

при секретарі - Жидковій Г.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПРОСТО страхування» на заочне рішення Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 29 січня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПРОСТО страхування» про стягнення страхового відшкодування,

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ПрАТ «Страхова компанія «ПРОСТО страхування» про стягнення страхового відшкодування.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що 11 квітня 2014 року ОСОБА_3, керуючи автомобілем НОМЕР_1, порушив вимоги Правил дорожнього руху та скоїв дорожньо-транспортну пригоду, внаслідок якої було завдано механічних ушкоджень автомобілю НОМЕР_2, під його керуванням, який належить на праві власності його матері - ОСОБА_4, яка отримала страхове відшкодування.

Цивільно-правова відповідальність винної у ДТП особи ОСОБА_3 була застрахована в ПрАТ «СК «ПРОСТО-СТРАХУВАННЯ».

ОСОБА_4 А отримала виплату страхового відшкодування в розмірі 11 240 грн. 09 коп., тобто не у повному обсязі, тому позивач звернувся до суду з позовом про стягнення страхового відшкодування та просив суд стягнути з відповідача 8 581, 66 грн.

Рішенням Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 29 січня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені.

Стягнуто з ПрАТ «Страхова компанія «ПРОСТО страхування» на користь ОСОБА_2 у рахунок страхового відшкодування 8 581, 66 грн. та у рахунок повернення судових витрат 243, 60 грн.

В апеляційній скарзі ПрАТ «Страхова компанія «ПРОСТО страхування» посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне зясування обставин справи просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення яким від мовити у задоволенні позовних вимог позивача.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню з наступних підстав.

Статтею 213 ЦПК України визначено, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Однак зазначеним вимогам закону ухвалене у справі рішення суду не відповідає

Так судом першої інстанції встановлено, що 11 квітня 2014 року 11 год. 30 хв. ОСОБА_3 керуючи автомобілем «Шевроле Авео» д.н. АЕ 9882ЕХ, на перехресті нерівнозначних доріг вул. Володарського та вул. Бородинської у м. Дніпропетровську, рухаючись по другорядній дорозі не надав дорогу транспортному засобу, який рухався по головній дорозі, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2, який після зіткнення продовжив некерований рух та скоїв зіткнення з автомобілем НОМЕР_3, під керуванням водія ОСОБА_5

Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні ушкодження, завдано матеріальні збитки, винним у скоєнні ДТП було визнано ОСОБА_3, що підтверджується копією довідки про ДТП від 11 квітня 2014 року та копією постанови Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 05 червня 2014 року.

Автомобіль марки «ВАЗ-2109» д.н. НОМЕР_4 на момент скоєння ДТП належав на праві приватної власності ОСОБА_4 (матері позивача), що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, наявною в матеріалах справи.

Автомобіль марки «Шевроле Авео» д.н. НОМЕР_5 на момент скоєння ДТП був застрахований в ПрАТ «СК «ПРОСТО-СТРАХУВАННЯ» згідно полісу № АС/4519590 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності, за яким визначена страхова сума (ліміт відповідальності) за шкоду заподіяну майну, яка становить 50 000 грн., що підтверджується копією зазначеного полісу, наявною в матеріалах справи.

Також встановлено, що 14 квітня 2014 року ОСОБА_2 звертався до ПрАТ «Страхова компанія «ПРОСТО страхування» з повідомленням про подію, що має ознаки страхового випадку по полісу АС 4519590 від 01 лютого 2014 року, з заявою на отримання страхового відшкодування від 07 травня 2014 року та запитом від 07 травня 2014, що підтверджується копіями зазначених письмових доказів, наявними в матеріалах справи (а.с. 8-9).

Встановлено, що 15 квітня 2014 року ОСОБА_2 направляв до ПрАТ «Страхова компанія «ПРОСТО страхування» лист-запрошення на проведення огляду пошкодженого в наслідок ДТП, яка мала місце 11 квітня 2014 року, автомобілю НОМЕР_2, яке проводилось 18 квітня 2014 року, що підтверджується копією зазначеного листа-запрошення, наявною в матеріалах справи (а.с. 12).

