Справа № 638/8418/14-ц
Провадження № 2/638/205/15
25 березня 2015 р. м. Харків
Дзержинський районний суд м. Харкова в складі
головуючого судді Омельченко К.О.
при секретарі Забіякі Ю.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» в особі Харківської обласної дирекції АБ «Укргазбанк», треті особи: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Самощенко Олена Анатоліївна, приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Чуєва Олена Дмитрівна про визнання недійсними Кредитного договору визнання недійсними правочинів та застосування наслідків їх недійсності, -
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ВАТ АБ «Укргазбанк», правонаступником якого є ПАТ АБ «Укргазбанк» просилавизнати недійсними кредитний договір № 181 від 16 серпня 2007 року та додаткову угоду № 1 до кредитного договору від 16 серпня 2007 року № 181,укладені між нею та ВАТ АБ «Укргазбанк», правонаступником якого є ПАТ АБ «Укргазбанк» із застосуванням наслідків їх недійсності, у якій зазначає, що позивачка волевиявлення на отримання кредитних коштів не мала, вказаний кредитний договір та додаткову угоду не підписувала і нікому не надавала повноважень на їх підписання.
Зобов'язання за договором кредиту № 181 від 16 серпня 2007 р. було забезпечене договором іпотеки № 121 без оформлення заставної від 16 серпня 2007 р., укладеним між публічним акціонерним товариством акціонерний банк «Укргазбанк» , правонаступником якого є публічне акціонерне товариство акціонерний банк Укргазбанк», і колишнім чоловіком позивача, ОСОБА_4, посвідченим приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Чуєвою О.Д., зареєстрованому в реєстрі за № 3553, згідно до п.п. 1.1 даний договір забезпечує всі вимоги Іпотекодержателя, які випливають з кредитного договору № 181 від 16 серпня 2007 року (а також будь-якими додатковими угодами до нього), укладеного між Іпотекодержателем та ОСОБА_1. Предметом іпотеки є нерухоме майно - чотирьохкімнатна квартира АДРЕСА_1.
Згідно виконавчого напису № 2729, виданого 30.10.2009 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Самощенко О.А. було звернуто стягнення на предмет договору іпотеки № 121 від 16.08.2007 року.
Позивач також зазначає, що у зв'язку з визнанням спірних угод недійсними суд має забезпечити певні правові наслідки: визнати недійсним вказаний договір іпотеки на підставі ч. 2 ст. 548 ЦК України та відповідно виконавчий напис № 2729, виданий 30.10.2009 року приватним нотаріусом Самощенко О.А. Харківського міського нотаріального округу, яким було звернуто стягнення на предмет Договору іпотеки № 121 від 16.08.2007 року визнати таким, що не підлягає виконанню, так як заборгованість, вказана у виконавчому написі є спірною.
В судове засідання позивачка та її представник ОСОБА_5 не з'явились, надали заяву про слухання справи у їх відсутність, в якій просили визнати повторну неявку представника Відповідача неповажною. Позовні вимоги підтримали, та просила суд їх задовольнити у повному обсязі.
Представник відповідача у судове засідання не з'явилась, повідомлена про час та місце слухання справи належним чином, причина неявки якої судом визнана неповажною.
Треті особи: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Самощенко О.А., приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Чуєва О.Д. в судове засідання не з'явилися, хоча належним чином були повідомлені про час та місце слухання справи.
За клопотанням позивача у відповідності зі ст.. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти вирішення справи.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Судом встановлено, що 16 серпня 2007 року між ВАТ АБ «Укргазбанк», правонаступником якого є ПАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_1 були укладені кредитний договір № 181 та додаткова угода № 1, на задоволення споживчих потреб в сумі 107000 доларів США на строк до 15 вересня 2019 року в розмірі 12,5 % річних.
Дані договори були скріплені підписами його сторін.
В судовому засіданні за клопотанням представника позивача була призначена почеркознавча експертиза на вирішення було поставлене питання про те чи в кредитному договорі № 181 від 16 серпня 2007 року та додатковій угоди № 1 до Кредитного договору від 16 серпня 2007 року № 181, укладеній 16 лютого 2009 року від імені ОСОБА_1 підписи напроти її прізвища виконано ОСОБА_1 чи іншою особою.
Згідно висновку експертів Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса Міністерства юстиції України, складеного за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи, підпис від імені ОСОБА_1 в спірних договорах виконано не позивачем, а іншою особою з наслідуванням її підпису.
Як вбачається з рішення виконавчого комітету Дзержинської районної в м. Харкові ради V скликання від 31.07.2007 року № 111/18 «Про надання ОСОБА_4 дозволу на оформлення кредитного договору та договору іпотеки» вбачається, що збирав документи та мав намір оформити кредитний договір колишній чоловік позивача ОСОБА_4.
Згідно ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 ЦК України.
Частинами 3, 5 ст.203 ЦК України (загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину) встановлено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
Матеріалами справи підтверджено, що у позивача не було волевиявлення на отримання кредитних коштів за оспорюваним правочином, кредитний договір та додаткову угоду ОСОБА_1 не підписувала, тому вони суперечать вимогам ст. 203 ЦК України та підлягають визнанню недійсними.
Згідно ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.
Відповідно до ч. 2 ст. 548 Цивільного кодексу України недійсне зобов'язання не підлягає забезпеченню. Недійсність основного зобов'язання (вимоги) спричиняє недійсність правочину щодо його забезпечення, якщо інше не встановлено цим Кодексом.
Цивільним кодексом України (§ 6 гл. 49) не передбачено інших негативних наслідків визнання недійсним основного зобов'язання, забезпеченого договором застави (іпотеки), як визнання недійсним і додаткового зобов'язання.
Зобов'язання за Договором кредиту № 181 від 16 серпня 2007 р. було забезпечене договором іпотеки № 121 без оформлення заставної від 16 серпня 2007 р., укладеним між Публічним акціонерним товариством акціонерний банк «Укргазбанк» (Заставодержатель), правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство акціонерний банк Укргазбанк», і ОСОБА_4 (Іпотекодавець), посвідченим приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу (далі - ХМНО) Чуєвою О.Д., зареєстрованому в реєстрі за № 3553, згідно до п.п. 1.1 даний договір забезпечує всі вимоги Іпотекодержателя, які випливають з кредитного договору № 181 від 16 серпня 2007 року (а також будь-якими додатковими угодами до нього), укладеного між Іпотекодержателем та ПОЗИЧАЛЬНИКОМ - ОСОБА_1. Предметом іпотеки є нерухоме майно - чотирьохкімнатна квартира АДРЕСА_1.
Згідно виконавчого напису № 2729, виданого 30.10.2009 року приватним нотаріусом Самощенко О.А. Харківського міського нотаріального округу було звернуто стягнення на предмет Договору іпотеки № 121 від 16.08.2007 року.
Розділом «Застосування правових наслідків недійсності правочину» Листа Верховного Суду України «Практика розгляду судами цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 24.11.2008 р. зазначено: «Згідно зі статтями 215 і 216 ЦК суди вправі з дотриманням правил підсудності розглядати позови: про визнання оспорюваного правочину недійсним і застосування наслідків його недійсності; про встановлення нікчемності правочину і застосування наслідків його недійсності.
Стосовно положення ч. 2 ст. 215 ЦК про те, що судом не вимагається визнання правочину недійсним, якщо його недійсність встановлена законом, необхідно зазначити, що така потреба може виникнути у разі, коли: сторони виконали певні умови нікчемного правочину, який нотаріально посвідчений; він порушує права третіх осіб; він зареєстрований у державних органах тощо. У таких випадках рішенням суду, який лише констатує недійсність правочину, можуть бути визначені відповідні правові наслідки недійсності правочину, зобов'язано державні органи скасувати його реєстрацію тощо.
Визнані недійсними правочини не створюють для сторін тих прав і обов'язків, які вони мають встановлювати, а породжують наслідки, передбачені законом. І хоча реституція не передбачена у ст. 16 ЦК як один із способів захисту, проте норма ч. 1 ст. 216 ЦК є імперативною і суд має забезпечити зазначені в ній правові наслідки. Реституцію цілком можна вважати окремим способом захисту цивільних прав, які порушуються у зв'язку з недійсністю правочину, оскільки у ст. 16 ЦК немає вичерпного переліку способів захисту цивільних прав».
Відповідно до положень ст. 87 Закону України «Про іпотеку» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.
Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Стаття 88 Закону України «Про нотаріат» передбачає вчинення нотаріусом виконавчого напису, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем.
Згідно з п. 3.2. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року в редакції, чинній на час вчинення виконавчого напису, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.
Пунктом 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 передбачено, що для одержання виконавчого напису нотаріусу надаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання.
Пунктом 2.3. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця.
Згідно з ч. 1 ст. 35 Закону України «Про іпотеку» в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.
Враховуючи викладене, суд вважає, що вищезазначений договір іпотеки, укладений в забезпечення виконання зобов'язань за спірним договором кредиту, підлягає визнанню судом недійсними на підставі ч. 2 ст. 548 ЦК України та відповідно виконавчий напис № 2729, виданий 30.10.2009 року приватним нотаріусом Самощенко О.А. Харківського міського нотаріального округу, яким було звернуто стягнення на предмет Договору іпотеки № 121 від 16.08.2007 року є таким, що не підлягає виконанню, так як заборгованість, вказана у виконавчому написі є спірною.
Керуючись ст.ст. 203, 215, 216, 548 ЦК України, ст..ст. 10, 11, 79, 88, 174, 213-215 ЦПК України, суд -
Визнати кредитний договір № 181 від 16 серпня 2007 року, укладений між ВАТ АБ «Укргазбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк» та ОСОБА_1 і додаткову угоду № 1 до кредитного договору від 16 серпня 2007 року № 181, укладену 16 лютого 2009 року між ВАТ АБ «Укргазбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство акціонерний банк Укргазбанк» та ОСОБА_1 недійсними.
Визнати договір іпотеки № 121 без оформлення заставної від 16 серпня 2007 року, укладеним між Публічним акціонерним товариством акціонерний банк «Укргазбанк» (Заставодержатель), правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство акціонерний банк Укргазбанк», і ОСОБА_4 (Іпотекодавець), посвідченим приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Чуєвою О.Д., зареєстрований в реєстрі за № 3553, недійсним.
Визнати виконавчий напис від 30 жовтня 2009 року, вчинений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Самощенко О.А., зареєстрований у реєстрі за № 2729, за договором іпотеки № 121 від 16 серпня 2007 року таким, що не підлягає виконанню.
В порядку застосування наслідків недійсності договору іпотеки № 121 від 16 серпня 2007 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством акціонерний банк «Укргазбанк» (Заставодержатель), правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство акціонерний банк Укргазбанк», і ОСОБА_4 (Іпотекодавець), посвідченим приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу (далі - ХМНО) Чуєвою О.Д., зареєстрований в реєстрі за № 3553, виключити запис про державну реєстрацію заборони відчуження квартири АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_4, зареєстрованої в реєстрі НОМЕР_1, з Єдиного державного реєстру обтяжень рухомого майна.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через районний суд шляхом подання в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя