233 № 224/3231/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2015 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Чернецький В. А.

при секретарі Купрєєнко А.С.

з участю позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні в залі суду у м. Костянтинівка справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про припинення права власності на частку у спільному майні та визнання права власності на 1/4 частину житлового будинку,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до Закону України Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у звязку з проведенням антитерористичної операції №1632-VІІ від 12.08.2014 року та Розпорядження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №19/0/38-15 від 27.03.2015 року справа передана для розгляду Костянтинівському міськрайонному суду Донецької області.

Позивач ОСОБА_1 проживала разом зі своїм сином ОСОБА_4 в будинку, який розташований за адресою: місто Світлодарськ, ПДУ, будинок № 40. В 1994 році вони приватизували цей будинок. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло, яке було видано органом приватизації - Вуглегірською ГРЕС - вони мали право сумісної власності на цей будинок по 1/2 частці кожний. 23 квітня 2009 року син позивачки помер. Перед смертю він заповідав свою частку майна ОСОБА_5, але рішенням Дебальцівського міського суду написаний ним заповіт було визнано недійсним. В звязку з цим після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на 1/2 частку будинку. Спадкоємцями майна сина першої черги є позивач та донька покійного ОСОБА_3. Кожний з них звернувся до нотаріальної контори с заявою про бажання прийняти спадщину і отримали її в розмірі по 1/4 частці. Після цього позивач запропонувала відповідачці виплатити грошима її частку в будинку. При цьому вона виходила з того, що будинок не може бути поділеним, частка онучки є незначною і не може бути виділена в натурі. Крім того відповідачка проживає в двокімнатній квартирі, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, і не має потреби в житлі. Позивачка просить припинити право власності ОСОБА_3 на 1/4 частку будинку, розташованого за адресою: Донецька область, місто Світлодарськ, ПДУ, будинок № 40. Визнати за позивачкою право власності на 1/4 частку будинку № 40, ПДУ, у місті Світлодарську, яка належить ОСОБА_3

У судовому засіданні позивачка підтримала заявлені позовні вимоги, просила суд задовольнити позов в повному обсязі по підставам, вказаним у позові...

Представник відповідача ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснила, що позивачка є бабусею її довірительниці ОСОБА_3, а вона є колишньою невісткою. Позивачка була прописана за адресою Донецька область, м.Світлодарськ, ПДУ, будинок,40, але мешкала за іншою адресою Донецька область, м.Світлодарськ, 26/66. В 2009 році помер батько її доньки відповідачки ОСОБА_4. Після смерті донька звернулась до нотаріальної контори с заявою про бажання прийняти спадщини, а саме 1/4 частини будинку, розташованого за адресою Донецька область, місто Світлодарськ, ПДУ, будинок № 40, але спадщину до сьогодні фактично не прийняла, бо позивачка їй в цьому заважає.

Заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

23 квітня 2009 року в м. Світлодарськ м. Дебальцеве Донецької області помер ОСОБА_4, про що свідчить свідоцтво про смерть серія 1-НО № 381464 виданого виконкомом Світлодарської міської ради м.Дебальцеве Донецької області (а.с.4)

Згідно свідоцтва № 86 від 25.04.1994 року про право власності на житло будинок за адресою Донецька область, м. Світлодарськ, ПДУ-40 належав на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1 1/2 частини та її померлому сину ОСОБА_4 1/2 частини (а.с.5)

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 17 вересня 2012 року спадкоємцями першої черги на майно ОСОБА_4 є його мати ОСОБА_1 та його донька ОСОБА_3 (а.с.6)

Право приватної власності позивача ОСОБА_1 на 1/4 частину будинку 40 ПДУ м. Світлодарськ Донецька область, зареєстровано Єнакієвським міжміським бюро технічної інвентаризації 11 жовтня 2012 року за номером 312 в низі 41 (а.с.7). Тобто вона фактично прийняла спадщину після смерті сина та юридично це оформила. Саме після цього їй стала належите ? частини спірного будинку (1/2 + ?).

Відповідачка ОСОБА_3 від своєї долі у спадщини не відмовилась та звернулась до нотаріуса с заявою про прийняття спадщини після батька, тобто вона виказала своє волевиявлення своєчасно, у встановленому порядку, що сторонами у судовому засіданні не заперечувалось. Оформити своє право на частку спадщини юридично, тобто зареєструвати своє право власності на ? часку спірного будинку, вона не може, бо необхідні для цього документи знаходяться у позивачки.

Суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

У відповідності до ст. 1261 ЦК України у першу чергу на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той із подружжя, хто його пережив, та батьки.

Після смерті спадкодавця ОСОБА_4 залишились два спадкоємця першої черги його дружина ОСОБА_1 та дочка ОСОБА_3, які є сторонами у справі. Доводів того, що відповідачка повинна бути позбавлена батьківського спадку, позивачка суду не надала, таке питання не ставила і те, що відповідачка є дочкою спадкодавця, не оспорювала.

Вирішуючи питання про відмову у задоволенні позову суд виходить з того, що право на спадок є непорушним та гарантується державою. Позивачка це своє право реалізувала та отримала спадок після смерті свого чоловіка, а дочка не відмовилась від спадку, про що в нотаріальну контору подала відповідну заяву. Позбавити її спадку та закріпити право власності на весь будинок за позивачкою означало би порушення закону та основних прав громадян.

На підставі визначеного і керуючись ст.ст. 88, 158, 179, 185, 197, 209, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про припинення права власності на частку у спільному майні та визнання права власності на 1/4 частину житлового будинку відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Запорозької області через Костянтинівський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя