АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 1622/5997/2012 Номер провадження 22-ц/786/1354/15Головуючий у 1-й інстанції Сорока К. М. Доповідач ап. інст. Гальонкін С. А.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого-судді: Гальонкіна С.А.,

суддів: Акопян В.І., Лобова О.А.,

при секретарі: Гнатюк О.С.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 02 березня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, Виконавчого комітету Октябрської районної в м. Полтаві ради про встановлення порядку користування земельною ділянкою, зміну ідеальних часток у праві власності на домоволодіння, визнання права власності на земельну ділянку, визнання неправомірною відмови у підписанні акту погодження меж земельної ділянки, визнання права на приватизацію земельної ділянки без погодження меж з відповідачами.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, -

в с т а н о в и л а:

Позивач ОСОБА_3 в травні 2012 року звернулася до суду з позовом до відповідачів, який в подальшому неодноразово уточнювала і доповнювала. Відповідно до останніх уточнень просила суд встановити порядок користування земельною ділянкою, змінити ідеальні частки у праві власності на домоволодіння, визнати право власності на земельну ділянку, визнати неправомірною відмову у підписанні акту погодження меж земельної ділянки, визнати право на приватизацію земельної ділянки без погодження меж з відповідачами.

Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що в 1987 році вона придбала у ОСОБА_7 3/20 частини домоволодіння по АДРЕСА_1. Згідно рішення виконавчого комітету Октябрської районної в м.Полтаві Ради за №215 від 28.05.2002 року закріплено, що співвласникам домоволодіння належать на праві власності наступні частки: ОСОБА_3 - 7/50 частини; ОСОБА_2, яка успадкувала власність після ОСОБА_8 - 3/25 частки; ОСОБА_5 - 1/10 частина; ОСОБА_4 належить 2/25 частини та 1/5 частина, яку вона успадкувала після смерті ОСОБА_9, а всього ОСОБА_4 на даний час належить 7/25 частки; ОСОБА_6 на підставі договору міни від 25.05.2007 року належить 9/25 частин. Як вказує позивач, спірне домоволодіння розташоване на земельній ділянці площею 1250 кв.м.

З метою проведення приватизації земельної ділянки, позивачка звернулася до Октябрської районної в м.Полтаві Ради, де їй повідомили, що частки в домоволодіння були змінені за її ж заявою, поданою на її дошлюбне прізвище (ОСОБА_3). Однак, факт звернення із такою заявою позивачкою заперечується, а тому вона просить суд змінити розмір її ідеальної частки у праві приватної власності з 7/50 на 3/20.

Також, зазначає, що в добровільному порядку відповідачі не бажають визначити порядок користування земельною ділянкою, а також відмовляються дати дозвіл на приватизацію частки земельної ділянки, що відповідає її ідеальній частці у праві власності в домоволодінні. Тому просила встановити порядок користування земельною ділянкою, визнати право власності на земельну ділянку відповідно до її частки у праві власності на домоволодіння, визнати неправомірною відмову у підписанні акту погодження меж земельної ділянки та визнати право на приватизацію земельної ділянки без погодження меж з відповідачами.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 02 березня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволені частково в частині визначення порядку користування земельною ділянкою по АДРЕСА_1.

Визначено порядок користування земельною ділянко площею 1191 кв.м. по по АДРЕСА_1 відповідно до варіанту №3 порядку користування, визначеному судовим експертом Федоровою І.О. у висновку судової земельно-технічної експертизи №179 від 23 грудня 2013 року., а саме виділено в користування:

ОСОБА_4 на частку 7/25 часток земельну ділянку площею 524 кв.м. що зафарбовано на схемі варіанту три (додаток №4 до висновку №179 від 23.12.2013 року) в жовтий колір (з них 495 кв.м. в особисте користування та 29 кв.м спільного користування).

ОСОБА_5 на 1/10 частку 122 кв.метри, що зафарбовано на схемі варіанту три (додаток №4 до висновку №179 від 23.12.2013 року) в фіолетовий колір (з них 93 кв. м. в особисте користування та 29 кв.м. в спільному користуванні).

ОСОБА_3 на 7/50 частки земельну ділянку площею 188 кв.м., що зафарбовано на схемі варіанту три (додаток №4 до висновку №179від 23.12.2013 року) в зелений колір ( з них 159 кв.м. в особисте користування та 29 кв.м. в спільному користуванні).

