АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1210/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 19 Зайончковська І. А.
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоГончар Н. І.
суддівКорнієнко Н. В. , Ювшина В. І.
при секретаріНаконечній М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 30 березня 2015 року по справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_6 про стягнення боргу за кредитним договором, -

в с т а н о в и л а :

В лютому 2015 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся в суд з позовом до ОСОБА_6 про стягнення боргу за кредитним договором.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що 14.09.2008 року між сторонами був укладений кредитний договір № СSXRR505423614 за яким відповідачка отримала кошти в сумі 7734,35 грн зі сплатою відсотків в розмірі 0,12% на рік на суму залишку боргу та кінцевим терміном повернення 14.09.2009 року. Договір складається із заяви позичальника та умов надання споживчого кредиту фізичним особам «розстрочка».

На підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 року було змінено найменування ЗАТ КБ «ПриватБанк», яке фактично уклало договір кредиту, на ПАТ КБ «ПриватБанк».

В зв»язку з неналежним виконанням ОСОБА_6 взятих на себе зобов»язань станом на 26.11.2014 року утворилась заборгованість в загальній сумі 50 724 гривні 30 копійок, яка складається з 525, 85 гривень - заборгованість за кредитом; 1,91 гр - заборгованість по процентам за користування кредитом; 50 196, 54 гривні - пеня за несвоєчасність виконання зобов»язання за договором.

Судовим наказом Соснівського районного суду м. Черкаси від 29.04.2010 року з відповідачки стягнуто заборгованість по даному кредиту в загальній сумі 22856,36 грн., а також витрати по справі в загальній сумі 1187,08 грн. Заборгованість по кредиту складалась з тіла кредиту в сумі 5147,63 грн., відсотків - 1,91 грн., пені -16142,23 грн, штрафів: фіксована частина - 500 грн., процентна складова - 1064,59 грн.

Віднявши від загальної заборгованості суми стягнуті за судовим наказом, Банк просив стягнути з відповідачки заборгованість в загальній сумі 29 761 гривня 34 копійки.

В ході розгляду справи Банк уточнив свої позовні вимоги та просив стягнути з відповідачки борг по кредиту станом на 26.11.2014 року в загальній сумі 35947,70 грн., а саме: пеню за несвоєчасне виконання зобов'язань - 34054,31 грн. та штрафи за порушення умов договору - 500 грн. фіксована частина; 1393,39 грн. процентна складова.

Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 30.03.2015 року, ухваленим в порядку заочного розгляду справи, позов задоволено частково. Ухвалено стягнути з ОСОБА_6 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором від 14.09.2008 року станом на 26.11.2014 року в загальній сумі 2083,17 грн. а саме: пеню за несвоєчасне виконання зобов'язань - 189,78 грн. та штрафи за порушення умов договору - 500 грн.фіксована частина, 1393,39 грн. - процентна складова, а також витрати по справі у вигляді судового збору в сумі 243,60 грн., а всього 2326,77 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду ПАТ КБ «ПриватБанк» подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на те, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, а тому просить його змінити в частині розміру заборгованості з неустойки та ухвалити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги в цій частині задовольнити в повному обсязі.

Сторони про розгляд справи повідомлені належним чином, однак в судове засідання не з»явились.

Вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення виходячи із наступних підстав.

Відповідно до ст.. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст.. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема такі питання: 1/ чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2/ чи є інші фактичні дані /пропущення строку позовної давності тощо/, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3/ які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4/ яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5/ чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6/ як розподілити між сторонами судові витрати.

Ч. 3 ст. 303 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов»язковою підставою для скасування рішення.

Оскільки вимогам зазначеним в ст.. ст.. 213, 214 ЦПК України оскаржуване рішення суду першої інстанції не відповідає, а враховуючи, що при розгляді справи суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права, тому є підстави для виходу за межу доводів апеляційної скарги.

Судом встановлено, що 14.09.2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_6 був укладений кредитний договір № СSXRR505423614 за яким відповідачка отримала кошти в сумі 7734,35 грн зі сплатою відсотків в розмірі 0,12% на рік на суму залишку боргу та кінцевим терміном повернення 14.09.2009 року. Тобто позичальнику був наданий строковий кредит на строк 12 місяців з 14.09.2008 року по 14.09.2009 року.

За змістом ст.. 526 ЦК України зобов»язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов»язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Підстави припинення зобов»язання передбачені ст..ст. 599-601, 604-609 ЦК України, зокрема ст.. 559 ЦК України передбачає, що зобов»язання припиняється виконанням проведеним належним чином.

Відповідно до ст.. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов»язанн. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов»язання, на вимогу кредитора зобов»язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У п. 17 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 30.03.2012 року № 5 «Про практику розгляду судами законодавства при вирішення спорів, що виникають із кредитних правовідносин» судам роз»яснено, що зобов»язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом /ч. 1 ст. 598 ЦК України/. Такі підстави, зокрема, зазначені у ст.. ст.. 599-601, 604 - 609 ЦК України. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов»язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України, оскільки зобов»язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог ст..ст. 526, 599 ЦК України.

Із матеріалів справи вбачається, що судовим наказом Соснівського районнггго суду м. Черкаси від 29.04.2010 року з ОСОБА_6 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» стягнуто заборгованість за кредитним договором від 14.09.2008 року № СSXRR505423614 в розмірі 22 856 гривень 36 копійок та судові витрати

Відповідно до надано розрахунку ОСОБА_6 з вересня 2010 року , тобто після закінчення строку дії кредитного договору, здійснювала часткове погашення заборгованості за судовим наказом.

Таким чином, оскільки ухвалено судове рішення /судовий наказ від 29.04.2010 року/ про стягнення заборгованості за кредитним договором, то нарахування процентів за користування кредитними коштами, неустойки тощо поза строком дії кредитного договору законом не передбачено.

Враховуючи, що строк дії договору закінчився, заборгованість за кредитним договором за зверненням Банку була стягнута з відповідачки судовим наказом від 29.04.2010 року, позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення з відповідачки неустойки /пені, штрафу/, про які заявляє Банк є такими, що не передбачені діючим законодавством , а тому задоволенню не підлягають.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог не відповідає вимогам ст.. 213 ЦПК України, в зв»язку з неправильним застосуванням норм матеріального права, а тому відповідно до положень ст.. 309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням по справі нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.. ст.. 303, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, судова колегія, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» - задовольнити частково.

Рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 30 березня 2015 року по справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_6 про стягнення боргу за кредитним договором - скасувати.

Ухвалити по справі нове рішення, яким публічному акціонерному товариству комерційний банк «ПриватБанк» в позові до ОСОБА_6 про стягнення боргу за кредитним договором - відмовити.

Рішення набирає законної сили одразу після його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ на протязі двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :