АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1272/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : на ухвалу Суходольський О. М.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоКорнієнко Н. В.
суддівГончар Н. І. , Пономаренка В. В.
при секретаріНаконечній М.М.,

з участю: представника апелянта ОСОБА_6,

позивачки ОСОБА_7,

представника ОСОБА_8-ОСОБА_9,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу Малого приватного виробничо-комерційного підприємства «РСТ» на ухвалу Черкаського районного суду Черкаської області від 14 квітня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_8 про стягнення боргу за договором позики, -

в с т а н о в и л а :

14 квітня 2015 року ОСОБА_7 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_8 про стягнення боргу за договором позики, мотивуючи тим, що 15 травня 2011 року між сторонами був укладений договір позики, відповідно до якого ОСОБА_7 передала ОСОБА_8 в якості позики 100 000 грн. Зазначену суму позичальник зобов'язалася повернути до 31 грудня 2013 року. Про отримання зазначеної суми ОСОБА_8 видала позивачу відповідну розписку. Однак, всупереч умовам позики відповідач запозичені гроші не повернув.

В заяві про забезпечення позову ОСОБА_7 просила суд накласти арешт на нерухоме майно, яке належить ОСОБА_8 на підставі договору купівлі-продажу від 18 травня 2011 року, а саме: на 13/50 частин нежитлового приміщення магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1» за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 590,2 кв. м.

Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської від 14 квітня 2015 року заяву про забезпечення позову задоволено.

Постановлено вжити заходи забезпечення позову по даній справі, а саме: накласти арешт на нерухоме майно - на 13/50 частин нежитлового приміщення магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1», що знаходиться в АДРЕСА_1, яке належить відповідачу ОСОБА_8 на підставі договору купівлі-продажу від 18 травня 2011 року, зареєстрованого в реєстрі за №2570.

В апеляційній скарзі представник Малого приватного виробничо-комерційного підприємства «РСТ» (далі -МПВКП «РСТ»), вважаючи, що ухвала суду постановлена без з'ясування всіх обставин справи, просить її скасувати та постановити нову ухвалу про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Заслухавши учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи та доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Постановляючи ухвалу про задоволення заяви про забезпечення, суд першої інстанції виходив з того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду, оскільки суд першої інстанції не з'ясував та не перевірив, кому саме на праві власності належить вищевказане майно.

Встановлено, що ОСОБА_7 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_8 про стягнення боргу за договором позики з ціною позову 100 000 грн. (а.с. 1-2)

Відповідно до ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідності заявлених позовних вимог. Вжиті заходи повинні застосовуватися лише у разі необхідності та повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами, оскільки безпідставне звернення з такою заявою може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

В п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" роз'яснено, що при розгляді заяви про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Крім того, слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Тут же роз'яснено, що забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

З наданих до апеляційної скарги доказів вбачається, що рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 29 грудня 2014 року по справі №711/9578/13ц, яке було залишено без змін апеляційним судом Черкаської області, витребувано на користь МПВКП «РСТ» у ОСОБА_8, ОСОБА_10 ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13 нежитлове приміщення магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1» (приміщення з № 3-1 по № 3-15), А-9, А1-1. 590,2 кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та зобов'язано їх передати вказане приміщення на користь МПВКП «РСТ».

Визнано за Малим приватним виробничо-комерційним підприємством «РСР» право власності на нежитлове приміщення магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1» (приміщення з №3-1 по № 3-15 ), А-9, А1-1, 590,2 кв.м, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 17-24, 25).

Проте, суд першої інстанції при постановленні ухвали про забезпечення позову на зазначені норми закону та обставини уваги не звернув та прийшов до передчасного висновку про накладення арешту на нерухоме майно - на 13/50 частин нежитлового приміщення магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1», що знаходиться в АДРЕСА_1, не переконавшись у тому, хто є дійсним власником арештованого майна.

Відповідно до положень п.3 ч.1 ст.312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Керуючись ст.303, 307, 312, 314, 315 ЦПК України колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника Малого приватного виробничо-комерційного підприємства «РСТ» задовольнити частково.

Ухвалу Черкаського районного суду Черкаської області від 14 квітня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_8 про стягнення боргу за договором позики скасувати.

Питання про забезпечення позову по даній справі передати на новий розгляд до Черкаського районного суду Черкаської області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :