Провадження № 2/537/200/2015
Справа № 537/6713/14-ц
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.04.2015 року Крюківський районний суд м.Кременчука Полтавської області в складі: головуючого судді - Якимець Т.Є.

при секретарі - Курченко С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Кременчуцької міської ради,за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк» України, Реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції, приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу Лінькової Ірини Борисівни, КП «Квартирне управління» про поновлення строку позовної давності, визнання незаконним рішення органу приватизації та недійсним договору дарування,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Кременчуцької міської ради про поновлення строку позовної давності, визнання незаконним рішення органу приватизації та недійсним договору дарування.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, дав пояснення, що позивач з народження проживав та був зареєстрований в АДРЕСА_1. В 1992 році позивач вступив до Дніпропетровської державної медичної академії, де проходив навчання на стаціонарному відділення до 1997 року, в зв'язку з чим залишив своє місце мешкання та тимчасово переїхав до м. Дніпропетровська, де мешкав у гуртожитку академії. Після закінчення навчання позивач отримав направлення на роботу до м.Запоріжжя, де працює і проживає до цього часу. В 1996 році батьки повідомляли позивача про необхідність приватизації спірної квартири, позивач передавав батькам паспорт та заяву про згоду на приватизацію. З того часу позивач був впевнений, що став учасником приватизації спірної квартири. Влітку 2014 року, вважаючи себе співвласником спірної квартири, позивач виявив бажання розпорядитися своєю часткою у спільному майні, в зв'язку з чим звернувся до батьків з проханням надати правовстановлюючі документи на житло, після чого йому стало відомо, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого на підставі розпорядження № 11893/1 від 23.12.1996 року Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Кременчуцької міської Ради народних депутатів, квартира належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_7. Крім того, 09.08.2002 року сестра ОСОБА_4 подарувала батькам належну їй 1/3 частину квартири АДРЕСА_1. Оскільки позивач не давав згоди на приватизацію житла тільки на ім'я ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, знімаючись з реєстрації на період навчання право на житло - квартиру АДРЕСА_1 не втратив, про приватизацію житла та відчудження частини квартири дізнався влітку 2014 року, прохає суд розпорядження Управління житлово-комунального господарства виконкому Кременчуцької міської ради народних депутатів № 11893/1 від 23 грудня 1996 року про передачу у спільну сумісну власність ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 квартири за адресою АДРЕСА_1 визнати незаконним, свідоцтво про право власності на житло (квартиру АДРЕСА_1) від 23.12.1996 року, видане на підставі розпорядження Управління житлово-комунального господарства виконкому Кременчуцької міської ради народних депутатів № 11893/1 від 23 грудня 1996 року анулювати, договір дарування 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 , укладений 09.08.2002 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2, ОСОБА_3, посвідчений приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Ліньковою І. Б., р.№ 5164, визнати недійсним.

Позивач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений, позовні вимоги підтримує, прохає суд розглянути справу та прийняти рішення в його відсутність, в присутності його представника.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги визнав повністю.

Відповідачка ОСОБА_3 позовні вимоги визнала повністю.

Відповідачка ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлена, позовні вимоги визнала в повному обсязі, прохає їх задовольнити.

Представник відповідача Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Кременчуцької міської ради в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлені, прохають суд розглянути справу та прийняти рішення в відсутність їх представника.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк» України в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлені, заперечень по справі не має, прохають суд розглянути справу та прийняти рішення в відсутність їх представника.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлені, заперечень по справі не має, прохають суд розглянути справу та прийняти рішення в відсутність їх представника.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, приватний нотаріус Кременчуцького міського нотаріального округу Лінькова І. Б. в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлена, заперечень по справі не має, прохає суд розглянути справу та прийняти рішення в її відсутність.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, КП «Квартирне управління» заперечень по справі не має.

Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, відповідачів ОСОБА_8, ОСОБА_3, представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, КП «Квартирне управління», вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що позивач в квартирі АДРЕСА_1 проживав з батьками та був зареєстрований з 27.06.1971 року, з 20.05.1989 року по 26.07.1991 року проходив строкову військову службу і з реєстрації за спірною адресою був знятий, з 26.07.1991 року по 01.11.1991 року знову проживав за спірною адресою, що підтверджується довідкою ТОВ «Добробит» від 30.01.2015 року за № 11 та копією форми «Б»..

01.11.1991 року позивач переїхав до м. Дніпропетровська, де проходив підготовчі курси для абітурієнтів вищих медичних закладів освіти, в 1992 році вступив до Дніпропетровської державної медичної академії, де проходив навчання на стаціонарному відділення до 1997 року, в зв'язку з чим залишив своє місце мешкання та тимчасово переїхав до м. Дніпропетровська, де мешкав у гуртожитку академії, що підтверджується довідкою про проживання позивача в гуртожитку АДРЕСА_2 з 1991 рік по 1993 рік, довідкою гуртожитку № 6 (ДДМА) про проживання позивача з 14.10.1993 року по 24.11.1994 рік, довідкою гуртожитку № 7 про проживання позивача в гуртожитку в період з 24.11.1994 рік по 09.06.1997 рік, дипломом НОМЕР_1, додатком до диплому спеціаліста НОМЕР_1

Із паспорта позивача, виданого 19.09.1995 року Жовтневим РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області, вбачається, що 25.09.1995 року позивач був прописаний до 01.07.1997 року в гуртожитку АДРЕСА_3 звідки виписаний 09.06.1997 року.

Після закінчення навчання позивач отримав направлення на роботу до м.Запоріжжя, де і проживає до цього часу, що підтверджується довідкою Центру обслуговування абонентів Міського комунального підприємства «Основаніє» Запорізької міської ради № 210 від 05.02.2015 року.

Із довідки Державного ощадного банку України м.Запоріжжя від 06.02.2015 року вбачається, що ОСОБА_1 в списках на приватизацію житла по АДРЕСА_4 не перебуває, за даною адресою зареєстрований з 28.04.2000 року.

Із розпорядження органу приватизації № 11893/1 від 23.12.1996 року та розрахунку площі квартири, що безоплатно приватизується вбачається, що розрахунок площі квартири АДРЕСА_1 був розрахований на 3 особи.

Згідно розпорядження Управління житлово-комунального господарства виконкому Кременчуцької міської ради народних депутатів № 11893/1 від 23.12.1996 року квартира АДРЕСА_1 була приватизована на ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

16.07.2002 року ОСОБА_4 зареєструвала шлюб з ОСОБА_9 та прийняла його прізвище, що підтверджується свідоцтвом про одруження, виданим 16.07.20002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Крюківського районного управління юстиції м.Кременчука Полтавської області, актовий запис № 241 від 16.07.2002 року.

09.08.2002 року сестра ОСОБА_4 подарувала батькам належну їй 1/3 частину квартири АДРЕСА_1, що підтверджується договором дарування від 09.08.2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Ліньковою І.Б., р. № 5164.

Відповідно до ст.1 ч.1 ст.5, ст.8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» наймачі квартир (будинків) державного житлового фонду та члени їх сімей, які постійно проживають у квартирі разом із наймачем або за якими зберігається право на житло, мають право на приватизацію займаних квартир шляхом передачі їм цих квартир в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім'ї, які постійно мешкають у даній квартирі, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, на підставі рішення відповідного органу приватизації.

В положенні про порядок передачі квартир (будинків) у власність громадян зазначено, що громадянин, який виявив бажання приватизувати займану ним і членами сім'ї на умовах найму квартиру (одноквартирний будинок), звертається в орган приватизації або до створеного ним підприємства по оформленню документів, де одержує бланк заяви та необхідну консультацію. Згода тимчасово відсутніх членів сім'ї наймача на приватизацію квартири (будинку) підтверджується письмово і додається до заяви.

Відповідно до п.2ч.3 ст.71 ЖК України жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї понад шість місяців , у зв'язку з навчанням - протягом усього часу навчання.

Згідно частини 3 ст.9 ЖК України ніхто не може бути обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку передбаченим законом.

В постанові судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 30.01.2013 року зазначено, що виходячи з аналізу змісту Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» у поєднанні з нормами ст.ст. 1,6,9, 61 ЖК України , ст.17 ЦК України, 1963 року, місцем постійного проживання особи є жиле приміщення, в якому особа постійно проживає, має передбачені ст.64 ЖК України права користування цим приміщенням і на яке за особою зберігається це право і при тимчасовій відсутності, а відтак і право на приватизацію разом з іншими членами сім'ї.

За договором дарування одна сторона передає безоплатно другій стороні майно у власність (ст.243 ЦК України, 1963 року).

Відповідно до ч.1 ст.48 Цивільного кодексу України,1963 року, недійсною є та угода,яка не відповідає вимогам закону.

Враховуючи те, що позивач не проживав в спірній квартирі тимчасово і за ним зберігалося право користування спірним житлом на період навчання, тобто з 01.11.1991 року по 09.06.1997 року, приватизація квартири АДРЕСА_1 відбулася 23.12.1996 року з порушенням закону, договір дарування від 09.08.2002 року не відповідає вимогам Цивільного кодексу України, 1963 року, про приватизацію житла та відчудження частини квартири позивач дізнався влітку 2014 року, суд вважає за необхідне визнати незаконним розпорядження Управління житлово-комунального господарства виконкому Кременчуцької міської ради народних депутатів № 11893/1 від 23 грудня 1996 року про передачу у спільну сумісну власність ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4. квартири за адресою АДРЕСА_1, анулювати свідоцтво про право власності на житло (квартиру АДРЕСА_1) від 23.12.1996 року, видане на підставі розпорядження Управління житлово-комунального господарства виконкому Кременчуцької міської ради народних депутатів № 11893/1 від 23 грудня 1996 року, визнати недійсним договір дарування 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 , укладений 09.08.2002 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2, ОСОБА_3, посвідчений приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Ліньковою І. Б., р.№ 5164.

Керуючись ст.ст.10,11,60,212.213,215 ЦПК України, ст.ст.71,76, 80, 243, 48 ЦК України,1963 року, Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду», Положенням про порядок передачі квартир (будинків) у власність громадян», суд,-

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Кременчуцької міської ради,за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк» України, Реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції, приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу Лінькової Ірини Борисівни, КП «Квартирне управління» про визнання незаконним рішення органу приватизації та недійсним договору дарування задовольнити.

Визнати незаконним розпорядження Управління житлово-комунального господарства виконкому Кременчуцької міської ради народних депутатів № 11893/1 від 23 грудня 1996 року про передачу у спільну сумісну власність ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 квартири за адресою АДРЕСА_1.

Анулювати свідоцтво про право власності на житло (квартиру АДРЕСА_1) від 23.12.1996 року, видане на підставі розпорядження Управління житлово-комунального господарства виконкому Кременчуцької міської ради народних депутатів № 11893/1 від 23 грудня 1996 року.

Визнати недійсним договір дарування 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 , укладений 09.08.2002 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2, ОСОБА_3, посвідчений приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Ліньковою Іриною Борисівною, р.№ 5164.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів.

Суддя