Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.06.2015 Справа №607/20848/14-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді Черніцької І.М.

за участю секретаря Добрянської О.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до приватного акціонерного товариства Страхове товариства Іллічівське про відшкодування моральної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулась до суду із позовом, який згодом уточнили, до приватного акціонерного товариства Страхове товариства Іллічівське про стягнення з ПАТ «СТ Іллічівське» на користь позивачів по 5000 грн. страхового відшкодування в рахунок відшкодування моральної шкоди завданої ушкодженням здоровя, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

В обґрунтування вимог позивач вказує, що 05 грудня 2013 року з вини відповідача ОСОБА_3 сталась дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої автомобілю марки «Део Ланос» під керування ОСОБА_2, було завдано матеріальних збитків, а позивачі отримали тілесні ушкодження.

Постановою Тернопільського міськрайонного суду від 04 лютого 2014 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП.

Вважають, що внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди їм було завдано моральної шкоди, яка виразилась у фізичному болю та стражданнях із за ушкодження здоровя, яку оцінюють ОСОБА_2 у розмірі 50 000 грн., а ОСОБА_1 -30 000 грн.

На день вчинення даної ДТП автомобіль відповідача був застрахований у ПАТ «Страхове товариство Іллічівське» та згідно полісу страхування ліміт відповідальності за шкоду завдану здоровю становить по 5000 грн. на кожного потерпілого.

Посилаючись на наведене, просить стягнути з ПАТ «Страхова компанія «Україна» на користь позивачів по 5000 грн. страхового відшкодування (в межах ліміту страхування) в рахунок компенсації моральної шкоди завданої ушкодженням здоровя.

У судове засідання позивачі та їх представник не зявилися, хоча про час та місце його були повідомлені належним чином. Попередньо від представника надійшла суду заяву про слухання справи без їх участі. Позов підтримують та просять задовольнити.

Представник Страхової компанії у судове засідання не зявився, хоча про час та місце його був повідомлений належним чином. Попередньо надіслав суду заперечення на позов, зазначив, що позовні вимоги є безпідставними, а тому просив відмовити у задоволенні позову. Також вказав про слухання справу без їх участі.

Судом встановлено, що 05 листопада 2013 року близько 13 год. 15 хв. гр.. ОСОБА_3 керуючи транспортним засобом марки «Деу Ланос», д.н.з. НОМЕР_1, виїжджаючи на договору зі стоянки по вул.Текстильна, 28ч в м .Тернополі, був неуважний, не слідкував за дорожньою обстановкою, не дав дорогу та допустив зіткнення з транспортним засобом марки «Деу», д.н.з. НОМЕР_2, під керування водія ОСОБА_2, який рухався попереду нього та зупинився, чим порушив вимоги п.п. 1.4,1.5., 2.3. (б), 10.1., 10.2. Правил дорожнього руху УКраїни.

Вказані обставини справи встановлені постановою Тернопільського міськрайонного суду від 04 лютого 2014 року, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

Внаслідок ДТП водій автомобіля ОСОБА_2 та пасажир ОСОБА_1 отримали тілесні, а автомобіль - механічні пошкодження на суму 9637,50 грн.

Власником транспортного засобу марки «Деу Ланос», д.н.з. НОМЕР_1 є ОСОБА_3, що стверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу від 19.10.200 року.

Власником транспортного засобу марки «Деу Ланос», державний номерний знак ВО 0137АМ є Козоріз В,І. що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії ВОС 047305, виданим ВРЕР УДАІ УМВСУ В Тернопільській області.

ОСОБА_1 володіє даним транспортним засобом на підставі довіреності посвідченої приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу від 30.03.2010 року, строком на 5 років та зареєстрованої в реєстрі за №1147.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 як власника транспортного засобу марки «Деу Ланос», державний номерний знак НОМЕР_1 застрахована у ПАТ «Страхове товариство» Іллічівське», що підтверджується Полісом від 28.12.2012 року №АЕ/1382041 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, термін дії якого з 04.01.2013 року по 03.01.2014 року.

З поліса обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ/1382041 від 28.12.2012 встановлено, що ліміт відповідальності на одного потерпілого за шкоду завдану життю та здоровю становить 100 000 грн.

З висновку експерта за №1807 від 30.12.2013 року встановлено, що у ОСОБА_2 при госпіталізації 05.12.2013 року був виявлений синець (підшкірна гематома) лівої половини лобної ділянки голови та діагностична закрита черепно-мозкова травма струс головного мозку. За ступенем тяжкості дані ушкодження належать до легких тілесних ушкоджень із короткочасним розладом здоровя.

З виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 02/12484 виданої КЗ «Тернопільської обласної ради «Тернопільська університетська лікарня» вбачається, що у період з 05 грудня по 10 грудня 2013 року ОСОБА_4 перебувала на стаціонарному лікуванні в нейрохірургічному відділенні КЗ ТОР « Тернопільська університетська лікарня» із діагнозом закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку. Підшкірна гематома лобної ділянки

З листа відповіді Тернопільської комунальної міської лікарні №2 від 20.06.2014 року вбачається, що ОСОБА_2 у період з 11 грудня по 23 грудня 2013 року перебувала на обстеженні та лікуванні в поліклінічному відділенні ТКМЛ №2 з діагнозом закрита черепно-мозкова травма. Стус головного мозку.

Із виписки з історії хвороби №01845 виданої поліклінічним відділення комунальної міської лікарні №2 вбачається, що ОСОБА_4 у період з 24 по 30 грудня 2013 перебувала на лікуванні в ДСП ТМКЛ №2 з клінічним діагнозом правобічна цервікокраніалгія на грунті остеохондрозу, фаза загострення з вираженим больовим синдромом. Анемія легкого ступеня важкості, асенізація ЦНС.

Із виписки з історії хвороби №01791 виданої поліклінічним відділення комунальної міської лікарні №2 вбачається, що ОСОБА_1 у період з 12 по 20 грудня 2013 перебував на лікуванні в ДСП ТМКЛ №2 з клінічним діагнозом: гіпертонічна хвороба ІІ ступеня, ступінь артеріальної гапертензії2 , кризовий перебіг, помірний кардіоваскулярний ризик. Вертеброгенна цервікокраніалгія на ґрунті остеохондрозу, деформуючого спондильозу шийного відділу хребта, фаза загострення з помірно вираженим больовим синдромом.

З листів непрацездатності серії АГВ № 135319 від 24.12.2013 року, серії АВС №878313 від 10.12.2013 року та серії АГВ № 135110 від 11.12.2013 року встановлено, що у період з 05 грудня по 30 грудня 2014 року ОСОБА_2 перебувала на лікарняному.

З листа непрацездатності серії АГВ №135141 виданого Тернопільською міською Комунальною лікарнею №2 від 12.12.2013 року вбачається, що ОСОБА_1 у період з 12 по 20 грудня 2013 перебував на лікарняному.

Встановлено та визнається сторонами спору, що страхова компанія виплатила позивачам завдану матеріальну шкоду пошкодження автомобіля та шкоду завдану ушкодження здоровя на придбання ліків у розмірі 596 та 1520 грн.

Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

В силу вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу,в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до вимог ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до положень ст. 3 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Виходячи із змісту ст. 979 ЦК України та вимог ч. 1 ст. 16 Закону України Про страхування за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплатити страхові платежі та виконувати інші умови договору.

В силу вимог ст. 22 ЗУ Про загальнообов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність власника автомобіля ОСОБА_5 ОСОБА_3 за шкоду, яка заподіяна життю, здоров'ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації автомобіля застрахована у ПАТ«СТ «Іллічівське» 28.12.2012 року, строком з 04.01.2013 року по 03.01.2014 року ДТП за участю застрахованого автомобіля мала місце 05.12.2013 року на час дії договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника автомобіля .

Вина водія ОСОБА_3 у вчиненні ДТП підтверджується постановою Тернопільського міськрайонного суду від 04 лютого 2014 року.

Страхова компанія була повідомлена про страховий випадок та страхової виплати по даний час не здійснила.

Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" №5090 від 5.07.2012 року, який опубліковано 4 серпня 2012 року, внесено ряд змін та доповнень в ОСОБА_6 №1961.

Згідно статті 2 розділу II. Прикінцеві та перехідні положення вищевказаного Закону №5090 -"Норми цього Закону не застосовуються до договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладених до набрання чинності цим Законом".

ОСОБА_6 набирає чинності через три місяці з дня його опублікування, крім підпунктів 13-21 пункту 2 розділу I цього Закону, які набирають чинності через шість місяців з дня опублікування цього Закону.

Отже вказані спірні правовідносини охоплюються статтями 22, 23, 27 Закону №1961в редакції, яка викладене нижче:

Отже вказані спірні правовідносини охоплюються статтями 22, 23, 27 Закону №1961в редакції, яка викладене нижче:

Стаття 22.3.-" Потерпілому відшкодовується також моральна шкода, передбачена пунктами 1, 2 частини другої статті 23 Цивільного кодексу України. Така шкода відшкодовується у встановленому судом розмірі відповідно до вимог статті 23 Цивільного кодексу України. При цьому страховик відшкодовує не більше ніж 5 відсотків ліміту, визначеного у пункті 9.3 статті 9 цього Закону.

Положеннями п. 9.3. визначено, що розмір страхової суми за шкоду, заподіяну життю та здоровю потерпілих, становить 100 тисяч гривень на одного потерпілого. Вказаний розмір також погоджений сторонами у договору страхування.

Різницю між сумою відшкодування, визначеною судом, та сумою, яка має бути відшкодована страховиком, сплачує особа, яку визнано винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди.

Стаття 23. Відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров'ю потерпілого

Шкодою, заподіяною життю та здоров'ю потерпілого у результаті дорожньо-транспортної пригоди, є шкода (в тому числі моральна шкода), пов'язана:

з лікуванням потерпілого;

з тимчасовою втратою працездатності потерпілим;

із стійкою втратою працездатності потерпілим;

із смертю потерпілого.

Таким чином, суд вважає, що в силу вимог ст.ст. 3,20,22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. 1194 ЦК України завдана матеріальна шкода підлягає відшкодуванню страховою компанією в межах ліміту відшкодування.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, приймаючи до уваги фізичний біль та страждання, яких зазнали позивачі у звязку з ушкодженням здоровя, ступінь тяжкості отриманих пошкоджень, тривалість лікування та втрату працездатності, суд вважає, що позовні вимоги позивачів підлягають до повного задоволення, шляхом стягнення з ПАТ «Страхове товариство «Іллічівське» на їх користь завдану моральну шкоду у звязку з ушкодженням здоровя у розмірі по 5000 грн. на кожного.

Суд не приймає до уваги доводи представника Страхового товариства про застосування до даних відносин ст. 22,26 ОСОБА_6 УКраїни «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», в редакції ЗУ від 05.07.2012 року, оскільки договір страхування даного автомобіля був укладений до набрання чинності даного Закону та вказаних змін до статей( які набрали чинності 04 лютого 2013 року). На момент укладення даного договору 28.12.20132 року діяли положення ст.ст. 22,23 в редакції, яка зазначена вище.

ОСОБА_3 того, в силу вимог ст. 88 ЦПК України із відповідача на користь держави слід стягнути судовий збур у розмірі 243.60 грн.

Керуючись статями 10, 11 ч.1, 60, 61 210, 212, 215, 293, 294 ЦПК України, ст.ст. 23, 979, 988, 1166, 1167, 1187, 1188 ЦК України, ст.ст. 6, 16, 22, 33, 36, 29, 37 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до приватного акціонерного товариства Страхове товариство Іллічівське про відшкодування моральної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити.

Стягнути з приватного акціонерного товариства Страхове товариство Іллічівське на користь ОСОБА_1, ОСОБА_2 моральну шкоду завдану ушкодження здоровя у розмірі по 5000 (пять) грн. на кожного потерпілого.

Стягнути з приватного акціонерного товариства Страхове товариства Іллічівське на користь держави судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом .

Головуючий суддяОСОБА_7