Номер провадження: 22-ц/785/4620/15
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Вадовська Л. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.06.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Вадовської Л.М.,

суддів - Ващенко Л.Г.,

ОСОБА_2,

при секретарі - Павлючук Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Малиновського району м. Одеси в інтересах держави в особі Новоградківської сільської ради Овідіопольського району Одеської області, Реєстраційної служби Овідіопольського районного управління юстиції Одеської області на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 5 січня 2015 року, -

в с т а н о в и л а :

Позивач ОСОБА_3, звернувшись 19 грудня 2014 року до суду з вищеназваним позовом, вказав, що 17 грудня 2012 року надав ОСОБА_4 в позику грошові кошти в сумі 800000,00 грн. під зобовязання повернення коштів до 1 січня 2014 року, отримання коштів підтверджено розпискою ОСОБА_4 Посилаючись на неповернення позики, ОСОБА_3. просив стягнути з ОСОБА_4 800000,00 грн. (а.с.3-4).

Ухвалою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 22 грудня 2014 року відкрито провадження в справі (а.с.12).

23 грудня 2014 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулись до суду з заявою про визнання мирової угоди та закриття з цих підстав провадження в справі (а.с.15-16, 17).

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 5 січня 2015 року визнано мирову угоду, за умовами якої підлягало: стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 борг в сумі 800000,00 грн.; прийняти від ОСОБА_4 відмову від права власності на кафе-бар, розташований по вул. Леніна, 61 в с. Новоградківка Овідіопольського району Одеської області; припинити право власності ОСОБА_4 на кафе-бар в рахунок погашення боргу в сумі 800000,00 грн.; визнати за ОСОБА_3 право власності на кафе-бар, розташований по вул. Леніна, 61 в с. Новоградківка Овідіопольського району Одеської області. З підстав визнання мирової угоди провадження в справі за позовом про стягнення боргу за договором позики закрито (а.с.25-26).

В апеляційній скарзі, підтриманій в апеляційній інстанції прокуратурою Одеської області, перший заступник прокурора Малиновського району м. Одеси в інтересах держави в особі Новоградківської сільської ради Овідіопольського району Одеської області,

Реєстраційної служби Овідіопольського управління юстиції Одеської області просить ухвалу суду про визнання мирової угоди та закриття провадження в справі скасувати, в задоволенні позову відмовити.

Неправильність ухвали суду апелянт мотивував порушенням норм процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Відповідно до положень частини 3 статті 31 ЦПК України сторони можуть укласти мирову угоду на будь-якій стадії цивільного процесу.

Мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок і може стосуватися лише прав та обовязків сторін та предмету позову. У разі укладення сторонами мирової угоди суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі. Якщо умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у визнанні мирової угоди і продовжує судових розгляд (ст.175 ЦПК України).

Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 28 грудня 2007 року виконкомом Новоградківської сільської ради Овідіопольського району Одеської області на підставі рішення виконкому ради від 20 грудня 2007 року №70-У, ОСОБА_4 на праві приватної власності належить кафе-бар, що знаходиться по вул. Леніна,61 в с. Новоградківка Овідіопольського району Одеської області; державна реєстрація права власності на нерухоме майно проведена 23 лютого 2009 року (а.с.19-20).

19 грудня 2014 року ОСОБА_3 предявив до суду позов до ОСОБА_4 про стягнення грошових коштів в сумі 800 000,00 грн. в рахунок боргу за договором позики, укладеним між ними 17 грудня 2012 року.

Отже, спірними є правовідносини позики грошових коштів, врегульовані параграфом 1 глави 71 ЦК України.

За змістом частини 1 статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Згідно частини 2 статті 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника, яка посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Частиною 1 статті 1049 ЦК України визначено обовязок позичальника повернути позику, відповідно до якого позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що була передана йому позикодавцеві) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Предметом договору позики, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, є грошові кошти в національній валюті в сумі 800000,00 грн. Розписка ОСОБА_4 є документом, що підтверджує передання 17 грудня 2012 року на строк до 1 січня 2014 року ОСОБА_3 ОСОБА_4 визначеної договором позики грошової суми, як то 800000,00 грн. Відтак, у сенсі положень частини 1 статті 1046, частини 1 статті 1049 ЦК України ОСОБА_4 зобовязаний повернути ОСОБА_3 суму позики, а саме грошові кошти в національній валюті в сумі, рівній 800000,00 грн.

Нерухоме майно кафе-бар, що знаходиться по вул. Леніна,61 в с. Новоградківка, не є предметом позики, а тому поверненню позичальником позикодавцю як позика не підлягає.

Нерухоме майно кафе-бар, що знаходиться по вул. Леніна,61 в с. Новоградківка, не є предметом застави (іпотеки) для забезпечення виконання ОСОБА_4 зобовязань перед ОСОБА_3 по поверненню грошових коштів (суми позики), так як нотаріально посвідчений договір застави (іпотеки) між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 не укладався.

Повернення грошових коштів (суми позики) шляхом визнанням права власності на нерухоме майно, що не є ні предметом позики, ні предметом застави (іпотеки), не відповідає ні нормам ЦК України, що регулюють позику, ні Закону України «Про іпотеку».

За умовами мирової угоди фактично набувається право власності на нерухоме майно без укладення правочину купівлі-продажу (дарування тощо) нерухомого майна, що потребує нотаріального посвідчення та державної реєстрації. Мирова угода не стосується предмету позову, відповідно, суперечить закону.

Ухвалу про визнання мирової угоди та закриття з цих підстав провадження у справі постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права, що згідно п.4 ч.1 ст.311 ЦПК України є підставою для скасування ухвали і направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, оскільки за результатами перегляду в апеляційній інстанції ухвали суду першої інстанції про закриття провадження в справі не передбачено процесуально ухвалення апеляційним судом рішення по суті позовних вимог.

Керуючись ст.303, п.4 ч.2 ст.307, п.4 ч.1 ст.311, ст.313, п.2 ч.1 ст.314, ст.ст.315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Малиновського району м. Одеси в інтересах держави в особі Новоградківської сільської ради Овідіопольського району Одеської області, Реєстраційної служби Овідіопольського районного управління юстиції Одеської області задовольнити частково.

Ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 5 січня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала оскарженню касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді Л.Г.Ващенко

ОСОБА_2