Справа № 382/2470/14ц Головуючий у І інстанції Бурзель Ю.В.
Провадження № 22-ц/780/2848/15 Доповідач у 2 інстанції Воробйова Н. С.
Категорія 23 25.05.2015
УХВАЛА

Іменем України

25 травня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді Воробйової Н.С.

суддів: Березовенко Р.В., Верланова С.М.,

при секретарі Бобку О.В.,

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою комунального підприєства "Яготинське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства" на рішення Яготинського районного суду Київської області від 17 березня 2015 року у справі за позовом комунального підприємства "Яготинське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2014 року позивач звернувся до суду з названим позовом, посилаючись на те, що 12 вересня 2014 року ОСОБА_2 звернувся до підприємства із заявою про встановлення лічильника та заключення договору надання послуг централізованого постачання холодної води.

15 вересня 2014 року працівники підприємства виїхали до ОСОБА_2 для монтажу та опломбування лічильника. У присутності дружини ОСОБА_2 встановлено, що в будинку встановлено неопломбований лічильник марки «Новатор» з показником 1459 м3, що свідчить про самовільне використання систем централізованого водопостачання м. Яготина, про що було складено акт.

На думку позивача, початком самовільного використання ОСОБА_2 систем централізованого водопостачання м. Яготина, є день підключення помешкання ОСОБА_2 до централізованого комунального водогону в складі кооперативу «Ліснянський» у листопаді 2006 року, а тому просив стягнути із ОСОБА_2 на користь КП «Яготинське ВУВКГ» в межах загального строку позовної давності станом на 01 жовтня 2014 року 373409 грн. 07 коп.

Рішенням Яготинського районного суду Київської області від 17 березня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просив скасувати рішення суду з підстав невідповідності вимогам матеріального і процесуального права та ухвалити нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 заборгованість в сумі 373 709, 07 грн. та 3 734, 09 грн. судових витрат на користь КП «Яготинське ВУ ВКГ».

Апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч.ч. 1 і 2 ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ст. 214 цього Кодексу під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Відповідно до п.п. 3.2, 3.4 Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27 червня 2008 року(зі змінами та доповненнями), водокористування вважається без обліковим, якщо споживач самовільно приєднався до систем централізованого комунального водопостачання та водовідведення або самовільно користується ними. Розрахунковий період при без обліковому водокористуванні встановлюється з дня початку такого користування. Якщо термін початку безоблікового водокористування виявити неможливо, розрахунковий період становить один місяць.

По справі встановлено, що ОСОБА_2 є власником жилого будинку АДРЕСА_1.

У лютому 2006 року мешканцями АДРЕСА_1 створено кооператив «Ліснянський» задля спорудження за власні кошти та спільними зусиллями системи водогону. Після закінчення будівництва водогону у листопаді 2006 року його власником являється кооператив.

З матеріалів справи видно, що підведення водогону до помешкань для подальшого споживання покладено на власників домоволодінь, які після закінчення спорудження системи водогону у власних помешканнях, у разі виникнення потреби, повинні укласти відповідні договори з водоканалом.

12 вересня 2014 року між ОСОБА_2 та КП «Яготинське ВУВКГ» укладено договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення (а.с. 13-22).

В акті від 15 вересня 2014 року представниками КП «Яготинське ВУВКГ» зазначено, що на врізці у колодязі на магістральному водопроводі самовільно замінено шаровий кран; у приміщенні відповідача знаходиться водомір №8087803, 2008 року випуску марки «Новатор», з показником на момент складання акта 01459 м3, водомір не опломбовано, від підпису акта дружина ОСОБА_2 відмовилась (а.с. 4).

01 жовтня 2014 року КП «Яготинське ВУВКГ» направило ОСОБА_2 лист з вимогою сплатити 373409 грн. 07 коп. до 01 листопада 2014 року (а.с. 7-8).

Зазначені вимоги ОСОБА_2 залишив без задоволення, про що надіслав письмову відповідь (а.с. 5-6).

Як вбачається з витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно від 12 вересня 2009 року та технічного паспорта до складу придбаного ОСОБА_2 домоволодіння входила свердловина 1996 року побудови, знос 20%

Послуги водопостачання з вересня 2014 року ОСОБА_2 оплачуються згідно показників лічильника.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_3 показала, що вона є сусідкою ОСОБА_2 Вікна її будинку виходять на подвір`я ОСОБА_2 Також пояснила, що у листопаді 2006 року будівництво водогону кооперативу «Ліснянський» було завершено, однак ОСОБА_2 користувався водою зі скважини. Вона також іноді зверталась до ОСОБА_2 і ходила до нього по воду зі скважини, так як у цій воді був зовсім незначний вміст нітратів. Вона також бачила, що влітку 2014 року ОСОБА_2 завершив внутрішньо дворову розводку води. 15 вересня 2014 року до помешкання ОСОБА_2 приїздили працівники КП «Яготинське ВУВКГ», однак ОСОБА_4 їх до двору не пустила. Також пояснила, що коли водогін кооперативу «Ліснянський» ввели в експлуатацію, ніхто ніяких кранів не опломбовував. Особисто вона у червні 2014 року провела заміну свого крану. При цьому вона зателефонувала до КП «Яготинське ВУВКГ», де їй повідомили, що вона може самостійно замінити кран. Крім того, показала, що труби, які вели до помешкання ОСОБА_2 не були під`єднані до загальної мережі кооперативу «Ліснянський», між цими трубами був розрив.

