Ухвала

іменем україни

03 червня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Савченко В.О., Гончара В.П., Остапчука Д.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» про поновлення на роботі, зобов'язання оплати листка непрацездатності, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 19 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 12 лютого 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» про поновлення на роботі, зобов'язання оплати листка непрацездатності, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди.

Позовні вимоги мотивував тим, що перебував з відповідачем у трудових відносинах, проте наказом № 11-07/1-811/п від 29 липня 2014 року був незаконно звільнений з роботи за п. 1 ст. 40 КЗпП України, при цьому відповідач не оплатив йому час знаходження на лікарняному, чим заподіяв моральної шкоди, яку він оцінює у 100 000 грн.

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 19 грудня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 12 лютого 2015 року, позов задоволено частково.

Зобов'язано державне підприємство «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» здійснити ОСОБА_4 оплату листка непрацездатності за період з 14 липня 2014 року до 28 липня 2014 року в розмірі 6 426 грн 14 коп.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить ухвалені у справі судові рішення в частині відмови в позові скасувати, та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, мотивуючи свої вимоги неправильним застосуванням судами норм матеріального права і порушенням норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Установлено й це вбачається з матеріалів справи, що рішення судів ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для їх зміни чи скасування не встановлено.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, дослідивши докази у справі й давши їм належну оцінку в силу вимог ст. 212 ЦПК України, а також, врахувавши обставини справи, обґрунтовано виходив з безпідставності та недоведеності вимог ОСОБА_4, оскільки звільнення позивача проведено із дотриманням вимог чинного трудового законодавства.

Колегія суддів погоджується з такими висновками судів першої та апеляційної інстанцій, оскільки вони узгоджуються з матеріалами та обставинами справи.

Доводи касаційної скарги ОСОБА_4 на увагу не заслуговують та висновків судів не спростовують.

Матеріали витребуваної справи не свідчать про те, що судами при розгляді даної справи допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені ст. ст. 338-341 ЦПК України як підстави для скасування рішень.

Таким чином, оскаржувані рішення судів ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстави для їх скасування відсутні.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Ураховуючи вищенаведене та керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів cудової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Ірпінського міського суду Київської області від 19 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 12 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.О. Савченко

В.П. Гончар

Д.О. Остапчук