У х в а л а

іменем україни

27 квітня 2015 року м. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Карпенко С.О., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Хмельницької області від 5 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до приватного нотаріуса Рогатинського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Данилюка Олексія Орестовича про визнання недійсною довіреності та відшкодування майнової шкоди,

в с т а н о в и в :

Заочним рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 23 грудня 2014 року позов задоволено частково.

Визнано недійсною довіреність від 9 вересня 2012 року, посвідчену приватним нотаріусом Рогатинського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Данилюком О.О.

Стягнуто з Данилюка О.О. на користь ОСОБА_2 124 690 грн у рахунок відшкодування майнової шкоди.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Хмельницької області від 5 березня 2015 року заочне рішення Хмельницького міськрайонного суду від 23 грудня 2014 року скасовано та ухвалено нове, яким у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі заявник порушує питання про скасування рішення апеляційного суду Хмельницької області від 5 березня 2015 року, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

За змістом ч. 1 ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні судів першої та апеляційної інстанції чи відкинуті ними, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу та про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно роз'яснень пункту 26 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 6 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» особами, які беруть участь у справі про визнання правочину недійсним, є насамперед сторони правочину. Нотаріуси, що посвідчували правочини, залучаються до участі у справі як треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, якщо позивач обґрунтовує недійсність правочину посиланням на неправомірні дії нотаріуса.

Апеляційний суд, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази у справі, дав їм належну оцінку і, встановивши, що позов заявлений до неналежного відповідача і факт заподіяння матеріальної шкоди не доведено, обґрунтовано відмовив у задоволенні позову.

Доводи касаційної скарги і зміст оскаржуваного судового рішення не дають підстав для висновку про те, що судом допущено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, яке призвело до неправильного вирішення справи, та зазначені доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України, суддя

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Хмельницької області від 5 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до приватного нотаріуса Рогатинського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Данилюка Олексія Орестовича про визнання недійсною довіреності та відшкодування майнової шкоди відмовити.

Копію ухвали разом з доданими до скарги матеріалами направити особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ С.О.Карпенко