Категорія 25Доповідач Матківська М. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" травня 2015 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області в складі:

Головуючого: Матківської М.В.

Суддів: Шемети Т.М., Марчук В.С.

При секретарі: Куленко О.В.

За участю: представника відповідачів Олішевського Д.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 3 березня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» і Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інгосстрах» про визнання бездіяльності неправомірною, стягнення страхового відшкодування і моральної шкоди, -

В с т а н о в и л а :

У вересні 2014 року ОСОБА_3 звернулася в суд з позовом до ПАТ КБ «Приватбанк» і ПрАТ «Страхова компанія «Інгосстрах» про захист прав споживачів, про визнання неправомірною бездіяльності щодо несписання щомісячних регулярних страхових платежів, стягнення страхового відшкодування і моральної шкоди. Свої вимоги мотивувала тим, що вона являється постійним клієнтом ПАТ КБ «Приватбанк» із використанням різних банківських продуктів та відкритого банківського рахунку. У листопаді 2012 року вона замінила кредитну картку «Віза», з терміном дії до квітня 2015 року і сумою кредитного ліміту в 21 000 гр. на кредитну картку «Голд» з терміном дії до липня 2016 року і сумою кредитного ліміту в 21 000 гр. При отриманні картки «Голд» 20 листопада 2012 року вона оформила договір страхування від нещасних випадків, з терміном дії на 12 місяців: з 27.11.2012 року по 26.11.2013 року та з пролонгацією на такий же строк у разі сплати наступних страхових платежів, якщо жоден з учасників договору не заявить про бажання його припинити. Цим договором передбачено спосіб сплати: щомісячний регулярний платіж у розмірі 10.00 гр. із карткового рахунку страхувальника, тобто, - її, який знаходиться в ПАТ КБ «Приватбанк».

16 серпня 2014 року із нею стався нещасний випадок в побуті - вона отримала закритий подвійний перелом плечової кістки із зміщенням, гіпертонічну хворобу, гіпертензивне серце. 22 серпня 2014 року їй проведено операцію з імплантацією титанового стержня. Вона перебувала на стаціонарному лікуванні з 16 серпня 2014 року по 3 вересня 2014 року, а потім - на амбулаторному лікуванні, яке буде довготривалим - до консолідації переломів плечової кістки.

При особистому зверненні до відповідача вона дізналася, що за договором страхування жодного страхового платежу із її картки не було зроблено, а договір страхування припинено з 27 листопада 2012 року.

На її звернення ПАТ КБ «Приватбанк» повідомив про те, що страхові регулярні платежі не списувалися протягом 2012-2014 років, оскільки її картка була прострочена.

Така бездіяльність банку щодо несписання регулярних страхових платежів протягом 2012-2014 років і відмова у сплаті страхового відшкодування, порушенням ним своїх зобов'язань за договором страхування, що забрало значну частину часу, спричинила їй душевні хвилювання, оскільки через постійне звертання в різні інстанції, телефонні переговори, вона стала дратівливою, перебуває у постійному стресі, у неї підвищується артеріальний тиск і все це впливає на родинні стосунки, на стосунки із друзями й знайомими. На лікування нею було витрачено більше 12 000 гр., у тому числі 7 150 гр. на придбання титанового стержня. Ці кошти вона позичала у сторонніх осіб, які має повернути. Вона розраховувала на виплату страхового відшкодування, але була позбавлена такої виплати внаслідок бездіяльності працівників банку, цим вважає, що їй спричинена моральна шкода, яку вона оцінює в 10 000 гр.

Тому вона просила визнати неправомірною бездіяльність ПАТ КБ «Приватбанк» щодо несписання регулярних страхових платежів і стягнути з нього 10 000 гр. моральної шкоди та стягнути з відповідача ПрАТ «Страхова компанія «Інгосстрах» страхове відшкодування в сумі 25 000 гр.

2 грудня 2014 року позивач подала заяву про збільшення розміру позовних вимог, якою просила стягнути з відповідача ПрАТ «Страхова компанія «Інгосстрах» на її користь також пеню за невиплату страхового відшкодування в сумі 1 580,13 гр. та на підставі ст. 625 ЦК України стягнути інфляційні в сумі 1 342,40 гр. і 3 % річних в сумі 184,93 гр., а разом 3 107,46 гр. З урахуванням страхового відшкодування в сумі 25 000 гр. стягнути загальну суму 28 107,46 гр.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 3 березня 2015 року в задоволенні позову ОСОБА_3 до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інгосстрах», ПАТ КБ «Приватбанк» про визнання бездіяльності неправомірною, стягнення страхового відшкодування та моральної шкоди, відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_3 просить рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення, яким повністю задовольнити її позовні вимоги із урахуванням її заяви від 2.12.2014 року про збільшення позовних вимог.

