Ухвала

іменем україни

24 червня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Гвоздика П.О.,

суддів: Амеліна В.І., Євграфової Є.П.,

Завгородньої І.М., Іваненко Ю.Г.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до Франківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції, ОСОБА_4, приватного підприємства «Нива-В.Ш.», треті особи: ОСОБА_5, МДП «Академсервіс-Львів», ОКП ЛОР «БТІ та ЕО», спеціалізована організація «Білдінг», про визнання недійсними публічних торгів, свідоцтва про придбання нерухомого майна, скасування державної реєстрації, визнання права власності, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення апеляційного суду Львівської області від 01 липня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2012 року ОСОБА_3 звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що в лютому 2012 року отримав копію позовної заяви ОСОБА_4 про виселення, з якої дізнався, що належну йому на праві власності кватиру АДРЕСА_1 було продано на прилюдних торгах. Посилався на те, що прилюдні торги проведені з порушенням вимог чинного законодавства, а саме: державний виконавець незаконно звернув стягнення на спірну квартиру; не повідомив його про опис майна; акт опису та арешту квартири він не підписував; про проведення прилюдних торгів його повідомлено не було; копію акту про реалізацію нерухомого майна він не отримував; кошти, залишені від реалізації квартири, йому не повернуто. З огляду на зазначене, просив суд: визнати неправомірними дії державного виконавця щодо нарахування заборгованості, опису, арешту, оцінки, переоцінки та передачі на реалізацію спірної квартири; визнати недійсним акт державного виконавця про реалізацію нерухомого майна, прилюдні торги, протокол проведення прилюдних торгів, свідоцтво про проведення прилюдних торгів; скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_4 на квартиру та визнати право власності на спірну квартиру за позивачем.

Заочним рішенням Франківського районного суду м. Львова від 29 листопада 2013 року позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Визнано протиправними дії державного виконавця Франківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції щодо нарахування заборгованості, опису, арешту, оцінки й переоцінки та передачі на реалізацію приватному підприємству «Нива-В.Ш.» квартири АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_3

Визнано недійсним акт державного виконавця Франківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції від 16 липня 2010 року про передачу квартири АДРЕСА_1 приватному підприємству «Нива-В.Ш.» для реалізації на публічних торгах.

Визнано недійсними проведення прилюдних торгів з реалізації квартири АДРЕСА_1 та протокол проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого майна.

Визнано недійсним свідоцтво про придбання ОСОБА_4 нерухомого майна із прилюдних торгів від 10 лютого 2011 року, видане приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Магировською О.В.

Скасовано реєстрацію права власності ОСОБА_4 на квартиру АДРЕСА_1, відновивши запис в реєстрі прав власності на спірну квартиру за ОСОБА_3

Рішенням апеляційного суду Львівської області від 01 липня 2014 року рішення районного суду в частині визнання недійсними проведення прилюдних торгів з реалізації спірної квартири та протоколу проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого майна, визнання недійсним свідоцтва про придбання нерухомого майна із прилюдних торгів від 10 лютого 2011 року ОСОБА_4, скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_4 на спірну квартиру скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову в цій частині відмовлено.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення апеляційного суду в частині відмови в задоволенні позову та залишити в силі рішення суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

В іншій частині судове рішення не оскаржується, а тому касаційному перегляду не підлягає.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_2116/ed_2014_10_30/pravo1/T041618.html?pravo=1> підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно із ст. 213 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_1988/ed_2014_10_30/pravo1/T041618.html?pravo=1> рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону рішення апеляційного суду не відповідає.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що при здійсненні повноважень державним виконавцем допущені порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження», а прилюдні торги з реалізації арештованої квартири проведені з порушенням ст. 203, 215 ЦК України, Закону України «Про виконавче провадження», Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого майна, оскільки позивач був позбавлений можливості дізнатися про експертну оцінку арештованої квартири, умови проведення прилюдних торгів, порядок реєстрації осіб, які бажають стати учасниками.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині визнання прилюдних торгів недійсними, апеляційний суд виходив з того, що при проведенні прилюдних торгів не було допущено порушення вимог нормативних актів, якими регулюється процедура прилюдних торгів, дії державного виконавця мають самостійний спосіб оскарження та не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними.

Однак погодитись з такими висновками апеляційного суду не можна.

Судами установлено, що ОСОБА_3 на праві приватної власності належала квартира АДРЕСА_1 (т. 2, а.с. 63).

Постановою відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції від 15 жовтня 2007 року відкрито провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-3353, виданого 05 жовтня 2007 року, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини із всіх видів заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно (т.1, а.с.35).

Крім цього, на виконанні відділу державної виконавчої служби перебували: виконавчий лист №2-3323/07, виданий Франківським районним судом м. Львова 24 жовтня 2007 року, про стягнення з ОСОБА_3 на користь МКП «Львівводоканал» 272,48 грн боргу та виконавчий лист №2-3353/07, виданий 05 липня 2007 року, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7, ОСОБА_5 5 850 грн боргу, по яких також відкрито виконавчі провадження.

Згідно з актом державного виконавця Марушко Н.В. від 19 грудня 2007 року установлено, що при виході за адресою: АДРЕСА_1 належного боржнику ОСОБА_3 майна, придатного для погашення заборгованості, не виявлено (т.1, а.с.55).

06 серпня 2009 року державним виконавцем Бровко О.О. складено акт опису та арешту квартири у присутності понятих та боржника, який від отримання копії акту відмовився (т.1, а.с.37-40)

Постановою державного виконавця Бровко О.О. від 07 серпня 2009 року ОСОБА_8 призначено експертом, суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання для надання звіту про оцінку майна з питань вартості квартири АДРЕСА_1 (т.2, а.с.35).

Відповідно до договору від 19 травня 2010 року, укладеного між Франківським відділом державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції та приватним підприємством «Нива-В.Ш.», відділ передав спеціалізованій організації арештоване державним виконавцем майно - спірну квартиру АДРЕСА_1.

Відповідно до розрахунку державного виконавця станом на 30 квітня 2010 року заборгованість зі сплати аліментів складає 13 347,56 грн (т.1, а.с.43).

Згідно з актом від 24 квітня 2010 року іншого належного боржнику майна, придатного для реалізації в рахунок погашення боргу, не виявлено (т.1, а.с.41).

Відповідно до висновку про вартість майна, складеного оцінювачем 30 листопада 2009 року, початкова вартість спірної квартири без ПДВ становить 150 372 грн (т.1, а.с.44).

Відповідно до акту державного виконавця від 26 квітня 2010 року боржнику ОСОБА_3 вручено звіт про оцінку спірної квартири та попереджено про право його оскарження, що стверджується підписом боржника (т.1, а.с.42).

Згідно з довідкою Франківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції від 07 травня 2010 року на адресу відділу не надходили повідомлення про оскарження оцінки спірної квартири (т.1, а.с.45).

Згідно з листом приватного підприємства «Нива-В.Ш.» від 20 травня 2010 року прилюдні торги з реалізації арештованого майна, а саме, спірної кватири, мали відбутися 08 червня 2010 року о 10 год. за адресою: м. Львів, просп. Чорновола, 7/203, ціна лота - 150 372 грн без ПДВ. Повідомлення про проведення прилюдних торгів було опубліковане на сайті ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України (т.1, а.с. 46-47).

08 червня 2010 року прилюдні торги не відбулися у зв'язку з відсутністю зареєстрованих покупців (т.1, а.с.48).

18 червня 2010 року державним виконавцем Гук О.О. складено акт про переоцінку спірної кватири, у результаті якої початкова ціна квартири для подальшої реалізації на повторних торгах становитиме 112 779 грн (т.1, а.с.50).

Згідно з листом приватного підприємства «Нива-В.Ш.» від 22 червня 2010 року прилюдні торги з реалізації спірної кватири відбудуться 13 липня 2010 року об 11 год. за адресою: м. Львів, просп. Чорновола, 7/203, ціна лота - 112 779 грн без ПДВ. Про проведення прилюдних торгів 13 липня 2010 року опубліковане оголошення про реалізацію квартири на сайті ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України (т.1, а.с. 60-61).