Свідок ОСОБА_5 показав, що у серпні 2014 року він у помешканні ОСОБА_2 проводив роботи з утеплення будинку. У серпні 2014 року він користувався водою зі скважини, так як на подвір'ї ОСОБА_2 стояв гусак. Поступово напор води став спадати. Він почав ходити по воду до сусідів. У зв'язку із чим він разом із ОСОБА_2 вирили траншею для прокладання труб для підключення води до будинку. 14 вересня 2014 року ОСОБА_6 проводив якісь ремонтні роботи в колодязі. Наступного дня приїхали працівники КП «Яготинське ВУВКГ». ОСОБА_4 з ними сварилась, однак до двору ніхто з них не заходив. Усю ситуацію йому було добре видно, так як він, ОСОБА_5, був на даху будинку, де проводив ремонтні роботи.

Свідок ОСОБА_6 показав, що він є колишнім механіком КП «Яготинське ВУВКГ». У середині вересня 2014 року у неділю він у колодязі на прохання ОСОБА_4 проводив заміну непрацюючого китайського вентиля із силуміновою начинкою на новий латунний вентиль. Китайський вентиль був у закритому стані з обірваним шпінделем. Кран опломбованим не був. Крім того, між трубою, яка йде до будинку ОСОБА_2, та центральною трубою був зазор. Води в будинку ОСОБА_2 бути не могло. Він, ОСОБА_6, коли проводив заміну крану з'єднав ці труби за допомогою переходніків.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд виходив з того, що у ході розгляду справи встановлено, що після введення у листопаді 2006 року в експлуатацію водогону по АДРЕСА_1 власник домоволодіння ОСОБА_2 користувався водою з належної йому артезіанської свердловини, яка замулилась у вересні 2014 року, спорудження внутрішньо дворової системи водопостачання домоволодіння було завершено у серпні 2014 року, шаровий кран у колодязі не працював, між трубами, які вели до помешкання ОСОБА_2 та трубами кооперативного водогону був розрив, тому вода з централізованої системи комунального водопостачання до помешкання ОСОБА_2 не подавалась, після введення в експлуатацію водогону вентелі в колодязі було закрито, але їй не опломбовували, заміну вентелів було покладено на власників домоволодінь; у середині вересня було підключено труби від колодязя центрального водогону до домоволодіння відповідача, в цей же час (12 вересня 2014 року) останнім було укладено договір з позивачем про надання послуг з водопостачання; в цей же день відповідачем придбано лічильник обліку води, у зв»язку з чим дійшов висновку про те, що доводи позивача про те, що день початку безоблікового водокористування відповідачем послуг виявити неможливо, а тому початком розрахункового періоду є день підключення помешкання ОСОБА_2 до централізованого комунального водогону в складі кооперативу «Ліснянський» в листопаді 2006 року, спростовуються матеріалами справи.

Разом з тим, суд вважав доведений той факт, що ОСОБА_2 дійсно, у вересні 2014 року, в порушення порядку встановлення лічильників води, самовільно встановив лічильник «Gross" та приєднав домоволодіння до централізованої системи комунального водопостачання «Ліснянський», але виходячи з того, що відповідачем з вересня 2014 року здійснюється оплата послуг водопостачання на підставі укладеного договору згідно показників лічильника, дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення даної оплати послуг на користь позивача.

Даний висновок суду відповідає обставинам справи та вимогам закону.

Суд обґрунтовано відхилив наданий позивачем на підтвердження позовних вимог акт про опломбування лічильника і ввод гарячої води по пров.Лісняківський,9, оскільки він фактично є бланком, в якому відсутня дата, час та місяць складення, не зазначено номер лічильника, тип, виробник; акт не підписано абонентом ( а.с.34).

Щодо складеного позивачем акту від 15 вересня 2014 року, то колегія також погоджується з висновком суду, що даний акт, який було підписано трьома особами, але зі слів однієї особи - ОСОБА_7, в розумінні положень ст..ст. 57-60 ЦПК України, не може вважатися належним та допустимим доказом та покладений в основу доведеності позовних вимог позивача. Крім того, в судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_4 категорично заперечувала той факт, що представники КП «Яготинське ВУ ВГК» заходили на територію будинку, а лише обстежили колодязь на магістралі, який знаходиться перед будинком, посилання в акті на встановлений в будинку лічильник не відповідає дійсності; пояснень свідків ОСОБА_3, ОСОБА_5 вбачається, що до двору ніхто із представників підприємства 15 вересня 2014 року не заходив.

Згідно ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін , якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Рішення суду відповідає вимогам закону. В апеляційній скарзі не приведено доводів, які б спростували висновки суду, викладені в рішенні.

Підстав для скасування рішення суду при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст..ст.307,308 ЦПК України, колегія

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу комунального підприємства "Яготинське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства" - відхилити.

Рішення Яготинського районного суду Київської області від 17 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: