Справа № 635/1406/15-ц
Провадження № 2/635/1228/2015
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
06 квітня 2015 року Харківський районний суд Харківської області у складі:
головуючий суддя - Савченко Д.М.,
секретар судового засідання - Журавльова Є.А.,
представник позивача - Єременко О.І.,
представник третьої особи - Стрілець Ю.С.,
прокурор - Харченко Є.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в смт. Покотилівка Харківського району цивільну справу за позовом Комунарської сільської ради Харківського району до ОСОБА_3, третя особа - Служба у справах дітей Харківської районної державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -
Позивач звернувся до відповідача з вищевказаним позовом, в якому просить позбавити батьківських прав громадянку ОСОБА_3 та стягнути з відповідача - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь законного представника дитини, на утримання малолітньої дитини ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти у розмірі ? частини усіх доходів заробітку, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку.
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, не виконує свої батьківські обов'язки по відношенню до своєї малолітньої доньки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2
За місцем проживання громадянка ОСОБА_3 має негативні характеристики, не працює, веде бродячий спосіб життя, вживає алкогольні напої. Через зловживання спиртними напоями перебувала на стаціонарному лікуванні в 14 відділенні обласної психіатричної лікарні з 11.01.2014 по 03.02.2014. Її малолітня дитина фактично залишалася без піклування матері, дівчинка не має відповідного сезонного одягу, не має відповідних продуктів харчування тощо. Відповідачка проявляє повну байдужість до дитини.
Малолітня дитина - ОСОБА_4 з 22 січня 2015 року перебуває в Комунальному закладі «Харківський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей», але її матір ОСОБА_3 проявляє до своєї дитини повну байдужість, її не навідує, не виконує батьківські обов'язки щодо виховання і матеріального утримання, байдуже становиться до її здоров'я, фізичного, духовного та морального розвитку, долею дитини не цікавиться.
Поведінка матері ОСОБА_4 вказує на її свідоме нехтування своїми обов'язками, тому на підставі наведеного позивач вимушений звернутись до суду з вищевказаним позовом.
Представники позивача та третьої особи у судовому засіданні позов підтримали та просили задовольнити у повному обсязі.
Прокурор у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.
Відповідач у судове засідання не з'явився по невідомим суду причинам, про день та час слухання справи повідомлявся своєчасно і належним чином відповідно до вимог ч. 9 ст. 74 ЦПК України, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності не надавав.
Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд за згодою позивача вважає можливим ухвалити заочне рішення.
Суд, дослідивши матеріали справи та вислухавши думки сторін встановив наступні фактичні обставини справи.
Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 13 серпня 2014 року, ІНФОРМАЦІЯ_8 народилась ОСОБА_4, батьком дитини є ОСОБА_5, матір'ю - ОСОБА_3.(а.с.4)
Як вбачається з інформаційної довідки про склад сім'ї ОСОБА_3, виданої Комунарською сільською радою Комунальне підприємство «Комунарське виробниче управління житлово-комунального господарства», ОСОБА_3 мешкає разом із своєю матір'ю ОСОБА_6,ІНФОРМАЦІЯ_4, братом ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5, та донькою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.5)
Відповідно до рішення Комунарської сільської ради № 4 від 27.02.2015 року, за малолітньою ОСОБА_4, закріплено житлову площу, що належить їй на праві користування та призначено ОСОБА_6, 1961 року народження, відповідальною за збереження житла Малолітньої ОСОБА_4 (а.с.6)
Як вбачається із інформації про сім'ю складеною фахівцем із соціальної роботи ОСОБА_8, сім'я ОСОБА_4 знаходилась під соціальним супроводом з 23.08.13-28.02.14 з 14.07.14-30.12.14 з метою попередження вилучення дитини із сім'ї, покращення взаємовідносин між матір'ю та донькою, підвищення рівня виховного потенціалу сім'ї, поновлення відсутнього документу, працевлаштування. Сім'я неповна.
Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов від 22 жовтня 2013 року, яке проводилось за адресою: АДРЕСА_1 в графі «При обстеженні було установлено» вказано: що ОСОБА_3 мешкає разом зі своєю донькою в приватному житловому будинку. На момент перевірки газове опалення в житловому будинку за борги відключено. Будинок не опалюється. В кімнаті, де знаходиться дитина, включено обігрівачі. Для харчування дитини на момент перевірки у холодильнику була лише каша. Фактично мати недостатньо приділяє уваги вихованню дитини (а.с.10).
Відповідно до характеристики Комунарської сільської ради від 16.02.2015 року вбачається, що за час проживання у селі ОСОБА_3 зарекомендувала себе з негативної сторони. Ще до народження дитини відповідач постійно не працювала та вела аморальний спосіб життя. Громадянка ОСОБА_3 весь час постійно ухиляється від виконання своїх обов'язків дитина не має постійно продуктів харчування, часто залишає іі вдома одну або відводить до своєї матері - ОСОБА_6, яка є інвалідом 111 групи загального захворювання і не має можливості здійснювати догляд за дитиною.
Згідно листа служби у справах дітей Харківської районної державної адміністрації малолітню ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, взято на облік дітей, які опинились у складних життєвих обставинах та з 22.01.2015 року і по теперішній час вона тимчасово перебуває у комунальному закладі «Харківський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей».
Допитана в судовому засіданні як свідок ОСОБА_9 пояснила, що працює соціальним працівником, відповідач двічі була під соціальним наглядом, під час якого проявила себе з негативної сторони, оскільки веде аморальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями, дитину залишала на бабусю, яка за станом здоров'я не здатна її утримувати, на бесіди та поради реагувала агресивно.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього.
Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом із батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Право дитини на отримання належного сімейного виховання виникає у неї від народження.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.
Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. п. 15, 16, 17 постанови від 30 березня 2007 року № «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Так, п. 16 вказаної Постанови передбачає, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання, не спілкуються в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти.
Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків можливе лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні достеменно встановлено, що відповідач не піклується про фізичний та духовний розвиток своєї доньки, що свідчить про ухилення нею від виконання обов'язків по вихованню дитини і є підставою для позбавлення батьківських прав.
Водночас позовні вимоги в частині стягнення з відповідача аліментів на користь законного представника ОСОБА_4 задоволенню не підлягають у зв'язку з тим, що на час розгляду справи вказаний законний представник до участі у справі не залучений.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 2 ч.1 ст. 164, 165 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 10, 11, 197, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд, -
Позов Комунарської сільської ради Харківського району до ОСОБА_3, третя особа - Служба у справах дітей Харківської районної державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задовольнити частково.
Позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьківських прав відносно малолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_7.
У задоволенні інших позовних вимог - відмовити.
Відповідачем, який не приймав участі у розгляді справи, протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення відповідно до вимог ст. 229 ЦПК України.
Заочне рішення може бути оскаржене іншими особами, які брали участь у розгляді справи, до апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги. Іншими особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Д.М. Савченко