Відповідно до акту державного виконавця про реалізацію нерухомого майна від 15 липня 2010 року прилюдні торги з реалізації спірної квартири відбулися 13 липня 2010 року. Згідно з протоколом №1410081-2 від 13 липня 2010 року переможцем торгів з реалізації спірної квартири став ОСОБА_4, ціна продажу 112 800 грн (т.1, а.с. 51-52).

Примусова реалізація заставленого майна як стадія виконавчого провадження є сукупністю правовідносин (урегульованих Законом України «Про виконавче провадження», ЦК України та іншими нормативно-правовими актами), що в процесі примусового виконання виникають і реалізуються між органами й посадовими особами, які здійснюють примусову реалізацію судових рішень, та особами, які беруть участь у виконавчому провадженні чи залучаються до проведення виконавчих дій відповідно до Закону.

Загальний перелік способів захисту цивільних прав та інтересів (закріплених законом матеріально-правових заходів примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника) визначений у статті 16 ЦК України, згідно з пунктом 2 частини другої якої одним із таких способів є визнання правочину недійсним.

Ураховуючи те, що відчуження майна з прилюдних торгів відноситься до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватись недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, які встановлені частинами першою - третьою та шостою статті 203 ЦК України (частина перша статті 215 цього Кодексу).

При цьому підставою для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27 жовтня 1999 року № 68/5 (далі - Тимчасовим положенням), а саме: правил, які визначають процедуру підготовки, проведення торгів (опублікування інформаційного повідомлення певного змісту про реалізацію нерухомого майна; направлення письмового повідомлення державному виконавцю, стягувачу та боржнику про дату, час, місце проведення прилюдних торгів, а також стартову ціну реалізації майна тощо) (розділ 3); правил, які регулюють сам порядок проведення торгів (розділ 4); правил, які стосуються оформлення кінцевих результатів торгів (розділ 6).

Частиною третьою статті 62 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що майно передається на реалізацію за ціною та в порядку, визначеними статтею 58 цього Закону.

Частинами другою - четвертою статті 58 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено право сторін виконавчого провадження оскаржити результати оцінки майна та порядок їх оскарження до передачі майна на реалізацію.

У разі, коли сторона виконавчого провадження не реалізувала своє право оскарження звіту суб'єкта оціночної діяльності в передбачений законом строк, цей звіт про оцінку майна набуває чинності і є підставою для реалізації майна з прилюдних торгів за початковою ціною, визначеною у звіті (частина п'ята статті 58, частина третя статті 62 Закону України «Про виконавче провадження»).

Частинами першою та п'ятою статті 58 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що визначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для проведення оцінки нерухомого майна та майна, вартість якого перевищує сто неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, державний виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, який здійснює свою діяльність відповідно до Закону України від 12 липня 2001 року № 2658-III «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні». Звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні вважається чинним протягом шести місяців з дня його підписання суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання. Після закінчення цього строку оцінка майна проводиться повторно.

Отже, оцінка нерухомого майна, на яке звернуто стягнення, здійснюється з метою визначення стартової ціни для здійснення подальшої реалізації арештованого нерухомого майна на прилюдних торгах. Ураховуючи предмет стягнення, яким є нерухоме майно, проведення оцінки здійснює незалежний суб'єкт оціночної діяльності на замовлення державного виконавця, який після складення акта опису та арешту майна, його вилучення, проведення оцінки й отримання звіту про оцінку майна передає його на реалізацію на прилюдних торгах у порядку і на умовах, визначених законодавством. Оцінка майна є дійсною впродовж шести місяців з моменту її проведення незалежно від строків передання та реалізації майна, на яке звернуто стягнення, на прилюдних торгах.

Прилюдні торги повинні бути проведені в двомісячний строк від дня одержання спеціалізованою організацією заявки державного виконавця на їх проведення (пункт 3.3 Тимчасового положення).

Частиною п'ятою статті 62 Закону України «Про виконавче провадження», пунктом 7.1 Тимчасового положення, абзацом третім пункту 5.12.2 Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 15 грудня 1999 року № 74/5 і зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 15 грудня 1999 року за № 865/4158, передбачено підстави й порядок призначення повторних прилюдних торгів, а також порядок уцінки нереалізованого майна. Так, у разі відсутності покупців або наявності тільки одного покупця та з інших визначених Тимчасовим положенням причин прилюдні торги вважаються такими, що не відбулися. У такому разі призначаються повторні прилюдні торги, на яких стартова ціна лота може бути зменшена, але не більше ніж на 30 відсотків. Уцінка майна проводиться державним виконавцем у десятиденний строк з дня визнання прилюдних торгів такими, що не відбулися, після чого реалізація майна за вказаною ціною повинна бути проведена впродовж місяця з дня проведення уцінки.

За правилами проведення прилюдних торгів спеціалізована організація проводить прилюдні торги за заявкою державного виконавця, в якій зазначається початкова вартість майна, що виставляється на торги, за експертною оцінкою та інші відомості. Уповноважені особи спеціалізованої організації складають інформаційні картки на кожний лот із зазначенням стартової ціни. При цьому визначення стартової ціни лота здійснюється на підставі початкової вартості майна за результатами проведеної оцінки майна незалежним суб'єктом оціночної діяльності (пункти 2.6, 3.2, 3.4 Тимчасового положення). Тобто на момент проведення прилюдних торгів, у тому числі повторних торгів, для визначення вартості об'єкта оцінки звіт про оцінку майна повинен бути дійсним.

Таким чином, ураховуючи зазначене, необхідно дійти висновку про те, що повторні прилюдні торги повинні відбутись у межах шестимісячного строку з моменту підписання звіту про оцінку майна. Після збігу цього шестимісячного строку обов'язковою умовою призначення й проведення прилюдних торгів є отримання нового звіту про оцінку майна. Проведення прилюдних торгів із реалізації майна за ціною, визначеною звітом про оцінку майна, який утратив чинність, є порушенням установлених законодавством правил про порядок реалізації майна на прилюдних торгах, у тому числі правил про визначення стартової ціни реалізації майна, а саме: частини п'ятої статті 58 Закону України "Про виконавче провадження"; пунктів 3.2, 3.4 Тимчасового положення.

Відповідний висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 22 жовтня 2014 року у справі № 6-124цс14, який згідно зі ст. 360-7 ЦПК України <nau://ukr/1618-15|st360-7> є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України.

Вирішуючи спір, апеляційний суд на зазначені вимоги закону уваги не звернув, не врахував, що на час проведення прилюдних торгів 13 липня 2010 року звіт про оцінку майна, складений оцінювачем 30 листопада 2009 року, відповідно до вимог частини п'ятої статті 58 Закону України "Про виконавче провадження" утратив свою чинність, оскільки від моменту підписання вказаного звіту суб'єктом оціночної діяльності до дня проведення прилюдних торгів пройшло понад шість місяців та дійшов помилкового висновку про відсутність порушень закону під час проведення прилюдних торгів та безпідставність позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 335 ЦПК України суд не обмежений доводами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено неправильне застосування норма матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

За таких обставин рішення апеляційного суду не відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України <nau://ukr/1618-15|st213> щодо законності й обґрунтованості, зазначені вище порушення призвели до неправильного вирішення спору, що в силу ст. 338 ЦПК України <nau://ukr/1618-15|st338> є підставою для його скасування з передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336 <nau://ukr/1618-15|st336>, 338 <nau://ukr/1618-15|st338> ЦПК України <nau://ukr/1618-15|st345>, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ України

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Львівської області від 01 липня 2014 року скасувати, справу направити на новий розгляд до апеляційного суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий П.О. Гвоздик Головуючий
Судді:В.І. Амелін Є.П. Євграфова І.М. Завгородня Ю.Г. Іваненко Судді: В.І. Амелін