АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2952/15
Справа № 209/4888/14-ц
Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1
Доповідач - Петренко І.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати по цивільним справам апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Петренко І.О.

суддів Котушенко С.П., Романюк М.М.

при секретарі Порубай М.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 24 грудня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,-

В С Т А Н О В И Л А :

Позивачка звернулася до суду та просила ухвалити рішення, яким стягнути аліменти з відповідача на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання; стягнути витрати на правову допомогу.

В обґрунтування позовних вимог позивачка посилалася на те, що вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем з 1995 року по 2012 рік. Від шлюбних відносин мають повнолітню дитину: доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. В теперішній час донька є студенткою І курсу Київського університету культури денної форми навчання на контрактній основі, строк закінчення навчання 30 червня 2015 року. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Оскільки дитина продовжує навчання, потребує матеріальної допомоги, позивач зазнає матеріальні труднощі у звязку з відсутністю матеріальної допомоги відповідача.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 24 грудня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_5 задоволені. Стягнено з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), щомісяця, починаючи з 26 серпня 2014 року, до закінчення навчання, тобто, до 30 червня 2015 року, але не більше, чим до досягнення ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 23 років. Стягнено з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 витрати на правову допомогу в розмірі 400 грн. та судовий збір в сумі 243,60 грн. на користь держави.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволені позовних вимог.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.198 СК України батьки зобовязані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Частиною 1 статті 199 СК України передбачено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Положеннями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів від 15.05.2006 року передбачено, що батьки зобовязані утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання, але за умови, що вони можуть надати матеріальну допомогу.

Відповідно до розяснень, викладених у п.20 зазначеної вище Постанови, обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають.

У разі заявлення позову одним із батьків суд може залучити до участі у справі (якщо залежно від її обставин визнає необхідним) повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися і , на користь яких у зв'язку з цим стягуються аліменти.

Згідно ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Судом першої інстанції встановлено, що сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах з 1995 року по 2012 рік. Від шлюбних відносин мають повнолітню дитину: доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. В теперішній час донька є студенткою І курсу Київського університету культури денної форми навчання на контрактній основі, строк закінчення навчання 30 червня 2015 року. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Позивач тимчасово не працює, перебуває на обліку в Центрі зайнятості і отримує невеликий розмір соціальної допомоги, якої не вистачає на належне утримання повнолітньої доньки, яка навчається. Оскільки дитина продовжує навчання, потребує матеріальної допомоги, позивач зазнає матеріальні труднощі у звязку з відсутністю матеріальної допомоги відповідача.

Відповідач працездатний, працює на посаді заступника директора у ТОВ «Щит- Інвест» і отримує заробітну плату в розмірі 1800 гривень ( ар. сп. 32). Крім того, на утриманні позивача також перебувають дружина ОСОБА_6 та неповнолітня дитина - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2. Відповідач має постійний дохід, стан здоровя відповідача задовільний, і незважаючи на наявність у нього інших утриманців має можливість надавати повнолітній дитині допомогу, але матеріальної допомоги на утримання повнолітньої дитини не надає. Позивач зазнає матеріальні труднощі у звязку з відсутністю матеріальної допомоги відповідача.

Відповідно до положень ст.308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги про скрутне матеріальне становище відповідача і достатність його грошових коштів лише на утримання своєї дружини та доньки , що народилась у цьому шлюбі , самі по собі не спростовують висновків суду про можливість стягнення аліментів з відповідача на утримання повнолітньої дитини , що продовжує навчатись.

Посилання в апеляційній скарзі на безпідставність стягнення судом на користь позивачки понесених витрат на отримання правової допомоги , що підтверджується договором , що міститься на ар. сп.4 , суперечать положенням п. 2 ч. 3 ст. 79 ЦПК України.

Таким чином на правильність висновків суду доводи апеляційної скарги не впливають і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Ухвалене судом рішення відповідає матеріалам справи та вимогам закону, що регулює зазначені правовідносини, підстав для його скасування не встановлено.

Керуючись ст.307, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 24 грудня 2014 року - залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності з моменту проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя - І.О. Петренко

Судді - С.П.Котушенко

- ОСОБА_8