Єдиний унікальний номер №243/3651/15-ц
Номер провадження №2/243/2061/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

(заочне)

«19» травня 2015 року м. Слов'янськ

Слов'янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого - судді Чемодурової Н.О.,

при секретарі - Жмарьові П.Б.,

за участю:

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника зацікавленої особи ОСОБА_3,

прокурора Чорного В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Слов'янська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, зацікавлена особа: Відділ опіки та піклування Слов'янської міської ради, про позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И В:

23 квітня 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з уточненою в ході судового розгляду позовною заявою, про позбавлення батьківських прав, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. 17 квітня 2015 року шлюб між сторонами було розірвано. Від цього шлюбу в них народився син, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. На теперішній час дитина проживає разом з матір'ю та знаходиться на повному її утриманні. Відповідач у вихованні дитини участі не бере, не несе витрат по утриманню і догляду за дитиною, з сином не спілкується, не турбується про його фізичний та духовний розвиток. В позовній заяві позивач просила позбавити ОСОБА_4 батьківських прав відносно ОСОБА_5, стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, та стягнути з ОСОБА_4 на її користь додаткові витрати на утримання дитини ОСОБА_5, у сумі 300 грн. щомісячно.

Ухвалою суду від 19 травня 2015 року позовні вимоги в частині стягнення з ОСОБА_4 додаткових витрат у сумі 300 грн., залишені без розгляду.

У судовому засіданні позивач, ОСОБА_1, та її представник, ОСОБА_2, який діє на підставі договору на представництво інтересів від 18 квітня 2015 року (а.с.20), уточнені позовні вимоги підтримали, наполягали на їх задоволенні, надали пояснення аналогічні викладеним у позові.

Відповідач, ОСОБА_4, в судове засідання не з'явився, про час дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Представник зацікавленої особи, ОСОБА_3, яка діє на підставі довіреності №29/01-497 від 12 травня 2015 року (а.с.29), в судовому засіданні позовні вимоги позивача підтримала, не заперечувала проти задоволення позову.

Вислухавши пояснення позивача та його представника, представника зацікавленої особи, прокурора, дослідивши матеріали справи та надані докази в межах заявлених позовних вимог (ст.11 ЦПК України) суд установив наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 165 Сімейного Кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Згідно свідоцтва про народження НОМЕР_3 ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_1, його батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_1 (а.с.9).

Згідно рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 17 квітня 2015р. шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 розірвано (а.с.22).

Неповнолітній ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, постійно мешкає з позивачем ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1, що підтверджується довідкою комунального підприємства «ЖЕК №7» від 09 квітня 2015 року за № 359 (а.с.10).

З довідки ДНЗ №08 від 16 квітня 2015р. за №11 вбачається, що ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 відвідує дошкільний навчальний заклад №8(ДНЗ №8) «Орлятко» з 2013 року по теперішній час. Батько ніколи не приймав ніякої участі в заходах ДНЗ №8. Дитину приводить і забирає з ДНЗ №8 «Орлятко» тільки мати (а.с.12).

Як вбачається зі змісту витягу з протоколу засідання психолого-медико-педагогічної консультації №04 від 23 січня 2014 року (а. с. 11), у ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, загальне недорозвинення мови ІІ рівня, знижена працездатність, словник не відповідає віковим вимогам.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Проте, жодного з покладених законом на батьків обов'язків, відповідач не виконує.

Верховний суд України в ч. 2 п. 16 Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року наголосив, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Відповідач свого батьківського обов'язку, зокрема обов'язку виховувати та утримувати дитину до досягнення нею повноліття, не виконує на протязі тривалого часу та не здійснює жодних дій, спрямованих на їх виконання.

Відповідно до положень Конвенції ООН про права дітей від 20.11.1989 року, ратифікованої Україною Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року за № 789 - ХІІ, дитина, з огляду на його фізичну і розумову незрілість вимагає спеціального захисту і турботи, включаючи належний правовий захист як до, так і після народження.

