01.07.2015 Єдиний унікальний номер 205/4075/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я 205/4075/15

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2015 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді - Залімської Н.В.,

при секретарі - Єрьоменко Я.О.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про усунення перешкод в користуванні власністю, зняття з реєстрації,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач 09 червня 2015 року звернулася до суду з вказаним позовом, в якому зазначила, що квартира АДРЕСА_1 належить їй на праві власності, на підставі договору дарування, посвідченого 18 грудня 2007 року приватним нотаріусом ДМНО ОСОБА_3, за реєстровим № 498. У вказаній квартирі зареєстровано місце проживання ОСОБА_1, ОСОБА_2, з яким позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі з 03 квітня 1987 року по 26 вересня 2012 року. В травні 2014 року відповідач зібрав свої речі та покинув житло, однак ухиляється від зняття з реєстраційного обліку з невідомих підстав. Позивач просила усунути ОСОБА_1 перешкоди з боку ОСОБА_2 у користуванні та розпорядженні квартирою № 7 в будинку № 1 по пр. Петровського в м. Дніпропетровську, що є підставою для зняття ОСОБА_2 з реєстраційного обліку за вищезазначеною адресою.

Від позивача надійшла письмова заява з проханням слухати справу у її відсутність, позовну заяву підтримала та просили задовольнити.

Відповідач у судове засідання не зявився, про день, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, через засоби масової інформації газету «Вісті Придніпровя», про причини неявки не повідомив, письмових заяв не надходило.

Третя особа у судове засідання не зявилася, про день і час проведення слухання справи повідомлялася належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 на праві власності, на підставі договору дарування квартири, посвідченого 18 грудня 2007 року приватним нотаріусом ДМНО ОСОБА_3, за реєстровим № 498.

Встановлено, що в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровано місце проживання: ОСОБА_1, ОСОБА_2 (а.с.12).

Однак, судом встановлено, та підтверджено допитаними в судовому засіданні свідками ОСОБА_4, ОСОБА_5, що відповідач в квартирі АДРЕСА_1 не проживає, в ньому відсутні його особисті речі, що також підтверджується актом про не проживання, за підписом членів комісії КЖЕП 34 (а.с.13).

Встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 03 квітня 1987 року по 26 вересня 2012 року (а.с.14, 15-16).

Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

В сулу ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Також, в силу ст. 6 вищезазначеного Закону, громадянин України зобов`язаний протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання.

Отже, оскільки відповідач вже на протязі тривалого часу не проживає у спірній квартирі, то суд вважає, що є всі підстави усунути ОСОБА_1 перешкоди з боку ОСОБА_2 у користуванні та розпорядженні квартирою № 7 в будинку № 1 по пр. Петровського в м. Дніпропетровську, що є підставою для зняття ОСОБА_2 з реєстраційного обліку за вищезазначеною адресою.

Враховуючи вищевикладене та аналізуючи здобуті по справі докази, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, і керуючись ст.ст. 405, 321, 391 ЦК України, ст.ст. 5, 6, 10, 27, 57-60, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про усунення перешкод в користуванні власністю, зняття з реєстрації задовольнити.

Усунути ОСОБА_1 перешкоди з боку ОСОБА_2 у користуванні та розпорядженні квартирою № 7 в будинку № 1 по пр. Петровського в м. Дніпропетровську, що є підставою для зняття ОСОБА_2 з реєстраційного обліку за вищезазначеною адресою.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. Якщо було подано апеляційну скаргу рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя Н.В. Залімська