Номер провадження: 22-ц/785/4483/15
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Мартинова К. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.06.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Мартинової К.П.,

суддів Гірняк Л.А., Кварталової А.М.,

за участю секретаря Решетник М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного Банку «Приватбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційного Банку «Приватбанк» на рішення Красноокнянського районного суду Одеської області від 27 лютого 2015 року,

ВСТАНОВИЛА :

У жовтні 2014 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 24237,65 грн. заборгованості за кредитним договором б/н від 29.05.2008 року.

Позивач посилався на те, що 29.05.2008 року між банком та ОСОБА_3 був укладений договір без номеру, за умовами якого відповідач отримав отримав кредит у розмірі 3000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Однак, відповідач свої зобовязання за договором належним чином не виконував, у звязку з чим станом на 14.10.2013 року за картковим рахунком виникла заборгованість на загальну суму 24237,65 грн., що складається з: 3000 грн. заборгованість за кредитом; 12782,29 грн. заборгованість за процентами за користування кредитом; 6825 грн. заборгованість з комісії за користування кредитом, а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. штраф (фіксована частина), 1130,36 грн. штраф (процентна складова), яку позивач просив стягнути з відповідача та стягнути також судові витрати.

Відповідач позов не визнав, посилаючись на те, що дійсно він звертався до представника банку для отримання кредиту, надав свою копію паспорта, ідентифікаційного номера та підписав заяву про бажання оформити на своє імя кредит з бажаним кредитним лімітом у розмірі 3000 грн., після чого представник банку йому запропонував прийти через деякий час і йому повідомлять про прийняте банком рішення: погоджено чи відмовлено. Наступного разу представник банку повідомив, що у видачі кредиту йому відмовлено. Ні кредитну картку, ні кредит готівкою він не отримував і не зобовязаний його повертати.

Рішенням Красноокнянського районного суду Одеської області від 27 лютого 2015 року у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 24237 грн. 65 коп. відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «Приватбанк» просить рішення суду скасувати, тому що воно ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги банка у повному обсязі.

Справа в суді апеляційної інстанції розглянута на підставі ч. 2 ст. 197, ч. 2 ст. 305 ЦПК України у відсутності сторін, які повідомлені належним чином про час та місце судового розгляду, що підтверджується розписками про отримання судових повісток про виклик.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу та залишає рішення суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Розглядаючи спір, колегія суддів вважає, що районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов»язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статей 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов"язується надати грошові кошти /кредит/ позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов»язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов»язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Статтею 559 ЦК України передбачено, що зобов»язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Судом встановлено та в матеріалах справи знаходиться заява ОСОБА_3 від 29.05.2008 року про виявлення бажання оформити на своє їм»я кредиту у розмірі 3000 грн. на картковий рахунок строком на один рік/ а.с. 9/.

В пункті 5 вказаної заяви вказано, що затверджено кредитний ліміт у розмірі 3000 грн. та що погашення заборгованості за кредитом проводиться шляхом внесення на карту клієнтом або шляхом списання коштів з картки. В графі «номер картки» прочерк, тобто номер картки не вказано.

Згідно повідомлення ПАТ КБ «Приватбанк» № 30.1.0.0/2-20150115/2684 від 21.01.2015 року на запит суду за договором б/н від 29.05.2008 року картка видана на термін дії до 31.01.2012 року, перевипуску карти не було / а.с. 39/.

Згідно відповіді на запит суду ПАТ КБ «Приватбанку» № 30.1.0.0/2-20150213/3808 від 20.02.2015 року до кредитного договору на ім.»я ОСОБА_3 кредитна карта не видавалася, оскільки це кеш-кредит / а.с. 58/.

Платіжних доручень, квитанцій та інших фінансових документів про отримання ОСОБА_3 коштів у розмірі 3000 грн. за його заявою від 29.05.2008 року про бажання оформити на своє ім»я кредит позивачем не надано.

При встановлених обставинах суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позову.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об"єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Посилання апеляційної скарги на те, що підтвердженням отримання відповідачем коштів за кредитним договором б/н від 29.05.2008 року підтверджується його заявою про видачу кредиту, де чітко прослідковується встановлення ліміту у розмірі 3000 грн. та що відповідно до розрахунку заборгованості та виписки відповідач продовжує користуватися грошима банку, не можуть бути належними та допустимими доказами того, що саме відповідач отримав кошти та користується ними.

Ні в суді першої інстанції ні в суд апеляційної інстанції позивачем не надано доказів, а саме фінансових документів: платіжних доручень, квитанцій, тощо, на підтвердження того, що відповідач у 2008 році отримав кредит у розмірі 3000 грн.

Справа розглянута судом відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України, тобто в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів, які знаходяться в матеріалах справи, належність та допустимість яких перевірена судом та їм надана оцінка в рішенні суду.

Таким чином колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 305, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційного Банку «Приватбанк» відхилити.

Рішення Красноокнянського районного суду Одеської області від 27 лютого 2015 року залишити без зміни.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий К.П. Мартинова

Судді Л.А. Гірняк

ОСОБА_4