РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

643/1675/15-ц

2/643/1845/15

05.06.2015 року Московський районний суд м. Харкова

в складі: головуючого судді - Сиротникова Р.Є.,

при секретарі - Новаковій Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини-інваліда, - суд

встановив:

В позовній заяві позивач зазначила, що 25.08.2001 року між нею та відповідачем укладено шлюб. 26.02.2008 року шлюб між сторонами розірвано, про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу видане Московським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського обласного управління юстиції, актовий запис №174.

Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка після розірвання шлюбу сторін проживає разом із позивачем.

Протягом тривалого часу відповідач виділяв грошові кошти на утримання своєї дочки, але починаючи з травня 2014 року перестав надавати матеріальну допомогу, повідомивши позивача про те, що зараз не має такої можливості. З того часу відповідач свої обов'язки з утримання дитини не виконує.

Дочка позивача і відповідача - ОСОБА_3, хворіє з самого народження і є інвалідом дитинства, відповідно до медичного висновку №108 від 11.11.2014 року, також дитина отримала посвідчення (довідку) дитини-інваліда №610413/135 від 24.11.2014 року, видане Управлінням праці та соціального захисту населення адміністрації Московського району Харківської міської ради. Дитина навчається у спеціальній шкоді-інтернаті для дітей з глибокою затримкою психічного розвитку №3.

Так, відповідно до виписки із історії хвороби №3428 виданої ДП «Інститут неврології, психіатрії та наркології Національної академії медичних наук України» від 20.10.2014 року, дитині встановлено діагноз: наслідки органічного ураження ЦНС змішаного ґенезу (антиперинатальна патологія ЦНС, ускладнена хронічною вірусною інфекцією) з легкими когнітивними та помірними особистісними розладами з синдромом порушення уваги та гіперактивністю на фоні лікворної гіпертензії, мішечної і судинної гіпотонії і нестабільності шийного відділу хребта.

В зв'язку і викладеним позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки в розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

В судовому засіданні представник позивача, що діє на підставі нотаріально посвідченої довіреності, доводи, викладені в позовній заяві підтримала в повному обсязі та просила суд позовні вимоги задовольнити.

Відповідач та його представник, що діє на підставі договору про надання послуг з представництва інтересів, - ОСОБА_4, проти задоволення позовних вимог заперечували, надали до суду письмові заперечення проти позову про таке.

Так, в письмових запереченнях відповідач зазначив, що із позовними вимогами він згодний частково та згоден виплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку/доходу щомісяця. При визначенні розміру аліментів відповідач просив врахувати той факт, що на його утриманні також перебуває дочка ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка проживає разом із ним. Відповідач зазначив,. Що обидві його дочки мають рівні права на отримання від нього, як від батька, матеріального забезпечення, тому, якщо він віддаватиме по 1/3 частині своїх доходів дочкам, то в нього лишатиметься лише 1/3 частина від доходу що перевищує максимальний розмір стягнень із доходу, встановлений ч.3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження». Крім того, з приводу вимоги позивача про стягнення аліментів починаючи з травня 2014 року, відповідач зазначив, що позивачем не надано до суду доказів того, що вона вживала заходів щодо отримання аліментів з відповідача, але не могла їх отримувати в зв'язку із ухиленням останнього від їх сплати.

Крім того, відповідач зазначив, що оскільки в позовній заяві відсутні посилання на ст. 185 СК України, не наведені докази того, що позивач потребує участі відповідача саме в додаткових витратах на утримання дочки, тому він вважає, що заявлений позивачем до стягнення розмір аліментів не є пов'язаним зі станом здоров'я дитини та не включає до себе додаткових витрат на у тримання дитини. В зв'язку із викладеним відповідач не заперечував проти стягнення з нього на користь позивача аліментів на утримання дочки ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку/доходу, починаючи з дня звернення із позовом до суду і до повноліття дитини.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Як встановлено в судовому засіданні, сторони з 25.08.2001 року по 26.02.2008 року перебували у шлюбі, що підтверджено копією свідоцтва про шлюб, та свідоцтва про розірвання шлюбу, які є в матеріалах справи.