Зазначила, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим і ухваленим з порушенням норм матеріального й процесуального права.

У судовому засіданні представник відповідачів заперечив проти задоволення апеляційної скарги, просить її відхилити і залишити без змін рішення суду першої інстанції.

Позивач, будучи належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з'явилася.

Відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України неявка сторін, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали цивільної справи, заслухавши пояснення представника відповідачів, прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення за таких підстав.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України апеляційний суд під час розгляду справи в апеляційному порядку перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, проте, не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

По справі встановлено, що позивач являється постійним клієнтом ПАТ КБ «Приватбанк» із використання різних банківських продуктів та відкритого банківського рахунку. У листопаді 2012 року на пропозицію банку ОСОБА_3 проведена заміна діючої її кредитної картки «Віза» НОМЕР_1 - термін дії якої закінчується у квітні 2015 року із сумою кредитного ліміту 21 000 гр., на кредитну картку «Голд» терміном дії до липня 2016 року, сума кредитного ліміту - 21 000 гр. (а. с. 12).

20 листопада 2012 року ОСОБА_3 отримала в ПАТ КБ «Приватбанк» кредитну картку «Голд» НОМЕР_2 (а. с. 12).

У цей же день - 20 листопада 2012 року, ОСОБА_3 (страхувальник) уклала із Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Інгосстрах» (страховик) договір страхування від нещасних випадків № VIU2NS-12AK543 (а. с. 9).

Відповідно до п. 6.1 страховими випадками є події, які сталися внаслідок нещасного випадку, що мав місце під час дії договору страхування, та підтверджені документами, виданими компетентними органами у встановленому законодавством порядку (медичним закладом, судом тощо). Такими подіями, зокрема, є пошкодження: переломи (кінцівок, ребер, щелепи і т. і.), за наявності яких розмір виплати складає від 750 гр. до 11 250 гр. (пункт 6.1.2.).

Пунктом 7 визначено строк дії договору. Договір діє 12 місяців з 27.11.2012 року по 26.11.2013 року включно (але не більш ніж сплачуємий період). При цьому договір починає діяти через 7 календарних днів після сплати відповідної частки страхового платежу. Договір лонгується на такий же строк у разі сплати наступних страхових платежів, якщо жодний з учасників договору не заявить про бажання його припинити.

Страховий платіж за договором складає 120 гр. (пункт 10).

Договором у пункті 11.2 визначено спосіб сплати: щомісячний регулярний платіж у розмірі 10.00 гр. з карткового рахунку Страхувальника НОМЕР_3 в ПАТ КБ «Приватбанк».

У пункті 11.5 договору зазначено, що у разі несплати або неповної сплати відповідної частки страхового платежу цей договір не набуває сили (або припиняє свою дію) і ніякі виплати страхового відшкодування за ним не здійснюються. У разі сплати наступної частки страхового платежу цей договір поновлює свою дію з моменту фактичного надходження коштів на вищезазначений рахунок страховика.

16 серпня 2014 року із ОСОБА_3 стався нещасний випадок в побуті - вона отримала закритий подвійний перелом плечової кістки зі зміщенням. 22 серпня 2014 року їй проведена операція з імплантацією титанового стержня. У період з 16 серпня 2014 року по 3 вересня 2014 року вона перебувала на стаціонарному лікуванні, а потім - на амбулаторному лікуванні, про що повідомила страховика у телефонному режимі (а. с. 20).

Страхове відшкодування на вимогу позивача не було виплачено, так як за повідомленням відповідачів на виконання договору страхування жодний страховий платіж із картки позивача не був зроблений по причині прострочення дії кредитної картки НОМЕР_3. У зв'язку з цим договір страхування не набув чинності і не діяв на час настання страхового випадку (а. с. 10, 67).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настанні певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ст. 982 ЦК України істотними умовами договору страхування є предмет договору страхування, страховий випадок, розмір грошової суми, в межах якої страховик зобов'язаний провести виплату у разі настання страхового випадку (страхова сума), розмір страхового платежу і строки його сплати, строк договору та інші умови, визначені актами цивільного законодавства.

Укладення і початок дії договору страхування визначений ст. 18 Закону України «Про страхування», за змістом якої договір страхування набирає чинності з моменту внесення першого страхового платежу, якщо інше не передбачено договором страхування.

