Апеляційний суд Житомирської області
Справа №294/1602/14-ц Головуючий у 1-й інст. Мельничук О. О.
Категорія 30 Доповідач Заполовський В. Й.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді Заполовського В.Й.,

суддів: Забродського М.І., Шевчук А.М.,

за участю секретаря судового засідання Кучерявого О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Чуднівського районного суду Житомирської області від 29 квітня 2015 року , -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом. Обґрунтовуючи позов зазначав, що 05.01.2014 року ОСОБА_2, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння та керуючи автомобілем «Opel Astra», реєстраційний номер НОМЕР_1, в районі будинковолодіння № 13 по вул. Будьонного в селі Карпівці Чуднівського району Житомирської області порушив вимоги п.п.1.5, 2.3 «б», 12.3 «Правил дорожнього руху України», а саме невірно оцінив дорожню обстановку, своєчасно не зменшив швидкості та не застосував термінового гальмування, внаслідок чого здійснив наїзд на нього. Від наїзду йому були завдані середнього ступеня тяжкості тілесні ушкодження та у зв'язку з цим він проходив лікування, на що поніс грошові витрати.

За наведених обставин, ОСОБА_1 просив стягнути з ОСОБА_2 на свою користь загалом 4 767,08 грн. витрачених на додаткове лікування, яке проходив періодично в липні 2014 року та січні - лютому 2015 року.

Рішенням Чуднівського районного суду Житомирської області від 29 квітня 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1 775,52 грн. у порядку відшкодування заподіяної внаслідок ДТП матеріальної шкоди.

Вирішено питання судових витрат.

Не погодившись з рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі.

Зокрема зазначає, що з сумою відшкодування не погоджується, оскільки суд визначаючи розмір відшкодування шкоди взяв до уваги лише довідку лікувальної установи від 23.04.2015 року та виписки із історії хвороб про використані на лікування медичні препарати. Однак у вказані документи не внесені витрати на придбання операційних наборів, засобів господарського значення, а також дорогоцінних ліків, які використовувалися при лікуванні.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах визначених ст. 303 ЦПК України колегія суддів визнає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Як встановив суд та підтверджено матеріалами справи, 05.01.2014 року ОСОБА_2 керуючи автомобілем «Opel Astra» в с. Карпівці Чуднівського району Житомирської області порушив вимоги п.п.1.5, 2.3 «б», 12.3 «Правил дорожнього руху України», внаслідок чого здійснив наїзд на ОСОБА_1 Від наїзду останньому були завдані середнього ступеня тяжкості тілесні ушкодження.

Вина ОСОБА_2 у наїзді на ОСОБА_1 доведена вироком Чуднівського районного суду Житомирської області від 06.06.2014 року та не заперечується останнім.

Цим же вироком суду вирішено цивільний позов, за яким стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 13 101,97 грн. на відшкодування матеріальних збитків понесених на лікування, та 15 000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Також зі ОСОБА_2 на користь держави в особі Чуднівської центральної районної лікарні стягнуто 2 640 грн. витрат понесених на лікування ОСОБА_1

Вказані обставини визнані представником позивача в ході апеляційного розгляду справи.

Також, суд встановив та це підтверджено матеріалами справи, зокрема довідкою Комунальної установи Центральної міської лікарні №2 м.Житомира від 23.04.2015 року за №706, ОСОБА_1 після скоєного наїзду на нього автомобілем 05.01.2014 року, додатково, періодично проходив курс лікування у вказаній лікувальній установі, а саме в період з 03.04.2014 року по 18.04.2014 року; з 09.07.2014 року по 31.07.2014 року; з 19.01.2015 року по 29.01.2015 року; з 09.02.2015 року по 16.02.2015 року.

При цьому, як пояснила в суді апеляційної інстанції представник позивача, витрати, понесені позивачем на додаткове лікування у період з 03.04.2014 року по 18.04.2014 року стягнуто вироком суду від 06.06.2014 року.

Цією ж довідкою, а також виписками із історії хвороби (епікрізів) підтверджено, які саме медичні препарати були призначені та використані понадлімітно, непередбаченого бюджетним фінансуванням лікарняного закладу, та які були придбані за власні кошти ОСОБА_1 (а.с.54 - 59).

Водночас, наданими позивачем чеками та накладними на придбання вказаних препаратів підтверджено, що на придбання зазначених медикаментів було витрачено 1775,52 грн.

Про призначення та необхідність придбання і використання інших медичних препаратів та операційних наборів і засобів господарського значення, на які посилається позивач, будь - якими відповідними медичними документами не підтверджено, як і не підтверджено їх придбання саме позивачем, оскільки у наданих позивачем чеках відомості про особу, яка їх придбавала відсутні.

Факт придбання позивачем додаткових медичних препаратів, які не зазначені в медичних документах, відповідачем не визнається.

Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

За змістом ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Оскільки позивачем не доведено обставин, на які він посилається як на підставу своїх вимог, а саме не доведено, що на додаткове лікування, яке проходив періодично в липні 2014 року та січні - лютому 2015 року, ним витрачено кошти на суму більше ніж 1775,52 грн., то суд обґрунтовано задовольнив позов частково, стягнувши з відповідача на користь позивача саме зазначену суму коштів, як таку, що доведена відповідними доказами.

З цих же підстав колегія суддів визнає необґрунтованими і доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 та відхиляє її.

Таким чином, доводи, викладені в апеляційній скарзі висновків суду не спростовують, є необґрунтованими та такими, що не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права і порушення норм процесуального права, які передбачені нормами ЦПК України як підстави для скасування рішень.

Відповідно до ч.1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Рішення суду першої інстанції відповідає вимогам закону і підстави для його зміни або скасування та задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 307, 308, 313 - 315 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Чуднівського районного суду Житомирської області від 29 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з днів набрання нею законної сили.

Головуючий Судді