Відповідно до копії свідоцтва про народження, яка знаходиться в матеріалах справи, ОСОБА_7 народилась ІНФОРМАЦІЯ_8 і її батьками є: батько - ОСОБА_8, мати - ОСОБА_9.

Відповідно до копії свідоцтва про народження, яка знаходиться в матеріалах справи, ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 і її батьками є: батько - ОСОБА_2, мати - ОСОБА_1.

Згідно довідки №23 від 04.02.2014 року за підписом голови правління ЖК «Велетень», копія якої є матеріалах справи, ОСОБА_1, 1980 року народження, зареєстрована та мешкає в АДРЕСА_1, разом із нею зареєстрована та мешкає дочка, ОСОБА_3, 2003 року народження.

Відповідно до виписки із історії хвороби №3428 виданої ДП «Інститут неврології, психіатрії та наркології Національної академії медичних наук України» від 20.10.2014 року, копія якої є в матеріалах справи, ОСОБА_3, 2003 р.н. встановлено діагноз: наслідки органічного ураження ЦНС змішаного ґенезу (антиперинатальна патологія ЦНС, ускладнена хронічною вірусною інфекцією) з легкими когнітивними та помірними особистісними розладами з синдромом порушення уваги та гіперактивністю на фоні лікворної гіпертензії, мішечної і судинної гіпотонії і нестабільності шийного відділу хребта.

Згідно зі ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батьків або у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 191 Сімейного Кодексу України аліменти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Відповідно до статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Таким чином, суд під час визначення розміру аліментів враховує стан здоров'я дитини, та вважає надані позивачем докази, які свідчать про наявність у дитини серйозних захворювань переконливими та остатніми для задоволення позовних вимог в розмірі, заявленому позивачем.

Відповідачем до суду надано копію свідоцтва про шлюб та копію свідоцтва про народження дитини, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, довідку про склад родини, з якої вбачається, що він мешкає у належній йому на праві власності квартирі разом із дружиною та дочкою. Вказані докази свідчать про той факт, що відповідач створив нову родину, та його дочка ОСОБА_5 перебуває не лише на його утриманні, а й, вочевидь, на утриманні матері, ОСОБА_12, тому твердження відповідача про те, що у випадку стягнення з нього по 1/3 частині всіх видів заробітку (доходу) на кожну дочку суперечитиме вимогам ЗУ «Про виконавче провадження», суд до уваги не приймає, оскільки відомостей про те, що з нього утримуються аліменти на утримання другої дочки, ОСОБА_5, матеріали справи не містять.

Суд вважає за необхідне роз'яснити відповідачу його право, передбачене ст. 192 СК України, на звернення із позовом до суду про зміну розміру аліментів, у разі зміни його матеріального або сімейного стану, тощо.

З приводу вимоги позивача про стягнення аліментів з відповідача на її користь починаючи з травня 2014 року, суд вважає за необхідне зазначити, що позивачем, дійсно, не надано до суду жодного доказу на підтвердження того факту, що вона, відповідно до положень ст. 191 СК України, вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не могла їх одержати у зв'язку із ухиленням останнього від їх сплати.

В зв'язку із чим, суд присуджує стягнення аліментів відповідно до положень ч.1 ст. 191 СК України, від дня пред'явлення позову.

Керуючись ст.ст. 180,181,182,183,191 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 10,11,60,212-215 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6 (і.п.н. НОМЕР_1) аліменти на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7 (і.п.н. НОМЕР_2), на утримання дочки, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 10.02.2015 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6 (і.п.н. НОМЕР_1) судовий збір в розмірі 243,60 грн.

В іншій частині в задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції впродовж десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Сиротников Р.Є.