УХВАЛА

02 червня 2015 року суддя Солом`янського районного суду м. Києва Кицюк В.С., розглянувши позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

13.05.2015 позивач звернулася до суду із вищезазначеним позовом.

14.05.2015 відповідно до автоматичного розподілу справ між суддями відбулося визначення судді з розгляду даної справи та 15.05.2015 матеріали позову передані головуючому по справі.

02.06.2015 на адресу суду відповідно до ч.3 ст.122 ЦПК України судом отримані відомості із адресно-довідкового підрозділу ГУДМС України в м. Києві про те, що відповідач зареєстрованим в м. Києві не значиться.

Вирішуючи питання про можливість відкриття провадження у справі, суд приходить до наступного висновку.

Позовна заява не може ґрунтуватися на припущеннях.

Дотримання вимог ст.119 ЦПК України при пред`явленні позову в суд є імперативним правилом в тому числі і для суду на предмет перевірки позову і долучених до нього матеріалів і недопущення відкриття провадження і призначення непідготовленої справи (позову) до розгляду.

Згідно ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без дотримання вимог, викладених у ст. ст. 119, 120 ЦПК України постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача та надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Якщо ж позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк не виконає всі вимоги, позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачеві.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року, «Де Жуффр де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року. Відтак в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.3 Закону України «Про судовий збір» (далі - Закон) за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством, справляється судовий збір. Підстави, за якими особи звільняються від сплати судового збору за подачу позову або заяви, зазначені у ст.5 цього Закону.

Судовий збір відповідно до Закону із ціни позову майнового характеру становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати - 243,60 грн. та не більше трьох розмірів мінімальної заробітної плати - 3 654,00 грн.

Відтак, позивачу необхідно надати документ на підтвердження сплати судового збору за вимогу майнового характеру окремим платіжним документом.

Вказані кошти повинні бути сплачені на наступні реквізити

- за сплату судового збору: УДКСУ у Солом'янському районі

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38050812

Банк отримувача ГУ ДКУ у м. Києві

Код банку отримувача (МФО) 82 00 19

Рахунок отримувача 312 122 067 000 10

Код класифікації доходів бюджету 220 300 01

Призначення платежу Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Солом'янський районний суд міста Києва (назва суду, де розглядається справа), (суду, де розглядається справа).

Також позивачем всупереч п.6 ч.2 ст.119 ЦПК України не зазначено доказів на підтвердження всіх обставин, якими він обґрунтовує свої позовні вимоги.

Так, зокрема, не зазначено доказів (або не наведено підстав для звільнення від доказування) на підтвердження того, що відповідач причетний до пошкодження її автомобіля, яке мало місце 07 січня 2015 року, і безпосередньо чим підтверджено причино-наслідковий зв`язок між його ймовірними діями та наявною на автомобілі позивача «подряпиною» на капоті, також не зазначено доказів на підтвердження того, що відповідач є неповнолітнім.

Окремо суд акцентує увагу позивача на положення ч.2 ст.39 ЦПК України, згідно яким права, свободи та інтереси неповнолітніх осіб віком від 14 до 18 років можуть захищати в суді відповідно їх батьки, усиновлювачі, піклувальники чи інші особи, визначені законом.

Позивачем також заявлено вимогу про стягнення з відповідача на свою користь моральної шкоди. Проте, всупереч положенням п. п. 5, 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява не містить виклад обставин, якими позивач обґрунтовує зазначені вимоги, і позивач при їх викладі не зазначає обставини, якими він обґрунтовує свої вимоги, зазначаючи докази, що підтверджують кожну обставину, або зазначаючи підстави згідно конкретних норм ЦПК України про звільнення від їх доказування.

Також пунктом 4 Постанови пленуму Верховного суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» передбачено, що у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи саме такий розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Натомість позивач цих вимог при заявленні вимоги про стягнення з відповідача суми моральної шкоди не дотримався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.119-121 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - залишити без руху.

Роз'яснити позивачеві, що зазначені в ухвалі недоліки ним можуть бути усунені протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали шляхом подачі позовної заяви в новфй редакції з урахуванням виправлення зазначеним судом недоліків.

Якщо у встановлений строк виявлені недоліки не будуть усунуті, заява буде вважатись неподаною та буде повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.С. Кицюк