УХВАЛА

іменем україни

10 червня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Горелкіної Н.А.,

суддів: Євграфової Є.П., Євтушенко О.І.,

Завгородньої І.М., Ситнік О.М.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, неповнолітнього ОСОБА_6 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

за касаційною скаргою ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 на рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 17 лютого 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, неповнолітнього ОСОБА_6 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Посилався на те, що 13 жовтня 2013 року зателефонували з чергової частини УДАІ УМВС України в Кіровоградській області та повідомили про дорожньо-транспортну пригоду за участю його автомобіля «SSANG YONG KORANDO» Універсал В сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1, у м. Кіровограді, яка сталася за участі неповнолітнього ОСОБА_6, який є сином рідного брата позивача ОСОБА_4, який мешкає з ним в одному будинку. Після прибуття на місце ДТП позивачем було з'ясовано, що племінник позивача - неповнолітній ОСОБА_6 належним ОСОБА_3 автомобілем заволодів незаконно. Факт ДТП за участю одного автомобіля підтвердився, будь-яких матеріальних збитків третім особам завдано не було. Працівниками ДАІ, на місці, було встановлено, що винуватцем ДТП є неповнолітній ОСОБА_6, а причиною ДТП стала невідповідність дій неповнолітнього, який управляв автомобілем, при залишенні автомобіля для стоянки на ділянці дороги, яка має уклін, а саме незастосування ручного гальма. В результаті дій ОСОБА_6 автомобіль позивача почав некерований рух та зіткнувся із деревом на узбіччі. Мати неповнолітнього - ОСОБА_5 при оформленні матеріалів ДТП заявила усне клопотання про застосування ст. 124 КУпАП та складання євро протоколу. Вищевикладене підтверджується відповіддю на адвокатський запит від 23 грудня 2003 року за вих. № 80 щодо надання інформації за фактом виїзду працівниками ДАІ на місце ДТП. У результаті ДТП автомобілю «SSANG YONG KORANDO» Універсал В сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1, завдано технічних пошкоджень. Відповідно до складеної калькуляції загальна вартість ремонту автомобіля складає 29 696,24 грн, що підтверджується актом виконаних робіт від 5 лютого 2014 року, який видав ФОП ОСОБА_7 та видатковими накладними. Крім того, вважає що йому спричинено моральну шкоду, адже здоров'я сильно погіршилось від душевних переживань, що його новий автомобіль сильно пошкоджений, відновлювальні роботи продовжувались до початку лютого 2014 року, сім'я позивача залишилась без можливостей вільно пересуватись на власному транспортному засобі. Позивач лишився без роботи та всі кошти, що були заощаджені його сім'єю були направлені на відновлення та ремонт автомобіля. Просить стягнути з відповідачів солідарно матеріальну шкоду в розмірі 29 696,24 грн, моральну шкоду в розмірі 5 000 грн та судові витрати.

Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 24 листопада 2014 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 17 лютого рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 24 листопада 2014 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги задовлено частково, стягнуто з неповнолітнього ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 29 696 грн 24 коп на відшкодування майнової шкоди та 1 000 грн моральної шкоди. У разі відсутності у неповнолітнього ОСОБА_6 майна, достатнього для відшкодування завданої ним шкоди особисто, стягнути завдану шкоду у частці, якої не вистачає, або у повному обсязі, з його батька ОСОБА_4 та матері ОСОБА_5 у рівних частках. Вирішено питання про розподіл судового збору.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 просять скасувати рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 17 лютого 2015 року та залишити в силі рішення суду першої інстанції, мотивуючи свої вимоги неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення апеляційного суду зазначеним вимогам закону не відповідає.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано підстав застосування до відповідачів цивільно-правової відповідальності, оскільки така відповідальність може мати місце лише при наявності складу правопорушення, а лист УДАІ УМВС України в Кіровоградській області від 30 грудня 2013 року № 10/5885 не є достатнім доказом вини неповнолітнього відповідача та розміру завданої позивачу шкоди.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, апеляційний суд виходив із того, що факт зіткнення автомобіля із деревом, наявність механічних пошкоджень автомобіля та те, що особою яка завдала матеріальної шкоди позивачу є неповнолітній ОСОБА_6, що підтверджується поясненнями представника позивача, свідка ОСОБА_8 та відповіддю т.в.о. начальника управління ДАІ ОСОБА_9 наданою на адвокатський запит.