24 квітня 2014 року судовим експертом ОСОБА_6 було проведено експертне дослідження по визначенню вартості матеріального збитку, завданого власнику автомобілю НОМЕР_2 на підставі заяви ОСОБА_2 від 18 квітня 2014 року, згідно висновку якого складає 19 821, 75 грн., що підтверджується копією зазначеного висновку, копією протоколу огляду транспортного засобу від 18 квітня 2014 року, копією калькуляції вартості відновлюваного ремонту та копією фото-таблиці, наявними в матеріалах справи.

ОСОБА_4 надавала заяву в ПрАТ «Страхова компанія «ПРОСТО страхування» в якій просила здійснити належне їй страхове відшкодування на картковий рахунок її сина ОСОБА_2, на який в подальшому був здійснений платіж страхового відшкодування у розмірі 11 240, 09 грн., що підтверджується копією зазначеної заяви, копією страхового акту від 04 липня 2014 року та копією витягу карткового рахунку.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що 11 квітня 2014 року мала місце ДТП, внаслідок якої власник автомобілю НОМЕР_2 ОСОБА_4 зазнала матеріальної шкоди на суму у розмірі 19 821, 75 грн., приймаючи до уваги, що цивільно-правова відповідальність винної у ДТП особи була застрахована у відповідача за договором обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідно до якого страхова сума (ліміт відповідальності) за шкоду заподіяну майну становить 50 000 грн., також враховуючи, що відповідачем в рахунок відшкодування завданої матеріальної шкоди позивачу було сплачено страхове відшкодування у розмірі 11 240, 09 грн., суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Але з таким висновком суду погодитися не можна, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно зі ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акту (аварійного сертифіката).

Відповідно до ч.1 ст. 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Судом встановлено, що в результаті ДТП було пошкоджено пошкодженого автомобіля НОМЕР_6, який належить ОСОБА_4

Постановою Амур- Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 05 червня 2014 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення , передбаченого ст. 124 КУпАП.

Цивільно-правову відповідальність водія автомобіля НОМЕР_7, ОСОБА_3 застраховано в ПрАТ «Страхова компанія «ПРОСТО страхування», до якого і звернулась ОСОБА_4 з заявою про виплату страхового відшкодування, як власник пошкодженого автомобіля.

В матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували передачу позивачу право представляти інтереси ОСОБА_4 як власника автомобіля НОМЕР_6.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 отримала суму страхового відшкодування, не заперечувала проти її розміру, додаткових вимог до ПрАТ «Страхова компанія «ПРОСТО страхування» не заявляла та з позовом до суду не зверталась.

Посилання позивача на те, що заява ОСОБА_4 про перерахування належного їй страхового відшкодування, як власнику пошкодженого автомобіля, на картковий рахунок сина ОСОБА_2 є правовою підставою та зобовязанням отримання страхового відшкодування саме позивачу, безпідставні, оскільки право на відшкодування страхових виплат згідно діючого законодавства має страхувальник (його правонаступник або треті особи, визначені договором страхування).

Позивачем не надано доказів того, на якій правовій підставі він має право на отримання страхового відшкодування. Він не є стороною страхового договору, а також у нього відсутній статус вигодо набувача.

Згідно зі ст. 985 ЦК України страхувальник має право укласти їз страховиком договір на користь третьої особи, якій страховик зобовязаний здійснити страхову виплату у разі настання страхового випадку.

Зазначене положення міститься і в ст. 3 Закону України «Про страхування».

Відповідно до ст.. 1 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» : «потерпілі юридичні чи фізичні особи, життю, здоровю та/або майну яких заподіяна шкода внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з використанням транспортного засобу»

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України.

В матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують, що ОСОБА_2 є потерпілою особою відповідно до закону і що саме його майну заподіяна шкода, а тому не має права на одержання страхової виплати і на цій підставі є неналежним позивачем у позові про її стягнення.

З огляду не зазначене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню на підставі ч.ч.1, 3 ст. 309 ЦПК України, з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 303, 309, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПРОСТО страхування» - задовольнити.

Рішення Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 29 січня 2015 року скасувати.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПРОСТО страхування» про стягнення страхового відшкодування - відмовити.

Рішення апеляційного суду чинне з моменту проголошення та може бути оскаржено до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий: М.П.Волошин

Судді: Е.Л.Демченко

ОСОБА_7