Статтею 983 ЦК України передбачено, що договір страхування набирає чинності з моменту внесення страхувальником першого страхового платежу, якщо інше не встановлено договором.

Договором у пункті 7 визначено строк його дії. Він діє 12 місяців з 27.11.2012 року по 26.11.2013 року включно (але не більш ніж сплачуємий період). При цьому договір починає діяти через 7 календарних днів після сплати відповідної частки страхового платежу. Договір лонгується на такий же строк у разі сплати наступних страхових платежів, якщо жодний з учасників договору не заявить про бажання його припинити.

Спосіб сплати визначений пунктом 11.2 договору: щомісячний регулярний платіж у розмірі 10.00 гр. з карткового рахунку Страхувальника НОМЕР_3 в ПАТ КБ «Приватбанк».

Відповідно до ст. 997 ЦК України договір страхування припиняється у випадках, встановлених договором та законом.

Статтею 28 Закону України «Про страхування» передбачені випадки за наявності яких договір страхування припиняє свою дію. Зокрема, дія договору страхування припиняється та втрачає чинність у разі несплати страхувальником страхових платежів у встановлені договором строки. При цьому договір вважається достроково припиненим у випадку, якщо перший (або черговий) страховий платіж не був сплачений за письмовою вимогою страховика протягом десяти робочих днів з дня пред'явлення такої вимоги страхувальнику, якщо інше не передбачено умовами договору (пункт 3).

По справі встановлено, що жоден щомісячний платіж із карткового рахунку страхувальника НОМЕР_3, який вона зазначила у самому договорі страхування не здійснений.

З урахуванням наведеного договір страхування чинності не набрав і на момент настання страхового випадку - 16 серпня 2014 року не діяв, тому в цій частині позовні вимоги до ПрАТ «Страхова компанія «Інгосстрах» до задоволення не підлягають.

Також не підлягають до задоволення позовні вимоги до відповідача ПАТ КБ «Приватбанк» про визнання неправомірної бездіяльності банку щодо несписання регулярних страхових платежів на виконання умов договору страхування від нещасних випадків і стягнення моральної шкоди.

Договір страхування від нещасних випадків № VIU2NS-12AK543 являється двостороннім договором: страховик - ПрАТ «Страхова компанія «Інгосстрах» та страхувальник - ОСОБА_3

Відповідач ПАТ КБ «Приватбанк» не являється стороною договору страхування, а отже не має обов'язку по виконанню умов цього договору.

Згідно вимог статті 979 ЦК України саме страхувальник зобов'язаний сплачувати страхові платежі.

У договорі страхування страхувальник - позивач по справі, зазначила номер карткового рахунку - НОМЕР_3, із якого слід проводити сплату щомісячних платежів.

Заперечуючи позовні вимоги банк зазначив про те, що ним здійснювалися спроби списання з даної картки регулярного платежу, але вони не відбулися по причині прострочення картки.

Позивач не надала доказів та не довела тих обставин, на які вона посилалася як на підставу своїх вимог, у тому числі: що саме такий номер картки належить їй і що ця картка не прострочена та являється діючою, й, відповідно до вимог статей 10, 60 ЦПК України не підтвердила цих своїх доводів відповідними доказами, передбаченими статтями 57-66 ЦПК України.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Згідно роз'яснень Пленуму Верховного Суду України у постанові від 31.03.1995року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються, зокрема: при порушенні зобов'язань, які підпадають під дію Закону України «Про захист прав споживачів» чи інших законів, що регулюють такі зобов'язання і передбачають відшкодування моральної (немайнової) шкоди (пункт 2).

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків (пункт 3).

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Особа (фізична чи юридична) звільняється від відповідальності по відшкодуванню моральної шкоди, якщо доведе, що остання заподіяна не з її вини. Відповідальність заподіювача шкоди без вини може мати місце лише у випадках, спеціально передбачених законодавством (пункт 5).

Відповідно до ч. 1 і ч. 2 статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» захист прав споживачів, передбачених законодавством здійснюється судом. При задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Оскільки, заявлені позивачем вимоги до задоволення не підлягають, тому відсутні законні підстави для задоволення вимоги про стягнення моральної шкоди.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, законні підстави для його скасування відсутні.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

На підставі викладеного та керуючись ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 3 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: /підпис/ М.В. Матківська

Судді: /підпис/ Т.М. Шемета

/підпис/ В.С. Марчук

Згідно з оригіналом:

Суддя: М.В. Матківська