Справа № 459/539/13 Головуючий у 1 інстанції: Кріль М.Д.
Провадження № 22-ц/783/200/15 Доповідач в 2-й інстанції: Богонюк М. Я.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

Головуючого судді: Богонюка М.Я.

Суддів: Ванівського О.М., Гриновця Б.М.

При секретарі: Цар М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 27 червня 2014 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням частково задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя.

Визнано спільно нажитим сторонами майном:

1. Квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 57,4 кв.м.

2. Будинок АДРЕСА_2, загальною площею 204 кв.м., житловою площею 145,2 кв.м.

3. Квартиру АДРЕСА_3, загальною площею 84 кв.м., житловою площею 48,6 кв.м.

4. Нежитлове приміщення по АДРЕСА_4, площею 78,8 кв.м.

5. Автомобіль марки "Хонда - Акорд".

6. Три земельні ділянки площею 0,0900 га кожна, розташовані в АДРЕСА_5, відповідно.

Визнано за ОСОБА_2 та ОСОБА_4 право власності на ? частини, за кожним на наступне майно: квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 57,4 кв.м., будинок АДРЕСА_2, загальною площею 204 кв.м., житловою площею 145,2 кв.м., квартиру АДРЕСА_3, загальною площею 84 кв.м., житловою площею 48,6 кв.м.,нежитлове приміщення по АДРЕСА_4, площею 78,8 кв.м., автомобіль марки "Хонда - Акорд", три земельні ділянки площею 0,0900 га кожна, розташовані в АДРЕСА_5, відповідно.

В решті позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання судових витрат.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

Апелянт вважає, що рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права при неповно з'ясованих обставинах, що мають значення для справи, а висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи. Покликається на те, що сумнівним доказом по справі є розписка про позику ОСОБА_4 у ОСОБА_6 142 000 доларів США, оскільки останні відмовились надати оригінал такої. Також судом не взято до уваги те, що відповідач на момент розгляду справи реалізував спільно нажитий автомобіль "Мерседес GL".

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення на підтримання та заперечення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів вважає, що така підлягає до часткового задоволення.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтями 10, 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона покликається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Згідно ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який був укладений 26 січня 1991 року. Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 12 березня 2013 року шлюб між сторонами було розірвано. За час перебування в шлюбі сторонами було набуто квартиру АДРЕСА_1, будинок АДРЕСА_2, три земельних ділянки, площею 0,0900 га кожна, що знаходяться в АДРЕСА_5, квартиру АДРЕСА_3, нежитлове приміщення по АДРЕСА_4, квартиру АДРЕСА_6, автомобіль марки Хонда «Акорд».

В березні 2013 року ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя, після уточнення якого просила визнати за нею право власності на ? частину зазначеного майна. Крім вищезазначеного майна просила також визнати за нею право власності на ? частину автомобіля «Мерседес GL», який був набутий під час перебування сторін у шлюбі і відчуження відбувалося без її згоди.

Задовольняючи частково позовні вимоги та визнаючи спільно набутим подружжям майно, яке зазначене позивачем, крім квартири АДРЕСА_6 та автомобіля «Мерседес GL», та визнання за сторонами права власності по ? частині за кожним, суд першої інстанції вірно виходив з положень ст. ст. 60, 69, 70 СК України. Рішення суду в цій частині сторонами не оскаржується.

Що ж стосується кв. АДРЕСА_6, загальною площею 260, 7 кв. м., суд дійшов до висновку, що дана квартира була набута у власності одноосібно відповідачем за власні кошти, взяті в позику, після припинення шлюбних відносин з позивачкою, а відтак є його особистою власністю

Однак з такими висновками суду погодитись не можна.

Як зазначено вище, сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 1991 року по 2013 рік. Спірна квартира була набута на підставі договору про спільну діяльність по пайовій участі в будівництві від 15 квітня 2003 року, укладеного між Фірмою «Консоль ЛТД» та ОСОБА_4 Право власності на яку ОСОБА_4 було оформлено в 2007 році. Проплата по договору від 15 квітня 2003 року проводилася відповідачем в 2003-2004 роках (а.с. 101). А отже, спірна квартира набута під час перебування сторін у шлюбі, задовго до розлучення (2013р.) і являється спільним майно подружжя.

Відповідачем не представлено жодних належних та допустимих доказів на підтвердження того, що на час укладення договору про пайову участь та проведення проплат за спірну квартиру, сторони припинили шлюбні відносини.

Представлена відповідачем рукописна розписка про позику грошей, яку заперечує позивач, не може бути належним доказом того, що такі кошти позичалися особисто відповідачеві з метою придбання квартири особисто ним, а не для сім'ї.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що у суду першої інстанції не було правових підстав не вважати, що спірна квартира не є спільним майном подружжя, а являється особистою власністю відповідача.

А відтак, рішення суду в цій частині, не можна вважати законним та обґрунтованим і таке підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову та визнання за сторонами права власності по ? частині спірної квартири.

Що ж стосується позовних вимог про визнання автомобіля «Мерседес GL» спільним майном подружжя та поділу його, то позивачем не представлено жодних належних та допустимих доказів того, що такий автомобіль був придбаний сторонами за час перебування в шлюбі та відчужений відповідачем і кошти не були потрачені в інтересах сім'ї. При тому, що позивач просила визнати за нею право власності на ? частину зазначеного автомобіля.

Рішення суду першої інстанції не можна вважати законним та обґрунтованим і таке підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення в частині відмови в задоволенні позову про визнання квартири АДРЕСА_6 спільною сумісною власністю подружжя про задоволення позову.

Керуючись ст. 303, 307 ч. 1 п. 2, 309 ч. 1 п. п.1, 4 , 314 ч. 2, 316 ЦПК України колегія суддів,-

вирішила :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 27 червня 2014 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про визнання квартири АДРЕСА_6 загальною площею 260, 7 кв.м. спільно нажитим майном сторін - скасувати та в цій частині ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Визнати квартиру АДРЕСА_6, загальною площею 260, 7 кв.м. спільною сумісною власністю ОСОБА_2 та ОСОБА_4, та визнати за ними право власності по ? частці на дану квартиру.

В решті рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання рішенням законної сили.

Головуючий:

Судді: