АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий у 1 інстанції: Чередніченко Н.П.
№ 22-ц/796/6883/2015 Доповідач: Шебуєва В.А.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2015 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва

в складі: головуючого-судді Шебуєвої В.А.,

суддів Крижанівської Г.В., Оніщука М.І.,

при секретарі Шпируку О.В.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 16 лютого 2015 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и л а:

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 16 лютого 2015 року позов Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк») до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 665 841,65 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1, ОСОБА_2 в рівних частках на користь ПАТ «Дельта Банк» судовий збір в розмірі 3654,00 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить вказане рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ПАТ «Дельта Банк» в повному обсязі. Посилається на те, що рішення суду першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. На думку апелянта, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про задоволення вимог ПАТ «Дельта Банк», оскільки позивач не довів права вимоги за кредитним договором №0 та виконання вимог чинного законодавства щодо повідомлення позичальника про заміну кредитора у зобов'язанні. Надані позивачем докази на підтвердження розміру заборгованості не відповідають дійсності. Суд не безпідставно не застосував до вимог ПАТ «Дельта Банк» позовну давність.

В апеляційній інстанції представник ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу та просить її задовольнити.

Представник ПАТ «Дельта Банк» просить відхилити подану апеляційну скаргу, а рішення суду залишити без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з'явився, повідомлений про місце і час розгляду справи, а тому судова колегія дійшла висновку про можливість слухання справи у його відсутність.

Вислухавши пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що 30 жовтня 2006 року між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ»УкрСиббанк» (банк), та ОСОБА_1 (позичальник) був укладений договір про надання споживчого кредиту та заставу майна №0. За умовами договору банк надав позичальнику кредит у розмірі 43095,00 доларів США зі сплатою позичальником за користування кредитом 11 % річних.

Відповідно до п. 1.2.2 кредитного договору позичальник зобов'язався повернути кредит у повному обсязі в терміни та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту згідно додатку №1 до Договору, але в будь-якому випадку не пізніше ніж 30 жовтня 2013 року.

Відповідно до п. 1.3.3., 1.3.4. кредитного договору нарахування процентів за цим договором здійснюється щомісяця, в останній робочий день поточного місяця, методом «факт/360» відповідно до вимог нормативно-правових актів Національного банку України та чинного законодавства. Строк сплати процентів встановлено з 01 по 25 число (включно) кожного місяця, наступного за тим, за який були нараховані Банком такі проценти (а. с. 5-15).

30 жовтня 2006 року між ПАТ»УкрСиббанк»(кредитор), ОСОБА_1 (позичальник) та ОСОБА_2 (поручитель) було укладено договір поруки №54426. Відповідно до умов даного договору ОСОБА_2 зобов'язався відповідати перед ПАТ «УкрСиббанк» за виконання ОСОБА_1 всіх своїх зобов'язань, що виникли з договору про надання споживчого кредиту та заставу майна №0, як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому (а. с. 16-17).

08 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним Договором, АТ «УкрСиббанк» передало (відступило) АТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого АТ «Дельта Банк» замінило АТ «УкрСиббанк» як кредитора (стало новим кредитором) у зазначених зобов'язаннях, а внаслідок передачі від АТ «УкрСиббанк» до АТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників. До АТ «Дельта Банк» перейшло право вимагати (замість АТ «УкрСиббанк») від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами, зокрема, і за договором про надання споживчого кредиту та заставу майна №0 від 30 жовтня 2006 року, укладеним із ОСОБА_1, та договором поруки №54426 від 30 жовтня 2006 року, укладеним із ОСОБА_2 (а. с. 19-21).

Посилаючись на неналежне виконання ОСОБА_1 зобов'язань за договором про надання споживчого кредиту та заставу майна №0 від 30 жовтня 2006 року, 08 травня 2014 року ПАТ «Дельта Банк» звернулося до суду з позовом про солідарне стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2 заборгованості, яка відповідно до довідки від 16 квітня 2014 року становить 60199,61 доларів США, що за офіційним курсом НБУ становить 745605,95 грн., з яких: 29 748,91 доларів США - заборгованість по тілу кредиту та 30 450,70 доларів США - заборгованість по процентах (а. с. 18).

В судовому засіданні 12 серпня 2014 року ПАТ «Дельта Банк» подало до суду заяву про збільшення позовних вимог, в якій просило стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 заборгованість, яка відповідно до наданих розрахунків станом на 05 серпня 2014 року становить 62767,93 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на день виконання розрахунку становить 771 894,34 грн., з яких: 29 748,91 грн. - заборгованість по тілу кредиту та 33019,02 доларів США - заборгованість по процентах (а. с. 56).

Суд першої інстанції дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог ПАТ «Дельта Банк», стягнувши з ОСОБА_1, ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором в розмірі 665 841,65 грн.

За результатом розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 колегія суддів дійшла висновку про необхідність скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до положень ст. ст. 553, 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України визначено, що кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно з ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням (ст. 516 ЦК України).

Установивши, що 08 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого АТ «УкрСиббанк» відступило АТ «Дельта Банк» права вимоги, зокрема, і за договором про надання споживчого кредиту та заставу майна №0 від 30 жовтня 2006 року та договором поруки №54426 від 30 жовтня 2006 року, суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо обґрунтованість вимог ПАТ «Дельта Банк» про стягнення з відповідачів заборгованості за договором про надання споживчого кредиту та заставу майна №0 від 30 жовтня 2006 року.

Разом з тим, судом було неправильно визначено суму заборгованості за вказаним договором.

Як вбачається з матеріалів справи, в обґрунтування вимог 12 серпня 2014 року ПАТ «Дельта Банк» суду був наданий розрахунок заборгованості станом на 05 серпня 2014 року на суму 771 894,34 грн., відповідно до якого проценти за користування кредитом були обраховані за ставкою 14% річних на суму поточної заборгованості та 28% річних на суму простроченої заборгованості (а. с. 56).

18 листопада 2014 року ПАТ «Дельта Банк» надав суду інший розрахунок на суму 665 841,65 грн., за яким проценти за користування кредитом були обраховані за ставкою 11% річних (а. с. 83).

Суд залишив поза увагою те, що за останнім розрахунком заборгованість відповідачів була обрахована по 02 жовтня 2014 року, тоді як в заяві про збільшення позовних вимог ПАТ «Дельта Банк» просило стягнути заборгованість по 04 серпня 2014 року. Відтак, суд вийшов за межі заявлених вимог ПАТ «Дельта Банк».

За розрахунками апеляційного суду сума заборгованості за договором про надання споживчого кредиту та заставу майна №0 від 30 жовтня 2006 року, укладеним з ОСОБА_1, станом на 05 серпня 2014 року становить 50 580,05 доларів США, що за офіційним курсом НБУ становить 655011,82 грн., з яких: 29 748,91 доларів США, що за офіційним курсом НБУ становить 385 248,56 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 20831,14 доларів США, що за офіційним курсом НБУ становить 269 763,26 грн. - заборгованість по процентам.

Відповідно до матеріалів справи, заперечуючи проти позову, ОСОБА_1 просила застосувати позовну давність.

Відповідно до положень ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися пропорушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст. ст. 252-255 ЦК України.

При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Оскільки умовами кредитного договору (графіком погашення кредиту) встановлені окремі самостійні зобов'язання, які деталізують обов'язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов'язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового траншу, а відтак і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення.

Таким чином, якщо за умовами договорів погашення кредиту та процентів повинно здійснюватись позичальниками частинами кожного місяця, у рахунок чого вносяться кошти, початок позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту (місяця, дня) невиконання позичальниками кожного із цих зобов'язань.

Відповідно до умов договору ОСОБА_1 зобов'язалася погашати кредит щомісячними платежами згідно встановленого графіку до 30 числа кожного місяця, наступного за звітним, а також сплачувати проценти за користування кредитом з 1 по 25 число кожного місяця, наступного за тим, за яким вони були нараховані. При цьому, останній платіж у погашення заборгованості за кредитним договором було здійснено ОСОБА_1 09 грудня 2008 року.

З позовом до суду про стягнення заборгованості ПАТ «Дельта Банк» звернулося лише 08 травня 2014 року.

Частиною 3 ст. 267 ЦК України визначено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Оскільки ОСОБА_1 подала заяву про застосування позовної давності, на користь ПАТ «Дельта Банк» підлягає стягненню заборгованість по кредиту та процентах за три останні роки, що передують зверненню позивача до суду, тобто з 08 травня 2011 року по 04 серпня 2014 року. Відповідно до матеріалів справи заборгованість за вказаний період становить 20 969,05 доларів США, що за офіційним курсом НБУ становить 271 549,19 грн., з яких:15 391,38 доларів США - заборгованість за кредитом, 5577,67 доларів США - заборгованість за процентами.

На підставі викладеного, рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 16 лютого 2015 року підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову ПАТ «Дельта Банк».

Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь позивача пропорційно до задоволених вимог підлягає стягненню 1285,46 грн. судового збору по 642,73 грн. з кожного.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313-315 ЦПК України, судова колегія, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 16 лютого 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту та заставу майна №0 від 30 жовтня 2006 року, яка за період з 08 травня 2011 року по 04 серпня 2014 року, становить 20 969,05 доларів США, що за офіційним курсом НБУ становить 271 549,19 грн., з яких:15 391,38 доларів США - заборгованість за кредитом, 5577,67 доларів США - заборгованість за процентами.

В іншій частині позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» 642,73 грн. судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» 642,73 грн. судового збору.

Рішення набирає законної сили з часу проголошення та може бути оскаржено протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді