НОВОМОСКОВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 183/5060/14
№ 2/183/303/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 квітня 2015 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі:

головуючої судді Березюк В.В.,

секретаря Тен І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Перещепинської міської ради, треті особи - ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності в порядку спадкування за законом,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до Перещепинської міської ради, треті особи - ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності в порядку спадкування за законом, яким просить:

- встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 разом зі спадкодавцем ОСОБА_5, померлим ІНФОРМАЦІЯ_1, на час відкриття спадщини;

- визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку (пай), передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 6,700 га, яка розташована не території Перещепинської міської ради в порядку спадкування за законом після смерті його батька ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1;

- визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті його батька ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1;

- визнати за ОСОБА_1 право власності на земельні ділянки, розміром 0,250 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, та розміром 0,1955 га для ведення особистого підсобного господарства, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті його батька ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

В обґрунтування свого позову позивач зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його бабуся ОСОБА_6. Після її смерті спадщину прийняв батько - ОСОБА_5, втім за час життя він не встиг отримати свідоцтво про право на спадщину на своє ім'я, оскільки ІНФОРМАЦІЯ_1 помер.

Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку АДРЕСА_1, земельної ділянки, розташованої за цією ж адресою, та земельної ділянки, розташованої та території Перещепинської міської ради.

Звернувшись до приватного нотаріуса Новомосковського районного нотаріального округу Дейнего С.І. із заявою про прийняття спадщини на вказане майно, нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з пропущенням ним встановлених законом строків для прийняття спадщини.

Однак, як зазначає позивач на день смерті батька він постійно з ним проживав, хоча зареєстрований був за іншою адресою, а тому вважав себе таким, що прийняв спадщину.

За таких обставин позивач звернувся з даним позовом до суду за захистом своїх порушених справ як спадкоємця за законом.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_8 позов підтримав у повному обсязі, просив його задовольнити мотивуючи його обставинами викладеними в позовній заяві. В наступне судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву про розгляд справи у свою відсутність, позов підтримав у повному обсязі, просив його задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у свою відсутність, проти позову не заперечують.

Треті особи - ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснили, що не заперечують проти задоволення позову, а також зазначили, що позивач проживав разом із спадкодавцем ОСОБА_5 на час відкриття спадщини. В наступне судове засідання треті особи не з'явилися, надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, проти позову не заперечували.

Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку.

З наданої суду копії свідоцтва про народження ОСОБА_1 вбачається, що ОСОБА_5 є його батьком (а.с.5). А згідно свідоцтва про народження ОСОБА_5 його матір'ю є ОСОБА_6, яка, відповідно, є бабусею ОСОБА_1 (а.с.7).

ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_2, про що свідчить свідоцтво про її смерть (а.с.6). Після її смерті відкрилась спадщин у вигляді:

- житлового будинку АДРЕСА_1, який належав ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок (домоволодіння) (а.с.13);

- земельної ділянки площею 0,4455 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,250 га, та для ведення особистого підсобного господарства 0,1955 га, яка знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, що стверджується державним актом на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 від 18.04.2001 року (а.с.12);

- земельної ділянки, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 6,700 га, яка розташована не території Перещепинської міської ради, що стверджується державним актом на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2 від 24.12.2001 року (а.с.11).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Судом встановлено, що за життя ОСОБА_6 заповіту не склала, а тому спадкування в даному випадку здійснюється за законом.

Відповідно ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Суду надано листи Перещепинської міської ради від 02.04.2015 року за № 2.26-291, та від 14.04.2015 року за № 2.26-325, згідно яких міська рада повідомила суд, що за адресою: АДРЕСА_1, станом на ІНФОРМАЦІЯ_2 були зареєстровані та проживали ОСОБА_6 та її син ОСОБА_5 (а.с.95, 96).

Суду також надано довідку, видану Перещепинською міською радою 11.11.2014 року за № 3920, згідно якої за адресою: АДРЕСА_1, з 08.04.1977 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 були зареєстровані та проживали ОСОБА_6 та її син ОСОБА_5 (а.с.39).

Суду надано також акт від 12.11.2014 року, складений комісією у складі депутата Перещепинської міської ради, згідно якого ОСОБА_5 проживав спільно зі своєю матір'ю ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.40).

Отже, суд вважає встановленим той факт, що ОСОБА_5 прийняв спадщину після смерті своєї матері на підставі ст. 1268 ЦК України.

На виконання ухвали Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11.02.2015 року Новомосковська районна державна нотаріальна контора повідомила, що за даними нотаріальної контори спадкова справа після смерті ОСОБА_6, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2, не заводилась (а.с.30).

А відтак, інших спадкоємців після смерті ОСОБА_6, окрім ОСОБА_5, судом не встановлено.

Згідно свідоцтва про смерть ОСОБА_5, останній помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.8).

Із спадкової справи, заведеної приватним нотаріусом Новомосковського районного округу Дніпропетровської області Дейнего С.І. вбачається, що після смерті ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після його смерті 17.02.2014 року звернувся його син - ОСОБА_1, (а.с.31-34).

Тобто, на виконання вимог ч.1 ст. 1268 ЦК України, ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Новомосковського районного округу Дніпропетровської області Дейнего С.І., з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено у зв'язку з пропуском встановленого ст. 1270 ЦК України строком для прийняття спадщини (а.с.9, 34).

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Факт спільного проживання позивача разом з батьком на день його смерті за адресою: АДРЕСА_1, підтверджується Актом, складеним комісією у складі депутата Перещепинської міської ради, відповідно до якого, позивач мешкав за вищезазначеною адресою разом з батьком, здійснював за ним догляд та поховав його за власний рахунок (а.с.10).

Крім того, даний факт підтвердили ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

А, відтак, суд вважає, що в частині встановлення факту постійного проживання ОСОБА_1 разом зі спадкодавцем ОСОБА_5, померлим ІНФОРМАЦІЯ_1, на час відкриття спадщини, позов підлягає задоволенню.

Однак, щодо визнання права власності на будинок та земельні ділянки, то в цій частині суд вважає за необхідне відмовити виходячи з наступного.

Цивільним кодексом України, а також спеціальним законодавством, зокрема Законом України «Про нотаріат», підзаконними нормативними актами, визначено нотаріальний порядок оформлення права на спадщину, що відповідає встановленій законодавством сукупності функцій, притаманній юрисдикційній діяльності судів та нотаріусів.

В матеріалах справи відсутні докази відмови державної нотаріальної контори у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок та земельні ділянки, оскільки відмвоав нотаріуса мотивована лише пропуском строку (а.с.34). Отже, у позивача, на даний момент, відсутні перешкоди для позасудового способу реалізації своїх спадкових прав - отримання свідоцтва про право на спадщину на спірний житловий будинок та земельні ділянки у державній нотаріальній конторі у встановленому порядку.

За наявності ж умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права власності судовому розглядові і захисту не підлягають, і це є самостійною підставою для відмови в позові. Отже у позові і в цій частині слід відмовити.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. ст. 3, 10, 57-60, 212, 214, 215, 224 ЦПК України, ст. ст. 3, 15, 220, 392, 717, 1268 ЦК України, ст.ст. 548, 549 ЦК України 1963 року, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Перещепинської міської ради, треті особи - ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності в порядку спадкування за законом - задовольнити частково.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 разом зі спадкодавцем ОСОБА_5, померлим ІНФОРМАЦІЯ_1, на час відкриття спадщини.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана в апеляційний суд Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд в десятиденний строк після його проголошення. Особи, які брали участь у судовому засіданні, але не були присутніми під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.В. Березюк