Справа № 301/1189/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" липня 2015 р. м. Іршава Іршавський районний суд Закарпатської області

В складі : головуючої судді Даруда І.А.

при секретарі: Сатін Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Іршава цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк»» до ОСОБА_1, третя особа відділ державної виконавчої служби Іршавського районного управління юстиції, про виключення майна із акту опису та звільнення його з-під арешту,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1, третя особ відділ ДВС Іршавського РУЮ, про виключення майна з акту опису та звільнення його з-під арешту. Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до укладеного договору №MKІWAU04520039 від 22 вересня 2006 року ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 32 350,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 21 вересня 2011 року.

В забезпечення виконання зобов»язань за кредитним договором ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідач 22 вересня 2006 року уклали договір застави рухомого майна, згідно якого відповідачка надала в заставу автомобіль марки ВАЗ 2107, 2006 року випуску, тип ТЗ 6 легковий седан, № кузова (шасі) Y6D2226, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить на праві власності ОСОБА_1, мешканці м.Іршава, вул..Севастянова, 33 а, Закарпатської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_2.

24 листопада 2014 року рішенням Іршавського районного суду Закарпатської області звернуто стягнення на вказаний предмет застави, шляхом продажу його ПАТ КБ «ПриватБанк» з укладенням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, зі зняттям автомобіля з обліку в органах ДАІ України, а також наданням ПАТ КБ "ПриватБанку" всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу.

Здійснюючи дії, згідно рішення суду, направлені на реалізацію предмета застави, позивачем встановлено, що 07.05.2014 року постановою "Про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження" ВП 42388236 відділу ДВС Іршавського РУЮ накладено арешт на все майно відповідача, в тому числі і на предмет застави, що в свою чергу унеможливлює подальшу процедуру продажі такого автомобіля на підставі рішення суду.

В даному випадку, право застави у ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" виникло 22.09.2006 року, а постанова, якою накладено арешти на предмет застави винесена в 2014 році, тобто пізніше ніж було укладено договір застави; станом на 30.О9.2О14 року (згідно рішення суду про звернення стягнення від 24.11.2014 року) заборгованість за кредитними зобов"язаннями відповідача перед ПАТ КБ "ПриватБанком" вже складала 141850,75 грн. що значно перевищує вартість предмету застави.

Отже, державна виконавча служба не має правових підстав для звернення стягнення на заставлене майно на користь стягувачів, які не є заставодержателями.

Представник позивача ОСОБА_2 в судове засідання не з»явився, але надіслав суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, тому на підставі ст..169 ЦПК України справу розглянуто в його відсутність.

Відповідачка ОСОБА_1 в судове засідання не з»явилася, хоча належним чином була повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, причини неявки суду не відомі, тому справа розглянулася на підставі ст. 169 ЦПК України у її відсутності.

Представник третьої особи відділу ДВС Іршавського РУЮ в судове засідання не з»явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, причини неявки суду не відомі, тому справа розглянулася на підставі ст. 169 ЦПК України у його відсутність.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до укладеного договору №MKІWAU04520039 від 22 вересня 2006 року відповідачка ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 32 350,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 21 вересня 2011 року.

В забезпечення виконання зобов»язань за кредитним договором ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачка ОСОБА_1 22 вересня 2006 року уклали договір застави рухомого майна, згідно якого відповідачка надала в заставу автомобіль марки ВАЗ 2107, 2006 року випуску, тип ТЗ 6 легковий седан, № кузова (шасі) Y6D2226, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить на праві власності відповідачці ОСОБА_1, мешканці м.Іршава, вул..Севастянова, 33 а, Закарпатської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_2.

24 листопада 2014 року рішенням Іршавського районного суду Закарпатської області звернуто стягнення на вказаний предмет застави, шляхом продажу його ПАТ КБ «ПриватБанк» з укладенням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, зі зняттям автомобіля з обліку в органах ДАІ України, а також наданням ПАТ КБ "ПриватБанку" всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу.

Відповідно до ст. 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України,- і за їх межами.

