Ухвала

іменем україни

08 липня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів cудової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Савченко В.О., Амеліна В.І., Остапчука Д.О., -

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Національної телекомпанії України про визнання звільнення незаконним, скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою Національної телекомпанії України на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 17 грудня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Національної телекомпанії України про визнання звільнення незаконним, скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди.

Позовні вимоги мотивував тим, що з 2002 року перебував із відповідачем у трудових відносинах, наказом № 619-к від 26 серпня 2014 року його було незаконно звільнено з посади заступника генерального директора у зв'язку зі змінами в організації виробництва та скорочення штату на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України, оскільки не було дотримано вимог ст. ст. 42, 49-2 КЗпП України.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2014 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 17 грудня 2014 року, позов задоволено частково.

Визнано звільнення ОСОБА_4 незаконним.

Скасовано наказ Національної телекомпанії України від 26 серпня 2014 року № 169-к «По особовому складу» щодо звільнення ОСОБА_4

Поновлено ОСОБА_4 на посаді заступника генерального директора Національної телекомпанії України з 29 серпня 2014 року.

Стягнуто з Національної телекомпанії України на користь ОСОБА_4 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 17 403 грн 04 коп та 3 000 грн на відшкодування моральної шкоди.

Допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_4 на роботі та стягнення на користь позивача середнього заробітку за один місяць в розмірі 9 492 грн 57 коп.

Вирішено питання про судові витрати.

У касаційній скарзі Національна телекомпанія України просить ухвалені у справі судові рішення скасувати, і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_4, мотивуючи свої вимоги неправильним застосуванням судами норм матеріального права і порушенням норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Установлено й це вбачається з матеріалів справи, що рішення суду ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для їх зміни чи скасування не встановлено.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, дослідивши докази у справі й давши їм належну оцінку в силу вимог ст. 212 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_1987/ed_2014_10_30/pravo1/T041618.html?pravo=1>, а також, врахувавши обставини справи, обґрунтовано виходив з того, що звільнення позивача з займаної посади за п. 1 ст. 40 КЗпП України проведено з порушенням вимог чинного трудового законодавства, зокрема ч. 1 ст. 42, ч. 2 ст. 49-2 КЗпП України.

Колегія суддів погоджується з такими висновками судів першої та апеляційної інстанцій, оскільки вони узгоджуються з матеріалами та обставинами справи.

Доводи касаційної скарги Національної телекомпанії України на увагу не заслуговують та висновків судів не спростовують.

Матеріали витребуваної справи не свідчать про те, що судами при розгляді даної справи допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені ст. ст. 338-341 ЦПК України як підстави для скасування рішень.

Таким чином, оскаржувані рішення судів ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстави для їх скасування відсутні.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Ураховуючи вищенаведене та керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Національної телекомпанії України відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 17 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.О. Савченко

В.І. Амелін

Д.О. Остапчук