Статтею 150 Сімейного кодексу України закріплені обов'язки батьків по вихованню та розвитку дітей, у числі яких передбачені турбота про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, підготовки її до самостійного життя. Ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності встановленої законом.

Відповідно до ч.1 п.2 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Як вбачається зі змісту висновку органу опіки та піклування Слов'янської міської ради про позбавлення батьківських прав за №29/01-523 від 19.05.2015року (а.с.33), батько ОСОБА_4 самоусунувся від виконання батьківських обов'язків, не цікавиться успіхами сина, не турбується про його стан здоров'я, фізичний та духовний розвиток. ОСОБА_4 не спілкується з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, тобто батько нехтує своїми батьківськими обов'язками. ОСОБА_4 свої батьківські обов'язки не виконує протягом тривалого часу та не здійснює жодних дій спрямованих їх виконання. Вихованням та утриманням дитини займається мати, ОСОБА_1 У зв'язку з чим, орган опіки та піклування Слов'янської міської ради вважає доцільним позбавлення батька - ОСОБА_4, батьківських прав у відношенні його неповнолітньої дитини ОСОБА_5

У силу положень Закону і роз'яснень, даних у п. 15 Постанови пленуму Верховного суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав, тобто прав на виховання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інші, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтується на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Згідно з п. 17 зазначеної постанови, не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов'язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин.

Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла 18 років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 Сімейного кодексу України.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він є хронічними алкоголіками або наркоманами.

Як вбачається з повідомлення КЛПУ «Міський наркологічний диспансер міста Слов'янська» від 14 травня 2015р. вих. №2/84-2015, ОСОБА_4 взятий під нагляд в 2002 році. На теперішній час перебуває під наглядом з діагнозом: «Розлади психіки та поведінки внаслідок вживання декількох наркотичних та інших психоактивних речовин. Вживання зі шкідливими наслідками (а.с.32).

Позбавлення батьківських прав є крайньою мірою сімейно - правового характеру, вона застосовується до батьків, що не забезпечують належне виховання своїх дітей. По змісту Закону ухилення повинно бути навмисним, коли особа повністю розуміє наслідки своєї винної поведінки.

Обов'язок батьків по утриманню дітей до досягнення ними повноліття закріплений в ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 Сімейного кодексу України.

Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.

Проаналізувавши надані сторонами в силу ст. 60 ЦПК України докази, оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4, маючи реальну можливість виконувати передбачені сімейним законодавством батьківські обов'язки, завідомо, навмисно ухилявся від їх виконання у відношенні своєї неповнолітньої дитини. Тому суд визнає обґрунтованими позовні вимоги позивача про позбавлення відповідача батьківських прав у відношенні його неповнолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. За таких обставин, позов, заявлений з метою належного правового захисту прав та інтересів неповнолітньої дитини, судом визнається таким, що підлягає задоволенню.

Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача, аліменти на утримання неповнолітнього ОСОБА_5, у розмірі 1/4 частини усіх видів доходів щомісяця, але не менш 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня подачі позову та до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до положень ч.1 ст. 79 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

Рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дітей за один місяць, згідно вимогам ст. 367 ЦПК України підлягає негайному виконанню.

На підставі викладеного, керуючись п.2 ч.1 ст. 164, 165, 166, 180 Сімейного кодексу України, ст.ст. 3, 10, 60, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_4, зацікавлена особа: Відділ опіки та піклування Слов'янської міської ради, про позбавлення батьківських прав - задовольнити повністю.

Позбавити ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьківських прав у відношенні його неповнолітнього сина, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН: НОМЕР_1, який мешкає за адресою: АДРЕСА_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН: НОМЕР_2, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), щомісяця, починаючи з 23 квітня 2015 року, але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, і до досягнення ОСОБА_5 повноліття - ІНФОРМАЦІЯ_4.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дитини у межах суми платежу за один місяць.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається в Апеляційний суд Запорізької області через Слов'янський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлено 22 травня 2015 року.

Суддя Н.О. Чемодурова