Справа № 308/6114/15-ц
У Х В А Л А

про відмову у прийнятті заяви про видачу судового наказу

28 травня 2015 року місто Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Дергачова Н.В. розглянувши заяву Приватного акціонерного товариства «Житлово побутове підприємство» до ОСОБА_1, про видачу судового наказу про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ :

Заявник - Приватне акціонерне товариство «Житлово побутове підприємство» звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості в сумі 501,3 грн. із ОСОБА_1 станом на 01.05.2015 року.

Проте з доданого до заяви розрахунку вбачається, що зазначена заборгованість вже існувала станом на 01.08.2012 року, тобто більша частина цієї заборгованості утворилася в період з січня 2010 року по липень 2012 року.

Розглянувши надані матеріали,вважаю за необхідне відмовити у прийнятті заяви про видачу судового наказу з наступних підстав.

Згідно до п. 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ» № 14 від 23.12.2011 року «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» - наявність спору про право (пункт 2 частини третьої статті

100 ЦПК), яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості

заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб'єктивного права у заявника; документів, що підтверджують по рушення суб'єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов'язок перед заявником (кредитором); із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні (частина третя статті 267 Цивільного кодексу України (далі - ЦК)).

Пунктом 13 зазначеної Постанови передбачено, що якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні, телекомунікаційні послуги, послуги телебачення та радіомовлення (пункт 3 частини першої статті 96 ЦПК), судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги.

У цьому випадку може бути видано судовий наказ про стягнення не лише суми заборгованості, але й про стягнення індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих на суму заборгованості. Для їх стягнення суду має бути додано документи, що чітко підтверджують їх розрахунок (у тому числі й розрахунок щомісячних нарахувань), при цьому визначений розмір не потребує додаткової оцінки та дослідження у сукупності з іншими доказами.

Відповідно до ст. 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Із заяви про видачу судового наказу вбачається, що заборгованість в сумі 501 грн. 93 коп. вже існувала станом на 01.08.2012 року, тобто більша частина цієї заборгованості утворилася в період з січня 2010 року по липень 2012 року, тобто поза межами строку позовної давності.

Крім того, до заяви заявником не додано відповідного договору про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг; документів, що вказують на правильність застосування тарифів на відповідні послуги.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 100 ЦПК України у разі якщо із заяви і поданих документів вбачається спір про право, суд відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу.

Таким чином, у прийнятті зазначеної заяви необхідно відмовити, оскільки із заяви про видачу судового наказу вбачається спір про право.

Керуючись ст.ст.100, 101, 210, 293 ЦПК України, суддя,-

УХВАЛИВ:

Відмовити у прийнятті заяви Приватного акціонерного товариства «Житлово побутове підприємство» до ОСОБА_1, про видачу судового наказу про стягнення заборгованості.

Розяснити, що відмова у прийнятті заяви унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутись з тими самими вимогами у позовному провадженні.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_2