АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2015 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Яремка В. В.

суддів: Галичанського А. Д., Чупікової В. В.

секретар Паучек І.І.

з участю позивачки ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів за апеляційною скаргою ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 24 квітня 2015 року,

встановила:

У лютому 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів.

Зазначала, що з 05 лютого 2009 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу у них народилося четверо дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, які проживають із нею та знаходяться на її утриманні.

Посилаючись на те, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей та на її утримання, просила стягнути аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі по 600 гривень, щомісячно на кожну дитину, до повноліття, а також на своє утримання по 300 гривень, щомісячно до досягнення дітьми трьохрічного віку.

Рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 24 квітня 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти:

на утримання дітей ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 у розмірі по 300 гривень щомісячно, на кожну дитину до їх повноліття, починаючи з 27 лютого 2015 року;

на утримання позивачки по 300 гривень, щомісячно, до досягнення дітьми ОСОБА_6, ОСОБА_7 трьохрічного віку.

Вирішено питання щодо судових витрат.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_3 просить рішення суду першої інстанції в частині розміру стягнення аліментів на утримання чотирьох неповнолітніх дітей змінити, зменшивши цей розмір з 300 до 100 гривень, щомісячно, а в частині стягнення аліментів на утримання позивачки скасувати, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Посилається на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин справи, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Указаним нормам рішення суду першої інстанції не відповідає.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову в частині стягнення аліментів у розмірі по 300 гривень, щомісячно, на утримання чотирьох дітей до досягнення ними повноліття, суд першої інстанції зазначив, що він виходить з урахуванням потреб та інтересів дітей, максимально можливого по відношенню до заробітку, розміру аліментів, який може бути стягнутий, розміру прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку.

Рішення про стягнення з відповідача аліментів по 300 гривень, щомісячно, на утримання позивачки до досягнення дітьми ОСОБА_6 та ОСОБА_7 трьохрічного віку суд першої інстанції обґрунтував недоведенням відповідачем повної або часткової втрати його працездатності внаслідок хвороби, принципом розумності, справедливості, розміром мінімальної заробітної плати та прожиткового мінімуму.

Проте з такими висновками повністю погодитися не можна, оскільки вони не відповідають фактичним обставинам справи, суд дійшов їх внаслідок неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеності обставин справи, які суд вважав встановленими, порушення норм матеріального та процесуального права, що відповідно до п. п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України є підставою для зміни рішення.

У справі встановлено, що сторони з 05 лютого 2009 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу у них народилося четверо дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, які проживають із позивачкою та знаходяться на її утримання.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно зі ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Статтею 84 СК України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до чч. 1, 2, 3 ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення.

Рішенні суду вимогам указаних норм права повністю не відповідає.

Суд першої інстанції не вжив заходів до з'ясування обставин справи, які слід встановити з урахуванням положень ч. 1 ст. 182 СК України.

Так, заперечуючи проти позову, відповідач зазначав, що він не працює, не має доходів, які б давали йому можливість сплачувати аліменти у запропонованому позивачкою розмірі, він хворіє, потребує лікування, фактично не спроможний працювати.

Цих доводів суд першої інстанції не перевірив.

У матеріалах справи відсутні докази відповідного майнового стану відповідача, а суд, визначаючи розмір аліментів у 300 гривень, щомісячно, на кожну дитину виходив з припущення, що такий розмір аліментів відповідач спроможний сплачувати.

Позивачка також не посилалася на докази майнового стану відповідача, який би давав підстави для стягнення аліментів у розмірі по 300 гривень, щомісячно, на її утримання.

Доводи відповідача про те, що його щомісячний дохід заробіток не перевищує мінімальної заробітної плати позивачкою не спростовано.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач у 1998 році був звільнений з війкової служби внаслідок хвороби (а.с.26), продовжує хворіти, періодично проходить лікування та потребує лікування.

Це стверджується результатами обстеження та висновками Чернівецького обласного діагностичного центру (а.с.25-31), інформацією, яку надала Чернівецька обласна психіатрична лікарня у листі № 4257 від 17 червня 2015 року (а.с.70).

З урахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що відповідач за своїм майновим станом та станом здоровя зобов'язаний та спроможний сплачувати аліменти у розмірі по 150 гривень на кожну дитину, а не по 300 гривень, як про це помилково зазначив суд першої інстанції.

Тому рішення суду першої інстанції в частині розміру стягнення аліментів на утримання дітей підлягає зміні шляхом зменшення розміру аліментів.

Також з урахуванням майнового стану відповідача та стану його здоровя відповідач спроможний сплачувати аліменти на утримання позивачки до досягнення дітьми трьох річного віку у розмірі 100 гривень, а не 300 гривень, як безпідставно зазначив суд першої інстанції.

Водночас, доводи апелянта про те, що відповідач не спроможний сплачувати аліменти на утримання дружини є необґрунтованими та недоведеними.

На час предявлення позову та розгляду справи відповідача не визнано в установленому порядку непрацездатним.

У зв'язку із зміною рішення в частині стягнення аліментів, підлягає зміні і розмір судових витрат.

Зокрема, з відповідача на користь держави слід стягнути судові витрати пропорційно до задоволення позовних вимог у розмірі 63 гривень 16 коп. (з розрахунку: 25,93% від 243 гривень 60 коп.).

На підставі наведеного та керуючись п. 3 ч. 1 ст. 307, п. п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, яка діє в інтересах ОСОБА_3, задовольнити частково.

Рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 24 квітня 2014 року змінити:

в частині розміру аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_3 на утримання дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, зменшити розмір аліментів з 300 гривень до 150 (ста пятдесяти) гривень на кожну дитину, щомісячно;

в частині стягнення аліментів з ОСОБА_3 на утримання ОСОБА_2, зменшити розмір аліментів з 300 до 100 (ста) гривень, щомісячно.

Розподіл судових витрат змінити, стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 63 (шістдесят три) гривні 16 коп. судового збору.

У решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий В. В. Яремко

Судді: А. Д. Галичанський

ОСОБА_8