Ухвала

Іменем України

01 липня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Кафідової О.В.,

Фаловської І.М.

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом заступника прокурора Київського району м. Одеси в інтересах держави в особі Одеської міської ради до ОСОБА_2, треті особи: Реєстраційна служба Одеського міського управління юстиції, Управління державного земельного агентства у місті Одесі, про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння та скасування державного акта на право власності на земельну ділянку за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 25 липня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 10 березня 2015 року,

в с т а н о в и л а :

У січні 2014 року заступник прокурора Київського району м. Одеси звернувся до суду в інтересах держави в особі Одеської міської ради з указаним позовом, посилаючись на те, що заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 05 квітня 2007 року за ОСОБА_2 визнано право власності на земельну ділянку, розташовану по АДРЕСА_1, площею 391,93 кв. м для ведення садівництва. 07 лютого 2008 року він подарував зазначену земельну ділянку ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 вона померла, а земельну ділянку успадкував її син - ОСОБА_2 Рішенням апеляційного суду Одеської області від 22 серпня 2013 року заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 05 квітня 2007 року скасовано.

Посилаючись на те, що незаконне та скасоване рішення суду стало підставою для відчуження спірної земельної ділянки, прокурор, з урахуванням уточнень позовних вимог, просив визнати зазначений договір дарування земельної ділянки та акт на право власності ОСОБА_2 на вказану земельну ділянку недійсними.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 25 липня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 10 березня 2015 року, позов заступника прокурора Київського району м. Одеси задоволено. Визнано договір дарування земельної ділянки від 07 лютого 2008 року, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, недійсним. Визнано державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,0392 га, розташовану по АДРЕСА_1, недійсним. Визначено порядок виконання судового рішення.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати судові рішення, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, й ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Задовольняючи позов, суди, на підставі поданих сторонами доказів, які належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК України), дійшли до правильного висновку про те, що оспорений договір дарування ОСОБА_2 було укладено після ухвалення рішення суду щодо визнання за ним права власності на земельну ділянку. В подальшому вказане рішення суду було скасоване, а у позові ОСОБА_4 відмовлено.

Таким чином зі скасуванням судового рішення відпали і правові підстави вважати його власником майна.

Зазначене відповідає правовій позиції Верховного Суду України, висловленій у постанові від 11 червня 2014 року № 6-52цс14, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судові рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 25 липня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 10 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук

Судді: О.В. Кафідова

І.М. Фаловська