Справа № 569/6940/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2015 року Рівненський міський суд Рівненської області

в особі головуючої судді - Панас О.В.

при секретарі - Ющишиній І.В.

з участю: позивачки - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Житлово-будівельного кооперативу "Швейник", ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до Рівненського міського суду з позовом, який уточнила 08.06.2015р., до Житлово-будівельного кооперативу "Швейник", ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини.

Свої вимоги обгрунтовує тим, що 29.11.2015 р. померла її мама ОСОБА_3. 03.03.2015 р. звернулась до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

13.04.2015 р. отримала повідомлення приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу ОСОБА_4 про відмову у видачі свідоцтво про право на спадщину за законом, після смерті матері на квартиру № 106, що знаходиться у м. Рівному по вул. Вербовій, 45, з підстав відсутності у поданих документах, правовстановлюючих документів котрі підтверджують реєстрацію права власності спадкодавця на дану квартиру.

Згідно довідки ЖБК «Швейник» № 356 від 03.02.2015 р. підтверджується, що померла мама дійсно була власником кооперативної квартири № 106 у будинку, що знаходиться в м. Рівному по вул. Вербовій, 45. ця квартира складається з однієї кімнати, жилою площею 33.9 м. кв., балансова вартість якої становить 4 761 крб. 37 коп., та станом на 28.12.1991 р. квартира виплачена повністю.

У вказаній вище квартирі вона проживала однією сімєю зі своїми батьками: померлою мамою - ОСОБА_3 та батьком - ОСОБА_2.

03.03.2015 р. її батько - ОСОБА_2 подав приватному нотаріусу заяву у якій відмовився від свого права на частку у спадщині на її користь та підтвердив, що квартира належить на праві особистої приватної власності ОСОБА_3

В судовому засіданні позивачка підтримала позов в межах його доводів та просила задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнав та не заперечив проти його задоволення. Пояснив, що АДРЕСА_1 належала на праві власності дружині. Пайові внески були сплачені за особисті кошти дружини, заощаджені до шлюбу та за кошти її родичів. Він ніколи не був членом ЖБК «Швейник».

Представник відповідача ЖБК «Швейник» подала до суду письмову заяву згідно якої просила визнати за ОСОБА_1 право власності на АДРЕСА_2 після смерті матері ОСОБА_3, як на спадкове майно належне померлій на праві особистої приватної власності. Просила справу розглянути в її відсутність.

Заслухавши пояснення позивачки, відповідача, дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що повідомленням від 13.04.2015 р. приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу ОСОБА_4 ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті матері на квартиру № 106, що знаходиться у м. Рівному по вул. Вербовій, 45, з підстав відсутності у поданих документах, правовстановлюючих документів котрі підтверджують реєстрацію права власності спадкодавця на дану квартиру.

З довідки ЖБК «Швейник» від 03.02.2015р. вбачається, що ОСОБА_3 належить на праві власності кв.106 будинку ЖБК «Швейник» за адресою: м.Рівне вул.. Вербова, 45 , балансова вартість 4761 крб. 34 коп. на 28.12.1991р., квартира виплачена повністю.

В технічному паспорті № 77743 на спірну с квартиру, власником зазначено ОСОБА_3 з розміром частки власності в одну цілу.

Згідно виписки з матеріалів інвентаризаційної справи КП Рівненське «МБТІ» № 873 від 21.04.2015 р. зазначена вище квартира належить на праві приватної власності ОСОБА_3, однак на підставі довідки ЖБК «Швейник» № 356 від 03.02.20 1 5 р. дані про присвоєння реєстраційного номера в реєстрі прав власності на нерухоме майно відсутні.

В зазначену квартиру ОСОБА_3 вселилася по ордеру № 106 від 05.01.1984р., яка була виділена на неї та чоловіка ОСОБА_2

З довідки ЖБК «Швейник» № 2410 від 05.12.2014р. підтверджується, що в АДРЕСА_3 зареєстровані та проживають: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_5, та до дня смерті 29.11.2014р. була зареєстрована ОСОБА_3.

