У х в а л а

іменем україни

10 червня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Карпенко С.О.,

суддів: Амеліна В.І., Гончара В.П.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором за касаційною скаргою ОСОБА_1, поданою її представником ОСОБА_3, на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 18 березня 2014 року та рішення апеляційного суду м. Києва від 21 жовтня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2013 року ПАТ АБ «Укргазбанк» звернулось до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що між ВАТ АБ «Укргазбанк», правонаступником якого є позивач, та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 363-Ф/08 від 4 серпня 2008 року, згідно умов якого ОСОБА_1 надано кредит в сумі 130 000 доларів США під 14,8% річних строком до 3 серпня 2028 року на споживчі потреби. ОСОБА_1 зобов'язана здійснювати повернення кредиту, сплачувати проценти за його користування та всі комісійні платежі у передбаченні договором строки.

У забезпечення виконання зобов'язань між позивачем та ОСОБА_1 укладено договір іпотеки від 4 серпня 2008 року, відповідно до якого прийнято від останньої в іпотеку квартиру АДРЕСА_1 що їй належить на праві власності. Також у забезпечення виконання ОСОБА_1 зобов'язань за кредитним договором між ПАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_2 укладено договір поруки № 363-Ф/08-08-Р від 4 серпня 2008 року.

ОСОБА_1 свої зобов'язання перед ПАТ АБ «Укргазбанк» не виконала та станом на 17 жовтня 2013 року має заборгованість у сумі 100 105,81 доларів США та 7 689,35 грн, яку позивач просив стягнути.

Крім того, ОСОБА_1 порушила умови іпотечного договору щодо обов'язку страхування предмета іпотеки, тому позивач також просив стягнути з неї штраф у сумі 102 750 грн.

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 18 березня 2014 року позов задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 і ОСОБА_2 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором від 4 серпня 2008 року у сумі 100 105,81 доларів США та 7 689,35 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» штраф за невиконання умов договору іпотеки від 4 серпня 2008 року у сумі 102 750 грн.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 21 жовтня 2014 року заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 18 березня 2014 року частині стягнення з ОСОБА_1 штрафу в сумі 102 750 грн змінено, зменшивши його до 1000 грн.

У іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі заявник просить скасувати рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 18 березня 2014 року та рішення апеляційного суду м. Києва від 21 жовтня 2014 року, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

За змістом ч. 1 ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні судів першої та апеляційної інстанції чи відкинуті ними, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу та про перевагу одних доказів над іншими.

Суд апеляційної інстанції, залишаючи без змін рішення суду першої інстанції в частині стягнення заборгованості за кредитним договором, обґрунтовано виходив з істотного порушення боржником умов договору про надання споживчого кредиту та доведеності позовних вимог, а зміну рішення в частині стягнення суми штрафу обґрунтував сплатою ОСОБА_1 під час розгляду справи в апеляційній інстанції усіх страхових платежів за період після 2012 року.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 338 ЦПК України порушення норм процесуального права є підставою для скасування судових рішень, якщо такі порушення унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Касаційна скарга посилань на порушення норм процесуального права, що мають такі наслідки, не містить.

Наведені у касаційній скарзі доводи висновків судів не спростовують, заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 18 березня 2014 року та рішення апеляційного суду м. Києва від 21 жовтня 2014 року ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1, подану її представником ОСОБА_3, відхилити.

Заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 18 березня 2014 року в частині, що не змінена апеляційним судом, та рішення апеляційного суду м. Києва від 21 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий С.О.Карпенко
Судді: В.І.Амелін В.П.Гончар