Проте з такими висновками апеляційного суду погодитися не можна.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу САТ 190057, виданого 23 серпня 2013 року Кіровоградським МРЕВ ДАІ УМВС України в Кіровоградській області, належить автомобіль марки «SSANG YONG KORANDO» Універсал В сірого кольору, 2013 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1.

Автомобіль ОСОБА_3 застрахований не був.

З листа УДАІ УМВС України в Кіровоградській області від 30 грудня 2013 року № 10/5885 вбачається, що 13 жовтня 2013 року приблизно о 20 год. до чергової частини УДАІ УМВС в Кіровоградській області надійшло повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду в м. Кіровограді, яка сталася на перехресті вул. Дворцової та Червоногвардійської за участю неповнолітнього.

На місці події факт ДТП за участю одного автомобіля підтвердився, будь-яких матеріальних збитків оточуючим завдано не було. За попередніми даними на місці події було встановлено, що винуватець ДТП неповнолітній ОСОБА_6 Мати неповнолітнього - ОСОБА_10 при оформленні матеріалів ДТП заявила усне клопотання про застосування ст. 124 КУпАП та складання європротоколу.

Відповідно до ст. 124 КУпАП особа, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, звільняється від адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, за умови, що учасники дорожньо-транспортної пригоди скористалися правом спільно скласти повідомлення про цю пригоду відповідно до Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Будь-які документи за фактом ДТП на місці пригоди працівниками ДАІ не складалися.

Факт наявності технічних пошкоджень у автомобіля та вартості матеріальної шкоди ОСОБА_3 підтверджує складеною калькуляцією, актом виконаних робіт від 05 лютого 2014 року, виданого ФОП ОСОБА_7, на суму 8 940 грн та видатковими накладними і квитанціями щодо вартості куплених та замінених деталей на суму 20 756,24 грн на загальну суму 29 696,24 грн.

Згідно з п. 4 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов'язана відшкодувати шкоду.

Відповідно до чинного законодавства України суб'єктом правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, може бути лише водій транспортного засобу, підставами цивільно - правової відповідальності є: протиправність поведінки (дія чи бездіяльність); наявність майнової та (або) моральної шкоди; причинний зв'язок між протиправною поведінкою і заподіяною шкодою; вина особи, яка заподіяла шкоду. Тільки сукупність зазначених умов дає підставу для притягнення до цивільно-правової відповідальності.

Цивільно-правова відповідальність може мати місце при наявності складу правопорушення. Саме склад цивільного правопорушення є тим юридичним фактом, який породжує правовідносини між правопорушником і потерпілим та створює певні претензії потерпілого та обов'язки порушника відшкодувати шкоду, заподіяну протиправними діями.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України.

Скасовуючи законне й обґрунтоване рішення суду першої інстанції, апеляційний суд вдався до переоцінки доказів, які були досліджені місцевим судом, й не досліджуючи нових доказів у справі, дійшов помилкового висновку про задоволення позовних вимог, оскільки не встановлені протиправність дій та вина неповнолітнього ОСОБА_6, наявність майнової та моральної шкоди, наявний причинний зв'язок між протиправною поведінкою, порушенням правил дорожнього руху та настанням наслідків у вигляді майнової та моральної шкоди. В матеріалах справи крім листа УДАІ УМВС Кіровоградській області від 30 грудня 2013 року за № 10/5885 ніяких доказів факту дорожньо-транспортної пригоди за участю неповнолітнього ОСОБА_6 не міститься, не надано доказів проведення огляду, оцінки автомобіля після ДТП, не встановлено характер пошкоджень автомобіля після ДТП, автомобіль ОСОБА_3 не був застрахований, тому і підстав для складання европротоколу у сторін не було.

Апеляційний суд залишив поза увагою, що відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Ураховуючи наведене, рішення апеляційного суду підлягає скасуванню із залишенням в силі рішення суду першої інстанції з підстав, передбачених ст. 339 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 336, 339, 344, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 задовольнити.

Рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 17 лютого 2015 року скасувати, а рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 24 листопада 2014 року залишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Н.А. Горелкіна
Судді:Є.П. Євграфова О.І. Євтушенко І.М. Завгородня О.М. Ситнік