ОСОБА_2 на 3/25 частки земельну ділянку площею 213 кв.м., що зафарбовано на схемі варіанту три (додаток №4 до висновку №179 від 23.12.2013 року) в помаранчевий колір ( з них 184 кв.м. в особисте користування та 29 кв.м. в спільному користуванні).

ОСОБА_6 на 9/25 часток земельну ділянку площею 144 кв.м., що зафарбовано на схемі варіанту три (додаток №4 до висновку №179 від 23.12.2013 року) в синій колір ( з них 115 кв.м. в особисте користування та 29 кв.м. в спільне користування).

Загальна площа, що виділена в спільне користування всіх співвласників будинковолодіння становить 145 кв.м. та зафарбована на схемі варіанту №3 висновку судової земельно- технічної експертизи в червоний колір.

В іншій частині позову ОСОБА_3 відмовлено за недоведеністю позовних вимог.

Стягнуто з ОСОБА_3 судові витрати на користь держави в сумі 1010 грн.70 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2просить рішення місцевого суду скасувати в частині задоволених вимог з визначенням порядку користування згідно варіанту № 3 судової земельно-технічної експертизи (додаток № 4) та ухвалити нове, яким порядок користування земельною ділянкою визначити по варіанту «за фактичним користуванням» додаток № 1. Посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду встановленим обставинам справи. Вважає, що визначений судом варіант порядку користування земельною ділянкою порушує її права та робить неможливим проїзд до її території великогабаритних автомобілів. Також зазначає, що судом безпідставно було в рівних частках поділено ту частину земельної ділянки, яка повинна залишитися в спільному користуванні всіх співвласників, оскільки такі позовні вимоги не заявлялися.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Згідно ч. 3 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлене неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Предметом оскарження є рішення місцевого суду про часткове задоволення позовної вимоги про визначення порядку користування земельною ділянкою, а тому рішення суду переглядається лише в цій частині.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з підстав, визначених п. 4 ч.1 ст.309 ЦПК України - порушення або неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

У відповідності з ч.3 ст. 10, ч.1ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Частиною 4 статті 60 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, ухваленим на основі повно і всебічно з'ясованих обставин.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 є співвласниками домоволодіння по АДРЕСА_1.

ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 29.10.1987 року придбала у ОСОБА_7 3/20 частини домоволодіння по АДРЕСА_1 (а.с.7 т.1).

Рішенням Виконавчого комітету Октябрської районної в м.Полтаві Ради за №215 від 28.05.2002 року на підставі висновків ПКП «Інвентаризатор» про зміну ідеальних часткок у праві власності та на підставі заяв співвласників, було закріплено зміну ідеальних часток у праві приватної власності та вирішено оформити право приватної власності на домоволодіння в АДРЕСА_1 в таких розмірах: ОСОБА_8 - 3/25 частини; ОСОБА_3 - 7/50 частини; ОСОБА_5 - 1/10 частини; ОСОБА_9 - 1/5 частини, ОСОБА_4 - 2/25 частини; ОСОБА_12 - 9/50 частини; ОСОБА_13 - 9/50 частини (а.с.39 т.1).

Вказане рішення є чинним та на момент розгляду справи не скасоване та не визнане недійсним.

Таким чином, на даний час право спільної часткової власності розподілено наступним чином: ОСОБА_3 належить 7/50 частин (а.с.39т.1); ОСОБА_2, яка успадкувала власність після ОСОБА_8 - 3/25 частки (а.с.12, 35-37т.1); ОСОБА_5 - 1/10 частина; ОСОБА_4 на підставі рішення Окрябрського районного суду м. Полтави від 05.07.2007р. належить 2/25 частини та 1/5 частина, яку вона успадкувала після смерті ОСОБА_9, а всього ОСОБА_4 на даний час належить 7/25 частки (а.с.62, 138-140 т.1); ОСОБА_6 на підставі договору міни від 25.05.2007 року належить 9/25 частин (а.с.2-4 т.2).

Відповідно до технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок по АДРЕСА_1 право спільної часткової власності зареєстроване у встановленому законом порядку (а.с.44-48 т.1).

Рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 18 жовтня 2010 року за ОСОБА_3 визнано право власності на самовільно побудований індивідуальний житловий будинок літ. «Г-1», який складається з тамбура 1 пл.1.34 кв.м. передпокій 2 пл.4.38 кв.м. кухні 3 пл.10.10кв.м. житлової кімнати 4 пл.15,55 кв.м. санвузла 5 пл.3,98 кв.м. загальна площа 35,35 кв. , розташований в АДРЕСА_1 (а.с.67-69 т.1). Однак, матеріали справи не містять належних і допустимих доказів того, що ОСОБА_3 здійснила державну реєстрацію права власності на самочинно збудований індивідуальний житловий будинок, яке у неї виникло на підставі рішення суду.

Домоволодіння розташоване на земельній ділянці площею 1191 кв.м. згідно кадастрового плану виготовленого в 2013 році ФОП ОСОБА_14 (а.с.160 т.1).

Під час розгляду справи в суді першої інстанції за клопотанням представника позивача була проведена судова земельно-технічна експертиза.

Відповідно до висновку судової земельно-технічної експертизи № 179 від 23 грудня 2013 року, проведеної судовим експертом Федоровою І.О. (а.с.181-222 т.1), вбачається, що площа частин земельної ділянки, яка фактично знаходиться у користуванні співвласників, не відповідає площі частин земельної ділянки, що відповідають ідеальним часткам у праві власності. Також експертом було визначено три можливі варіанти визначення порядку користування спірною земельною ділянкою.

На запит апеляційного суду, Виконавчим комітетом Октябрської районної у місті Полтаві ради 21.04.2015 року надано відповідь про те, що рішення щодо встановлення правового режиму користування земельною ділянкою по АДРЕСА_1 Октябрською районною у місті Полтаві радою та її виконавчим комітетом не приймались (а.с.86 т.2).

Задовольняючи частково позовні вимоги про визначення порядку користування земельною ділянкою, суд першої інстанції виходив з того, що варіант № 3 (додаток №4 до висновку №179 від 23.12.2013 року), влаштовує всіх співвласників і найбільш відповідає їх часткам в домоволодінні, а тому порядок користування земельною ділянкою повинен бути визначений саме за цим варіантом.

У відповідності до ст.152 Земельного кодексу держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю.

Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю,навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

У справах за позовом учасників спільної власності на землю про встановлення порядку володіння й користування спільною земельною ділянкою, на якій розташовані належні їм жилий будинок, господарські будівлі та споруди, суд з'ясовує і враховує можливість нормального користування будинком і здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель, споруд, необхідність зведення будівель, розташування плодово-ягідних насаджень співвласників, можливість проходу з вулиці на подвір'я тощо. Враховуються також вимоги санітарних правил і правил протипожежної безпеки. При пред'явленні вимог кожним з учасників спільної власності про встановлення порядку користування спільною земельною ділянкою суд може залишити в спільному користуванні лише ділянки, роздільне користування якими встановити неможливо.

Саме такі роз'яснення викладені в п. 19 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 16.04.2004р. (зі змінами і доповненнями) «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ».

Колегія суддів, дослідивши наявні в справі докази, в повній мірі погоджується з висновками суду першої інстанції про визначення порядку користування земельною ділянкою відповідно до варіанту № 3, оскільки на даний час земельна ділянка, що фактично знаходиться у користуванні співвласників (додаток № 1 до висновку № 179 від 23.12.2013р.), не відповідає площі частин земельної ділянки згідно ідеальним часткам у праві власності, а варіант № 3 (додаток №4 до висновку №179 від 23.12.2013 року) найбільше приближений до ідеальних часток права власності в домоволодінні, які належать сторонам.

Відповідно до варіанту № 3, всім співвласникам залишається в спільному користуванні земельна ділянка площею 145 кв.м., що на думку колегії суддів достатньо для того, щоб кожний, в тому числі й ОСОБА_2, належним чином здійснювали обслуговування своєї частини як домоволодіння, так і виділеної земельної ділянки в особисте користування, зокрема для забезпечення проїзду великогабаритних автомобілів. А тому, доводи апеляційної скарги про необхідність визначення порядку користування земельною ділянкою за фактичним користуванням (додаток № 1 до висновку № 179 від 23.12.2013р.) не підлягають задоволенню.