Здійснюючи дії, згідно рішення суду, направлені на реалізацію предмета застави, позивачем встановлено, що 07.05.2014 року постановою "Про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження" ВП 42388236 відділу ДВС Іршавського РУЮ накладено арешт на все майно відповідача, в тому числі і на предмет застави, що в свою чергу унеможливлює подальшу процедуру продажі такого автомобіля на підставі рішення суду.

Згідно ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження», для задоволення вимог стягувачів, які не є заставо держателями, стягнення на заставне майно може бути звернено у разі:

-виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів;

-коли вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю.

Відповідно до ст. 16 ЗУ «Про заставу» право застави виникає з моменту укладання договору застави.

В даному випадку, право застави у ПАТ КБ "ПриватБанк" виникло 22.09.2006 року, а постанова, якою накладено арешти на предмет застави винесена в 2014 році, тобто пізніше ніж було укладено договір застави; станом на 30.О9.2О14 року (згідно рішення суду про звернення стягнення від 24.11.2014 року) заборгованість за кредитними зобов"язаннями відповідача перед ПАТ КБ "ПриватБанком" вже складала 141850,75 грн. що значно перевищує вартість предмету застави.

Крім того, згідно ст. І4 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження.

Отже, державна виконавча служба не має правових підстав для звернення стягнення на заставлене майно на користь стягувачів, які не є заставодержателями.

Згідно ст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження», особа яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення з - під арешту.

Статтею 54 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено право заставодержателя звернутися до суду про звільнення заставленого майно з - під арешту.

Відповідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 27.08.76 року №6 «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються як на праві власності на описане майно, так і на праві володіння ним і відповідачами в справі суд притягує боржника, особу, в інтересах якої накладено арешт на майно.

Що стосується вимоги заборонити органам Державної виконавчої служби вчиняти будь-які дії, пов'язані з обмеженням ПАТ КБ "ПриватБанк" права розпорядження відносно автомобіля марки ВАЗ 2107, реєстраційний номер: А07151АЕ, який належить ОСОБА_1, то така є неконкретизованою, нічим не ствердженою, а тому не підлягає до задоволення.

З матеріалів справи слідує, що позивач сплатив судовий збір в розмірі 243,60 гривень, які згідно ст. 88 ч.1 ЦПК України присуджуються зі сторони не на користь якої ухвалено рішення.

Керуючись ст. ст. 10, 11,14, 60, 118-120, 169, 209, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 54 60 Закону України «Про виконавче провадження, ст..ст.1,15,16 Закону України «Про заставу», суд,

Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Виключити майно із акту опису та звільнити з-під арешту, зняти заборону відчуження рухомого майна, а саме: автомобіль ВАЗ, модель: 2107, рік випуску: 2006, тип ТЗ: Легковий седан, № кузова/шасі:Y6D02226, реєстраційний номер: А07151АЕ, що належить на праві власності ОСОБА_1, мешканці м.Ірщава, вул.Севастянова, буд.33 а, Закарпатської області, ідентифікаційний номер - НОМЕР_2, накладеного 07 травня 2014 року постановою "Про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження", ВП 42388236 відділу державної виконавчої служби Іршавського районного управління юстиції Закарпатської області.

У вимозі заборонити органам Державної виконавчої служби вчиняти будь-які дії, пов'язані з обмеженням Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" права розпорядження відносно автомобіля ВАЗ, модель: 2107, рік випуску: 2006, тип ТЗ: Легковий седан, № кузова/шасі: Y6D02226, реєстраційний номер: А07151АЕ, що належить на праві власності ОСОБА_1, мешканці м. Іршава, вул. Севастянова, буд. 33а, Закарпатської області, ідентифікаційний номер -НОМЕР_2, - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_1 а., Закарпатської області, на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», 49094, м.Дніпропетровськ, вул..Набережна Перемоги, 50, , МФО 30299, рах.№0001, сплачений судовий збір в розмірі 243,60 (двісті сорок три грн.. 60 коп.).

На рішення може бути подана апеляція протягом десяти днів з дня проголошення рішення до Закарпатського апеляційного суду. Особи. які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя : І. А. Даруда