Справа № 2-98/10
Номер провадження 4-с/404/31/15
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2015 року Кіровський районний суд м. Кіровограда

в складі: головуючого судді - Бершадської О.В.

при секретарі - Домарецькому Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді справу за скаргою ОСОБА_1 на дії заступника начальника відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГУЮ у Кіровоградській області ОСОБА_2, заінтересовані особи- арбітражний керуючий ОСОБА_3, Відкрите акціонерне товариство» ВТБ Банк», -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд зі скаргою, якою просить визнати незаконними державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГУЮ у Кіровоградській області ОСОБА_2 щодо складання акту опису та арешту належного йому майна за адресою м. Кіровоград, вул. Братиславська, 23; просить скасувати акт опису та арешту майна від 08 травня 2015 року у виконавчому провадженні № 25009374 . Мотивує тим, що у відділі на примусовому виконанні знаходиться виконавчий лист №2-98/10 від 07.02.2010 року , виданий Кіровським районним судом м. Кіровограда про стягнення заборгованості в сумі 2 478 807 грн.95 коп. за кредитним договором та судових витрат на користь ВАТ»ВТБ Банк». 28.08.2014 року на його адресу державним виконавцем було направлено постанову про відновлення виконавчого провадження , а 08 травня 2015 року складено акт опису та арешту майна, яким було описано його житловий будинок за адресою: м. Кіровоград, вул. Братиславська, 23. Вважає, дії державного виконавця щодо складання акту опису та арешту належного йому майна незаконними , так як що Постановою Господарського суду Кіровоградської області від 10 серпня 2011 року у справі №5013/464/11 фізичну особу підприємця ОСОБА_1 було визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру , та згідно ст.38 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури скасовується арешт, накладений на майно боржника, визнаного банкрутом, чи інші обмеження щодо розпорядження майном такого боржника. Накладення нових арештів або інших обмежень щодо розпорядження майном банкрута не допускається. Крім того, у зв'язку із викладеним, ухвалою господарського суду Кіровоградської області від 07.02.2012 р. у справі №5013/464/11 було скасовано всі арешти, накладені на належне йому майно.

Посилається на ст. 42 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" відповідно до якої усі види майнових активів (майно та майнові права) банкрута, які належать йому на праві власності або господарського відання на дату відкриття ліквідаційної процедури та виявлені в ході ліквідаційної процедури, включаються до складу ліквідаційної маси. Та на ст.52 Цивільного кодексу України якою визначено, що фізична особа - підприємець відповідає за зобов'язаннями, пов'язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення. Тому, при відкритті ліквідаційної процедури до ліквідаційної маси включається все майно фізичної особи-підприємця, незалежно від того, чи використовується це майно для здійснення підприємницької діяльності, чи призначене для задоволення особистих та побутових потреб фізичної особи, що здійснює підприємницьку діяльність.

Ч. 2 ст. 41 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" зазначає, що саме ліквідатор здійснює продаж майна банкрута для задоволення вимог, внесених до реєстру вимог кредиторів. Таким чином , накладення арешту органами ДВС буде не тільки прямо суперечити ст.38 ЗУ "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а й позбавить можливості Арбітражного керуючого ОСОБА_3 виконувати свої обов'язки належним чином.

Як стало відомо від Арбітражного керуючого , листом від 28.08.2014 р. останнім було повідомлено виконавчу службу про неприпустимість накладення подальших арештів. Крім того, листом від 26.01.2015 року було повідомлено начальника відділу примусового виконання рішень управління ДВС головного управління юстиції Кіровоградській області про здійснення ним заходів щодо включення майна до ліквідаційної маси та реалізації його в порядку передбаченому Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

В судовому засіданні представник заявника вимоги скарги підтримала, просила задовольнити.

Арбітражний керуючий ОСОБА_3 зазначив, що вчинені дії державним виконавцем суперечать Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" .

В судовому засіданні заступник начальника відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГУЮ у Кіровоградській області ОСОБА_2 вимоги скарги не визнала та в обґрунтування заперечень зазначила, що діяла відповідно до Закону України « Про виконавчу службу» та Про внесення змін до Закону України "Про виконавче провадження" та деяких інших законодавчих актів України щодо вдосконалення процедури примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб). Всі дії вживались, нею, яке державним виконавцем, відносно боржника ОСОБА_1 як фізичної особи, а ліквідаційна процедура розпочата щодо фізичної особи підприємця. Усі рішення судів є обов»язковими до виконання на всій території України.

Заінтересована особа- ВАТ «ВТБ Банк», його представник в судове засідання не з»явились, повідомлялись.

Заслухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, державного виконавця, вивчивши матеріали справи та виконавчого провадження, суд приходить до висновку про задоволення скарги, з наступного.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

В ч. 1 ст. 385 ЦПК України, зазначено, що сторони виконавчого провадження скаргу на дії чи бездіяльність державного виконавця під час виконання судового рішення можуть подати до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Державний виконавець згідно до ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» при виконанні рішень судів (інших органів) здійснює необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом.

Як передбачено ч.2 ст.30 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а з виконання рішення немайнового характеру - у двомісячний строк. Строк здійснення зведеного виконавчого провадження обчислюється з моменту приєднання до такого провадження останнього виконавчого документа.

Статтею 57 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Судом встановлено, що у відділі примусового виконання рішень ДВС Головного управління юстиції у Кіровоградській області на примусовому виконанні знаходиться виконавчий лист №2-98/10 від 07.02.2010 року, виданий Кіровським районним судом м. Кіровограда про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості в сумі 2 478 807,95грн. за кредитним договором, а також 1700 грн. судового збору, та 30 грн. витрат на ІТЗ на користь ВАТ "ВТБ Банк" .

28 серпня 2014 року відділом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Кіровоградській області на адресу ОСОБА_1 було направлено постанову державного виконавця Крикун Олени Миколаївни про відновлення зазначеного виконавчого провадження ВП № 25009374 від 27.08.2014 року та 28.08.2014 року винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження .

08 травня 2015 року заступником начальника відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГУЮ у Кіровоградській області ОСОБА_2 , при примусовому виконанні вказаного виконавчого документа було проведено опис майна, що належить боржнику ОСОБА_1 та складено акт опису та арешту майна , зокрема описано та накладено арешт на таке майно: житловий будинок , що знаходиться за адресою: м. Кіровоград, вул. Братиславська, 23 на суму 500 000 грн.

Разом з тим з»ясовано, що постановою Господарського суду Кіровоградської області від 10 серпня 2011 року у справі №5013/464/11 фізичну особу підприємця ОСОБА_1 було визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого ОСОБА_3 Відповідно до ст. 115 ГПК України, рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Згідно ст.38 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури скасовується арешт, накладений на майно боржника, визнаного банкрутом, чи інші обмеження щодо розпорядження майном такого боржника. Накладення нових арештів або інших обмежень щодо розпорядження майном банкрута не допускається.

Враховуючи дану норму закону, яка забороняє накладення нових арештів після визнання боржника банкрутом, опис та подальший арешт майна, який намагається здійснити державний виконавець вже після того, як ОСОБА_1, як фізичну особу-підприємця, було визнано банкрутом та розпочато процедуру ліквідації, є протиправним та незаконним.

Крім того, як зазначалось представником заявника , ухвалою господарського суду Кіровоградської області від 07.02.2012 р. у справі №5013/464/11 було скасовано всі арешти, накладені на належне майно . Як встановлено в судовому засіданні дана ухвала скасованою не була.

Згідно ст. 42 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" усі види майнових активів (майно та майнові права) банкрута, які належать йому на праві власності або господарського відання на дату відкриття ліквідаційної процедури та виявлені в ході ліквідаційної процедури, включаються до складу ліквідаційної маси.

Статтею 52 Цивільного кодексу України визначено, що фізична особа - підприємець відповідає за зобов'язаннями, пов'язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення. Тому, при відкритті ліквідаційної процедури до ліквідаційної маси включається все майно фізичної особи-підприємця, незалежно від того, чи використовується це майно для здійснення підприємницької діяльності, чи призначене для задоволення особистих та побутових потреб фізичної особи, що здійснює підприємницьку діяльність.

Відповідно до ч. 2 ст. 41 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом"зазначається, що саме ліквідатор здійснює продаж майна банкрута для задоволення вимог, внесених до реєстру вимог кредиторів. Таким чином , накладення арешту органами ДВС буде не тільки прямо суперечити ст.38 ЗУ "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а й позбавить можливості Арбітражного керуючого ОСОБА_3 виконувати свої обов'язки належним чином.

Стаття 19 Конституції України встановлює, що посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 6 Закону України "Про виконавче провадження" встановлює, що державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст. ст. 6, 11, 27, 32, 40, 47, 51, 52, 82 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 41,42,52 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст.383-388 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 -задовольнити.

Визнати дії заступника начальника відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГУЮ у Кіровоградській області ОСОБА_2 з опису та арешту майна боржника ОСОБА_1, здійснені 08 травня 2015 року, неправомірними.

Скасувати акт опису та арешту майна від 08 травня 2015 року у виконавчому провадженні № 25009374 про опис та арешт житлового будинку , що знаходиться по вул. Братиславська, 23 в м. Кіровограді , належний ОСОБА_1

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Кіровоградської області, шляхом подання апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення.

Суддя Кіровського районного суду м.Кіровограда ОСОБА_4