Разом з тим, при вирішенні спору та вірному встановленні обставин справи місцевим судом допущено порушення норм матеріального права, так як визначивши порядок користування за кожним із співвласників, суд першої інстанції відійшов від висновків експерта та безпідставно здійснив розподіл тієї частини земельної ділянки, яка повинна залишатися в спільному користуванні без визначення конкретних меж такого користування.

Колегія судді звертає увагу на те, що враховуючи розташування об'єктів нерухомості, які належать сторонам на праві власності у відповідних частках, земельну ділянку неможливо розподілити таким чином, щоб земельна ділянка, яка повинна залишитися в спільному користуванні також була частково розподілена між співвласниками.

Разом з тим, місцевий суд, не врахував фактичних обставин по справі та роз'яснень п. 19 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 16.04.2004 р. в цій частині, а тому прийшов до помилкового висновку, реально розподіливши кожному із співвласників по 29 кв.м. земельної ділянки, яка повинна бути залишена в спільному користуванні та приєднав кожному із співвласників цю частину земельної ділянки до площі земельної ділянки, яка передається в особисте користування.

Таким чином, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що судом безпідставно було в рівних частках поділено ту частину земельної ділянки, яка повинна залишитися в спільному користуванні всіх співвласників.

Оскільки розподіл земельної ділянки площею 145 кв.м (для спільного користування) нерозривно пов'язаний з визначенням порядку користування всією земельною ділянкою, то рішення суду в цій частині підлягає скасуванню з постановленням нового рішення.

Нормамичастини 1 статті 88 ЦПК України передбачено, що стороні на користь, якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

За подачу апеляційної скарги відповідачем ОСОБА_2 було сплачено судовий збір в сумі 121,80 грн. (а.с.39т.2).

Враховуючи роз'яснення п. 36 Постанови Пленуму ВССУ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» та в зв'язку із частковим задоволенням апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що судові витрати, понесені відповідачем ОСОБА_2 по оплаті судового збору за подачу апеляційної скарги підлягають частковому стягненню на її користь з позивача в розмірі 60 грн. 90 коп.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309 ч.1 п. 4, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 02 березня 2015 року - скасувати в частині визначення порядку користування земельною ділянкою.

Ухвалити в цій частині нове рішення, яким визначити порядок користування земельною ділянко площею 1191 кв.м. по АДРЕСА_1 відповідно до варіанту №3 порядку користування, визначеному судовим експертом Федоровою І.О. у висновку судової земельно-технічної експертизи №179 від 23 грудня 2013 року, а саме, виділити в користування:

ОСОБА_4 на 7/25 часток земельну ділянку площею 495 кв.м. що зафарбовано на схемі варіанту № 3 (додаток №4 до висновку №179 від 23.12.2013 року) в жовтий колір.

ОСОБА_5 на 1/10 частку земельну ділянку площею 93 кв.м., що зафарбовано на схемі варіанту № 3 (додаток №4 до висновку №179 від 23.12.2013 року) в фіолетовий колір.

ОСОБА_3 на 7/50 частки земельну ділянку площею 159 кв.м., що зафарбовано на схемі варіанту № 3 (додаток №4 до висновку №179від 23.12.2013 року) в зелений колір.

ОСОБА_2 на 3/25 частки земельну ділянку площею 184 кв.м., що зафарбовано на схемі варіанту № 3 (додаток №4 до висновку №179 від 23.12.2013 року) в помаранчевий колір.

ОСОБА_6 на 9/25 часток земельну ділянку площею 115 кв.м., що зафарбовано на схемі варіанту № 3 (додаток №4 до висновку №179 від 23.12.2013 року) в синій колір.

Земельну ділянку площею 145 кв.м., що зафарбована на схемі варіанту № 3 (додаток №4 до висновку №179 від 23.12.2013 року) в червоний колір, залишити в спільному користуванні ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_6

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 60,90 грн. (шістдесят гривень 90 копійок) в рахунок відшкодування понесених судових витрат по оплаті судового збору.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: (підпис) С.А.Гальонкін

Судді: (підпис) В.І.Акопян

(підпис) О.А.Лобов

Згідно з оригіналом:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області С.А.Гальонкін