З оглянутої спадкової справи № 6/2015 вбачається, що ОСОБА_1 03.03.2015р. за № 15 подала заяву про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_3, померлої 29.11.2014р. ОСОБА_2 03.03.2015р. за № 16 подав приватному нотаріусу заяву у якій відмовився від свого права на частку у спадщині на користь позивачки та підтвердив, що квартира АДРЕСА_4 належить на праві особистої приватної власності ОСОБА_3

Свідоцтвом про смерть підтверджується, що ОСОБА_3 померла 29.11.2014р., про що складено актовий запис № 1909, зареєстрований відділом ДРАЦСРС Рівненського міського управління юстиції.

Також судом встановлено, що 15.01.1982 р. було укладено шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_6, актовий запис № 45, зареєстрований відділом ЗАГС м.Рівне. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище ОСОБА_2.

Крім того, судом встановлено, що внесок за квартиру в кооператив «Швейник» 23.09.1983р. було прийнято від ОСОБА_6 на імя ОСОБА_3 в сумі 2030 крб., що підтверджує внесення коштів за квартиру, які належали особисто ОСОБА_3, дівоче прізвище якої було ОСОБА_6.

Довідкою ЖБК «Швейник» від 17.07.2015р. підтверджується, що ОСОБА_2 не є і не був членом кооперативу ЖБК «Швейник».

На момент повної сплати за вказану вище кооперативну квартиру діяв Закон УРСР «Про власність».

За ч. 1 ст. 15 цього Закону, член житлового, житлового - будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно.

Зазначена квартира була передана у користування померлій матері позивачки - ОСОБА_3 05.01.1984 року, що підтверджується копією ордеру № 106 , виданого на підставі рішення виконкому Рівненської міської Ради депутатів трудящих від 29.12.1983 р.№466.

До набрання чинності Цивільним кодексом України, закон не вимагав здійснення державної реєстрації прав на зазначену вище квартиру, а як вбачається з довідки ЖБК «Швейник» пайовий внесок за квартиру, станом на 28.12.1991 р., виплачено ОСОБА_3 повністю. Таким чином, з 28 грудня 1991 року ОСОБА_3 набула права власності на кооперативну квартиру № 106 у кооперативному будинку № 45, що належить ЖБК «Швейник» та знаходиться по вул. Вербовій у м. Рівному.

Виходячи з достовірно встановлених судом доказів підтверджується, що

спадкоємцями першої черги згідно ст. 1222. 1261 ЦК України, є ОСОБА_1 та ОСОБА_2, які постійно проживали разом із спадкодавцем . ОСОБА_1 своєчасно подала заяву про прийняття спадщини, ОСОБА_2 від прийняття спадщини відмовився на користь доньки ОСОБА_1

Таким чином, суд прийшов до висновку, що спірна квартира знаходиться на балансі у ЖБК «Швейник», право власності на це майно у спадкодавця виникло 28.12.1991 p., однак не було зареєстроване. Позивач є спадкоємцем за законом, за черговістю спадкування є спадкоємцем першої черги, ОСОБА_1 від спадщини не відмовилася та вчасно прийняла її, інший спадкоємець цієї ж черги відмовився від належної йому частки у спадковому майні на користь позивача та не претендував на частку у спільному майні подружжя.

За наведених обставин, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 знайшли своє підтвердження в суді, доводяться достовірними та належними доказами, а тому підлягають до задоволення, так як у інший спосіб захистити право позивачки не можливо, при цьому права інших осіб не порушуються..

На підставі викладеного, ст..ст. 392 1216, 1274, 1261Керуючись ст.ст. 10, 60, 82, 88, 212-215, 223, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на нерухоме майно - квартиру № 106 , яка складається з однієї кімнати, жилою площею 33,9 м.кв., знаходиться у кооперативному будинку ЖБК "Швейник" в м.Рівне по вул. Вербовій, 45, що входить до складу спадщини після смерті матері - ОСОБА_3, померлої 29.11.2014 року.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд з поданням в десятиденний строк апеляційної скарги з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: О.В.Панас