Справа № 706/1464/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2015 року м.Христинівка Христинівський районний суду Черкаської області в складі головуючого судді Орендарчук М.П., при секретарі Пізняк Т.В., за участю представника позивача Гаркавенка А.А., представника відповідача ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Христинівка справу за позовом ПАТ КБ«Приватбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,- встановив:

До суду звернулось ПАТ КБ «Приват Банк» з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_3 (надалі -Відповідач) 22.11.2006 року уклали кредитнй договір № С8Х0АШ2000047 (надалі -Договір). Згідно договору ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» зобов'язався надати Відповідачу кредит у розмірі 34485,00 грн. на термін до 22.11.2011 р., а Відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Відповідно договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, Відповідач повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору. Згідно договору у випадку порушення зобов'язань за кредитним договором, Відповідач сплачує Банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Позивач зобов'язання за даним договором виконав у повному обсязі, а саме: надав Відповідачу кредит у розмірі, передбаченому умовами Кредитного договору. Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором № CSX0AN02000047. Таким чином, у порушення умов кредитного договору а також ст. ст 509, 526, 1054 ЦК України, Відповідач зобов'язання за вказаним Договором не виконав.

У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором Відповідач станом на 30.09.2014 року має заборгованість - 5146,09 грн., яка складається з наступного: 1272,51 грн. - заборгованість за кредитом; 638,05 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1255,28 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 1980,25 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; Розрахунок суми заборгованості додається. Згідно ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання.

Просив суд стягнути із ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість у розмірі 5146,09 грн. за кредитним договором № CSX0AN02000047 від 22.11.2006 року та судові витрати.

Представники позивача в судовому засіданні позов підтримав, просив суд його задовольнити.

Представники відповідача у судовому засіданні проти позову заперечували з мотивів пропуску позивачем строку позовної давності, заявила про застосування строку позовної давності та просила суд відмовити у задоволенні позову, окрім того пояснила суду, що останній платіж по кредитному договору було здійснено 25.08. 2009 року.

Заслухавши пояснення сторін дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Згідно договору ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» зобов'язався надати Відповідачу кредит у розмірі 34485,00 грн. на термін до 22.11.2011 р. Цивільним законодавством визначено строк у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, який називається позовною давністю (ст. 256 Цивільного кодексу України, далі за текстом - ЦКУ), загальна тривалість позовної давності обмежена 3 роками (ст. 257 ЦКУ), а позовна давність щодо стягнення неустойки (пені, штрафу) - 1 роком (п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦКУ).

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦКУ). Враховуючи, що відповідно до рішення апеляційного суду Черкаської області від 26.01.2011року ПАТ КБ «Приватбанк» був зобов'язаний перерахувати борг ОСОБА_3 за кредитним договором за процентною ставкою 16,08% починаючи з 01 лютого 2009 року, і дане рішення не було оскаржене в касаційному порядку протягом 20 днів, то з вищевикладеного вбачається що дату 15.02.2011 р. юридично можна вважати початком відліку перебігу позовної давності і відповідно датою коли особа довідалася про порушення свого права тобто про наявність заборгованості.

Позовна заява подана - 07.10.14, тобто пізніше ніж через 3 роки з моменту закінчення позовної давності, окрім того в судовому засіданні встановлено, що відповідачем було останній раз сплачено за кредитним договором 25.08.2009 року.

Згідно з положеннями ч.3, ч.4 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Представниками відповідача було заявлено в суді до ухвалення судового рішення про застосування судом строку позовної давності відповідно до вимог ст.267 ЦК України. Більш того, враховуючи положення п.7 ч.13 ст.11 Закону України "Про захист прав споживачів", за якими у спорах щодо споживчого кредитування кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув, позовна давність за позовом про повернення споживчого кредиту застосовується незалежно від наявності заяви сторони у спорі.

У відповідності до роз'яснень, викладених у п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року №14 "Про судове рішення у цивільній справі", установивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього.

Представниками позивача не надано жодного доказу на підтвердження того, що їхнім довірителем пропущено з поважних причин строк для звернення до суду з позовом.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність відмовити ПАТ КБ "ПриватБанк" у задоволенні позову у зв'язку з пропуском ним строку позовної давності.

З огляду на вищенаведене, відповідно до ст.ст.15, 16, 256, 257, 259, 261, 267, 526 530, 533, 536, 549, 550, 610, 625, 1049,1050, 1054, 1055 Цивільного кодексу України, та, керуючись ст.ст.4, 10, 11, 60, 88, 209, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

Вирішив:

У задоволенні позовом ПАТ КБ«Приватбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Черкаської області через Христинівський районний суд Черкаської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а особи які не були присутні в судовому засіданні протягом десяти днів з моменту отримання.

Суддя М. П. Орендарчук