Провадження № 2/317/970/2015
Справа № 317/1270/15-ц
06 серпня 2015 року м. Запоріжжя
Запорізький районний суд Запорізької області в складі:
головуючого судді Сакояна Д.І.
при секретарі Грецовій О.Б.
представника позивача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_2 Аваль» в особі Запорізької обласної дирекції АТ «ОСОБА_2 Аваль» до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки,-
В судове засідання зявився представник позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити, надав суду пояснення, аналогічні тим, що викладені у позові. Зазначив, що не заперечує проти заочного розгляду справи.
Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не зявився, заперечень на позов не надав.
У звязку з наведеним, суд, на підставі ч. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України, постановляє заочне рішення.
Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, встановивши обставини і перевіривши їх доказами, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
14 грудня 2006 року ВАТ «ОСОБА_2 Аваль», правонаступником якого, відповідно до п. 1.3 статуту Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_2 Аваль» за всіма правами та обовязками виступає Публічне акціонерне товариство «ОСОБА_2 Аваль», та ОСОБА_3 уклали кредитний договір № 014/17-46/23-55 (далі кредитний договір).
Згідно п.п. 1.2 кредитного договору, кредит надається на строк по 13.12.2016 р., згідно Графіку надання кредиту.
Підпунктом 1.3 кредитного договору та Графіком погашення кредиту від 14.12.2006 р. визначено порядок погашення кредиту.
Підпунктом 1.4 кредитного договору визначено процентну ставку за користування кредитом у розмірі 14% річних.
У пункті 10.1 кредитного договору сторони погодили, що за порушення строків повернення кредитної заборгованості, процентів за користування кредитом та комісій, передбачених положеннями цього договору позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі 0,5 % від суми простроченого платежу, за кожний день прострочення, починаючи з наступного дня після закінчення строку виконання зобовязань. При цьому, за приписами п.п. 10.3 кредитного договору у разі настання підстав, передбачених цим договором, позичальник зобовязаний здійснювати сплату пені та штрафів в національній валюті України по офіційному курсу НБУ на день сплати.
Згідно п.п. 6.5 кредитного договору кредитор має право достроково стягувати заборгованість за кредитом, нараховані проценти за користування кредитом та неустойки, у випадках невиконання позичальником умов цього договору та/або договорів застави/іпотеки, інших договорів, що забезпечують погашення кредиту, та в інших випадках, передбачених цим договором. Таке стягнення здійснюється за рахунок коштів, майна та майнових прав позичальника, включаючи забезпечення за цим договором, за умови попереднього (за 30 днів) повідомлення позичальника рекомендованим листом.
02 лютого 2015 року на адресу відповідача позивачем була направлена вимога про погашення заборгованості за кредитним договором № 014/17-46/23-55 від 14.12.2006 р. із застереженням про подальше звернення стягнення на предмет іпотеки, яка відповідачем не виконана.
Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Положеннями ст. 530 ЦК України визначено, що, якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Згідно статті 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобовязання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).
Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (ч. 1 ст. 575 ЦК України).
Іпотека вид забезпечення виконання зобовязання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобовязання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом (ст. 1 Закону України «Про іпотеку»).
Згідно ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобовязання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.
Статтею 590 ЦК України передбачено, що звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом.
Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобовязання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених ст. 12 цього Закону.
Як вбачається з п.п. 1.2 договору іпотеки предметом іпотеки є нерухоме майно житловий будинок, що знаходиться за адресою: Запорізька область, Запорізький район, селище Відрадне, вул. Степна (стара адреса: вул. Польова), буд. 11, який належить іпотекодавцю на праві власності на підставі договору дарування, посвідченого Запорізькою районною державною нотаріальною конторою Запорізької області, 19.01.1999 р., за № 2-19, що посвідчується витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно Орендного підприємства «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» від 12.12.2006 р., номер витягу 12868586, реєстраційний номер 16248807, номер запису 213 в книзі 2. Згідно з витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно Орендного підприємства «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» від 12.12.2006 р., номер витягу 12868586, реєстраційний номер 16248807, загальна вартість предмета іпотеки становить 309145,00 грн. У відповідності до ст. 6 Закону України «Про іпотеку» іпотека за цим договором поширюється на земельну ділянку на якій розташований предмет іпотеки. Згідно п.п. 1.4 договору іпотеки заставна вартість предмета іпотеки визначається сторонами у сумі 377152,00 грн.
Підпунктом 3.1.4 договору іпотеки визначено, що у випадку невиконання іпотекодавцем зобовязань за цим або кредитним договором, у тому числі, якщо кінцевий термін повернення кредиту ще не настав, іпотеко держатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки, реалізувати його відповідно до п. 6 цього договору, та за рахунок вирученої від реалізації предмета іпотеки суми переважно перед іншими кредиторами задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобовязання, необхідних витрат та утримання заставленого майна, а також витрат, повязаних з реалізацією предмета іпотеки.
Приписи ст. 39 Закону України «Про іпотеку» передбачають звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду. При цьому рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд встановлює спосіб реалізації предмета іпотеки, зокрема, шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону.
Аналогічні розяснення містяться в п. 42 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», де зазначено, що резолютивна частини рішення суду в разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки має відповідати вимогам як ст. 39 Закону України «Про іпотеку», так і положенням п. 4 ч. 1 ст. 215 ЦПК України. Зокрема, у ньому в обовязковому порядку має зазначатись: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу шляхом надання права іпотекодержателю на продаж предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації (при цьому суд може зазначити, що початкова ціна встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій).
Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позивач набув право задовольнити свої вимоги за кредитним договором шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. При цьому суд враховує, що на теперішній час розмір боргових зобовязань відповідача співрозмірний вартості іпотечного майна, а подальше порушення зобовязань за кредитним договором може завдати збитків іпотекодержателю . Таким чином, звернення стягнення на предмет іпотеки на переконання суду відповідає загальним засадам цивільного законодавства, тобто є справедливим, добросовісним та розумним.
Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3654,00 грн.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 15, 57, 58, 59, 60, 88, 209, 212, 214-215, 217, 218, 224-228 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
Позов Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_2 Аваль» в особі Запорізької обласної дирекції АТ «ОСОБА_2 Аваль» до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки задовольнити у повному обсязі.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_2 Аваль» в особі Запорізької обласної дирекції АТ «ОСОБА_2 Аваль» судовий збір у розмірі 3654,00 грн. (три тисячі шістсот пятдесят чотири гривні 00 коп.).
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Запорізької області через Запорізький районний суд Запорізької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Д.І. Сакоян