РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.05.2015 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області

в особі: головуючого - судді Данко В.Й.,

при секретарі Павлюх Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ужгороді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Ужгородської міської ради, за участю третьої особи без самостійних вимог органу самоорганізації населення будинкового комітету «Тиса Уж» про встановлення факту проживання та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до виконавчого комітету Ужгородської міської ради, за участю третьої особи без самостійних вимог органу самоорганізації населення будинкового комітету «Тиса Уж» про встановлення факту проживання та зобов'язання вчинити певні дії. Мотивуючи свої вимоги вказує на те, що ОСОБА_1 перебувала в шлюбі з ОСОБА_2 та проживали в гуртожитку за адресою: АДРЕСА_2 на підставі Ордеру ПО «Тиса» від 11.07.1996 року. Чоловік позивачки ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Ще за життя ОСОБА_2 розпочав процедуру приватизації наданого в користування житла підготувавши всі необхідні документи, однак, не встиг завершити приватизацію. Позивачці стало відомо, що даний гуртожиток перейшов до відання Ужгородської міської ради та виконавчого комітету Ужгородської міської ради. Всі необхідні документи, необхідні для приватизації за адресою: АДРЕСА_2 знаходяться у відповідача. ОСОБА_1 офіційно звернулася до виконавчого комітету Ужгородської міської ради із пакетом необхідних документів для укладення Договору найму на вищезазначене житлове приміщення, на підставі чого рішенням виконавчого комітету Ужгородської міської ради №429 від 29.10.2014 року позивачці відмовлено в укладенні Договору найму на займане нею житлове приміщення. У зв'язку з цим, просить суд задовольнити позов, та, винести рішення, яким встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 АДРЕСА_1, зобов'язати виконавчий комітет Ужгородської міської ради укласти з ОСОБА_1 Договір найму на квартиру АДРЕСА_1, а також визнати за ОСОБА_1 право на користування житловим приміщенням - квартиру АДРЕСА_1.

Позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_3 в судовому засіданні уточнили позовні вимоги. Просили суд винести рішення, яким встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 АДРЕСА_1, рішення виконкому Ужгородської міської ради №429 від 20.10.2014 року скасувати, зобов'язати виконавчий комітет Ужгородської міської ради розглянути питання щодо укладення з ОСОБА_1 Договору найму на квартиру АДРЕСА_1 у встановленому законом порядку, а також визнати за ОСОБА_1 право на користування житловим приміщенням - квартиру АДРЕСА_1.

Представник відповідача ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечив проти їх задоволення.

Представник третьої особи майор І.В. в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 підтримав, не заперечив проти задоволення позову.

Заслухавши думку позивачки, представника позивачки, представника відповідача, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позовні заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

По справі встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі (Свідоцтво про укладення шлюбу Серії НОМЕР_2 від 11.08.1990 року).

Подружжя проживало в гуртожитку за адресою: АДРЕСА_2 на підставі Ордеру ПП «Тисса» від 11.07.1996 року.

Як вбачається зх. наявної в матеріалах справи копії такого Ордеру, він був виданий гр. ОСОБА_2 із зазначенням складу сім'ї - ОСОБА_5 (дружина).

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_2 помер (Свідоцтво про смерть Серії НОМЕР_1 від 12.05.2014 року).

У відповідності до ч.1 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Факт постійного проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 підтверджується наявною в матеріалах справи Довідкою №202 від 02.12.2014 року, виданою будинковим комітетом «Тиса Уж» та Довідкою з місця проживання про склад сім'ї та реєстрацію №19 від 15.01.2015 року.

Судом встановлено, що за житті ОСОБА_2 не встиг здійснити приватизацію наданого йому в користування вказаного вище житла, де на сьогоднішній день проживає позивачка ОСОБА_1

У відповідності до ч.ч.1, 2 ст.64 ЖК Української УРСР члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму житлового приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки.

Відповідно до ст. 4 ЖК Української УРСР жилі будинки, а також жилі приміщення в інших будівлях, що знаходяться на території України, утворюють житловий фонд. Державний житловий фонд утворюють жилі будинки і жилі приміщення в інших будівлях, що належать державі. У відповідності до ст.5 ЖК Української УРСР державний житловий фонд перебуває у віданні місцевих Рад.

У відповідності до п.п.5 п.6 ст.30 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україна» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить ведення обліку відповідно до закону житлового фонду, здійснення контролю за його використанням.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 офіційно звернулася до виконавчого комітету Ужгородської міської ради із пакетом необхідних документів для укладення Договору найму на вищезазначене житлове приміщення, на підставі чого рішенням виконавчого комітету Ужгородської міської ради №429 від 29.10.2014 року позивачці відмовлено в укладенні Договору найму на займане нею житлове приміщення.

Згідно ч.1 ст.61 ЖК Української УРСР користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до Договору найму жилого приміщення.

У відповідності до ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла, інакше як на підставі закону за рішенням суду.

У відповідності до ч.4 ст.9 ЖК Української УРСР ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Таким чином, суд приходить до переконання, що рішення виконкому Ужгородської міської ради №429 від 20.10.2014 року підлягає скасуванню, слід зобов'язати виконавчий комітет Ужгородської міської ради розглянути питання щодо укладення з ОСОБА_1 Договору найму на квартиру АДРЕСА_1 у встановленому законом порядку.

Однак, вимога про визнання за ОСОБА_1 право на користування житловим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_1 є необґрунтованою, а тому такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись п.7 постанови Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 „Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", п.5 ч.2 ст. 234, ст.ст. 256-258 ЦПК України, ст.ст. 4, 7, 61, 64 ЖК УРСР, п.п.5 п.6 ст.30 ЗУ «Про місцеве самоврядування в України», суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до виконавчого комітету Ужгородської міської ради, за участю третьої особи без самостійних вимог органу самоорганізації населення будинкового комітету «Тиса Уж» про встановлення факту проживання та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 в квартирі АДРЕСА_1.

Рішення виконкому Ужгородської міської ради №429 від 20.10.2014 року скасувати.

Зобов'язати виконавчий комітет Ужгородської міської ради розглянути питання щодо укладення з ОСОБА_1 Договору найму на квартиру АДРЕСА_1 у встановленому законом порядку.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в загальному порядку шляхом подання протягом десяти діб апеляційної скарги і набере законної сили в разі неподання такої в установлений строк.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду: В.Й. Данко