Справа № 462/2692/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2015 року Залізничний районний суд м. Львова у складі :

головуючого судді: Бориславського Ю.Л.,

при секретарі: Каралюс Т.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю третіх осіб комісії з питань захисту прав дитини Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради, відділу приватизації житла Франківського району Львівської міської ради - про визнання права на приватизацію квартири, суд, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до відповідача ОСОБА_2, за участю третіх осіб комісії з питань захисту прав дитини Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради, відділу приватизації житла Франківського району Львівської міської ради, в якому просить визнати право на приватизацію квартири № 33 в будинку № 29 на вул. Мисливській у м. Львові від імені неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, без письмової згоди батька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 10.12.2013 року рішенням Залізничного районного суду м. Львова було розірвано шлюб між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 Від даного шлюбу у них народився син ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 В квартирі АДРЕСА_1 проживають та зареєстровані батьки позивача ОСОБА_4 та ОСОБА_5, брат позивача ОСОБА_6, а також позивач ОСОБА_1 та її малолітній син ОСОБА_3 Вказана квартира перебуває у комунальній власності. В березні 2015 року позивач , її батьки та брат звернулись із заявою до відділу приватизації житла Франківського району Львівської міської ради про приватизацію квартири АДРЕСА_2, проте отримали відповідь про необхідність долучення письмової заяви-згоди батька малолітнього ОСОБА_3 Однак відповідач відмовляється таку надавати, що й стало причиною звернення до суду. Просить позовні вимоги задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_4, який діє на підставі довіреності від 12.10.2012р. /а.с.23/ в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, просить такі задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги заперечив та пояснив, що не надає згоду від імені малолітнього сина ОСОБА_3 на приватизацію квартири АДРЕСА_3, оскільки вважає, що коли надасть таку згоду, дружина зможе вивезти сина за кордон. Проте, в процесі проведення судових дебатів, не заперечив проти позову з посиланням на те, що змінилися обставини.

Представник третьої особи - відділу у справах дітей Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради ОСОБА_7, яка діє на підставі довіреності від 13.03.2015р./а.с.20/, в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та пояснила, що не подання відповідачем згоди на приватизацію квартири АДРЕСА_1 є порушенням майнових прав малолітньої дитини на набуття права власності на майно.

Представник третьої особи відділу приватизації житла Франківського району Львівської міської ради в судове засідання не зявився, подав відгук на позов, який оголошено в судовому засіданні, в якому просить проводити розгляд справи за його відсутності.

Заслухавши пояснення осіб, що беруть участь у справі, вивчивши та дослідивши матеріали справи та представлені сторонами докази, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

У відповідності до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Статтею 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень і такі докази подаються сторонами, однак доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Докази повинні бути належними та допустимими, як того вимагають ст. ст.58, 59 ЦПК України.

Як вбачається із матеріалів справи, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано 10.12.2013 року /а.с.11/.

Згідно свідоцтва про народження серії 1-СГ № 236194 ОСОБА_3 народився 30.01.2010 року та його батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_1.

З довідки з місця проживання про склад сімї і прописку, виданої ЛКП «Богданівка» вбачається, що квартири АДРЕСА_3 належить міській раді та у ній зареєстровані ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7

Згідно заяви від 10.03.2015 року ОСОБА_1 звернулася до ОСОБА_2 з проханням надати нотаріально посвідчену згоду на оформлення приватизації ОСОБА_8 в квартирі АДРЕСА_1 до 01.04.2015 року.

З матеріалів справи вбачається, що в березні 2015 року мешканці квартири АДРЕСА_1 звернулися до відділу приватизації житла Франківського району ЛМР із заявою про оформлення передачі в приватну власність вказаної квартири та отримали відмову в звязку з відсутністю серед поданих документів письмової заяви-згоди батька малолітнього ОСОБА_3 та розяснено, що у випадку неможливості отримання письмової згоди батька малолітнього ОСОБА_3 питання приватизації квартири у такій ситуації вирішується у судовому порядку./а.с.4, 5/.

Відповідно до ч.1 ст.47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду.

Згідно із змістом ст.141СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини.

Відповідно до ст.155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обовязків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до ст.157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобовязаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

Згідно ст.173 СК України батьки і діти, зокрема ті, які спільно проживають, можуть бути самостійними власниками майна.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства», визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Відповідно до ч.3 ст.11 Закону України «Про охорону дитинства», батько і мати мають рівні права та обовязки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обовязком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Згідно ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сімї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобовязані виховувати дитину, піклуватися про її здоровя, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд критично оцінює доводи відповідача про ненадання згоди від імені малолітнього сина на приватизацію квартири АДРЕСА_3 в звязку з тим, що, на його думку, після надання такої позивач зможе вивести малолітнього сина за кордон, оскільки позивач не заявляє вимог про надання дозволу на виїзд дитини за кордон без згоди відповідача, крім того, відповідач не надав жодного доказу про наявність наміру позивача щодо виїзду за кордон з малолітнім сином ОСОБА_3

Суд приймає до уваги позицію представника третьої особи відділу у справах дітей Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради ОСОБА_7, яка вказала, що не подання відповідачем згоди на приватизацію квартири АДРЕСА_1 є порушенням майнових прав малолітньої дитини на набуття права власності на майно, а відтак суперечить інтересам ОСОБА_3

Виходячи з вищенаведеного, враховуючи інтереси малолітнього ОСОБА_3 позов підлягає до задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати /а.с.3/, а тому на користь позивача підлягають стягненню з відповідача 243грн. 60коп судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову до суду.

Керуючись ст.ст.88, 209, 212-215 ЦПК України, ст.47 Конституції України, ст.ст.141, 155, 157, 173 СК України, ст.ст.11, 12 Закону України «Про охорону дитинства», суд,

в и р і ш и в :

Позовну заяву ОСОБА_1задовольнити.

Визнати право на приватизацію квартири АДРЕСА_4 від імені неповнолітньої дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_8, без письмової згоди батька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_9.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1сплачений судовий збір в розмірі 243грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а у разі якщо рішення було проголошено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 10-ти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя:

Оригінал рішення.