У х в а л а

іменем україни

30 червня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Кафідової О.В., Леванчука А.О., Фаловської І.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Комунального підприємства «Міськводоканал» Сумської міської ради, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Сумитеплоенерго», про захист прав споживача і відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою Комунального підприємства «Міськводоканал» Сумської міської ради на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 23 грудня 2014 року та рішення апеляційного суду Сумської області від 19 лютого 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом, у якому просив суд визнати дії відповідача щодо відмови у проведенні повірки лічильників неправомірними, зобов'язати відповідача здійснити повірку лічильників за власний рахунок, здійснити перерахунок платежів з 15 червня 2014 року до моменту монтажу з опломбуванням за нормами середнього споживання, а також стягнути з відповідача на свою користь 300 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 23 грудня 2014 року позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Зобов'язано Комунальне підприємство «Міськводоканал» Сумської міської ради здійснити періодичну повірку двох лічильників холодної води ОСОБА_4, що встановлені у квартирі АДРЕСА_1 за власний рахунок. У задоволенні іншої частини вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Сумської області від 19 лютого 2015 року скасовано рішення суду першої інстанції в частині спору за оплату спожитої холодної води у період з 15 червня 2014 року, ухвалено в цій частині нове рішення, яким позов задоволено частково.

Зобов'язано Комунальне підприємство «Міськводоканал» Сумської міської ради нарахувати ОСОБА_4 платежі за спожиту холодну воду у квартирі АДРЕСА_1 у період з 15 червня 2014 року по 19 лютого 2015 року за показаннями лічильників, а не за нормативами (нормами) споживання холодної води.

У решті рішення суду залишено без змін. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі Комунальне підприємство «Міськводоканал» Сумської міської ради, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати вказані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовити.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції, з висновками якого погодився і апеляційний суд, на підставі доказів, поданих сторонами, що належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК України), дійшов до правильного висновку про обґрунтованість позовних вимог, оскільки згідно з ч. 3 ст. 28 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» періодична повірка, обслуговування та ремонт засобів вимірювальної техніки здійснюється за рахунок підприємств і організацій, які надають послуги водопостачання. При цьому, апеляційний суд також дійшов висновку про нарахування платежів за спожиту воду за показаннями лічильників, оскільки порушення строків їхньої повірки сталося з вини відповідача, як виконавця послуг з водопостачання.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 22 квітня 2015 року № 6-60цс15 у справі за позовом про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди, яка, відповідно до положень статті 360-7 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_2911/ed_2013_07_04/pravo1/T041618.html?pravo=1>, є обов'язковою для всіх судів України.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Враховуючи наведене та керуючись положеннями ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судові рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Комунального підприємства «Міськводоканал» Сумської міської ради відхилити.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 23 грудня 2014 року в незмінній після апеляційного перегляду частині та рішення апеляційного суду Сумської області від 19 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Кафідова

А.О. Леванчук

І.М. Фаловська