Справа № 489/1697/15-ц
Номер провадження 2/489/1326/15
РІШЕННЯ

Іменем України

11 червня 2015 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

при секретарі Антоненко А. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» (далі-позивач або Банк) до ОСОБА_2 (далі-відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив

В березні 2015 року позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості, обґрунтовуючи вимоги тим, що між ним та відповідачем було укладено кредитний договір, на умовах якого кредитор надав позичальнику кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку 5 000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Позивач просив стягнути з відповідача заборгованість, яка виникла внаслідок невиконання відповідачем основного зобов'язання, а саме: заборгованості у розмірі 13 478,38 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом 4993,79 грн., заборгованості за відсотками 5816,57 грн., заборгованості за пенею та комісією 1550,00 грн., штрафу (фіксована частина) 500,00 грн., штрафу (процентна складова) 618,02 грн.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити.

Відповідач позов визнав частково, вказавши, що погоджується з заборгованістю по тілу кредиту 4993,79 грн., пенею 1550 грн. Вказує, що з 01.09.2013 позивач неправильно нараховує відсотки та штрафи.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено такі обставини та відповідні правовідносини.

04.10.2011 між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір, за умовами якого позивачем було надано відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, а відповідач зобов'язувався повернути його та сплатити відсотки.

Позивач в позовній заяві зазначив, що при укладанні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України

Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем була надана суду анкета-заява, яка засвідчила факт укладення даного договору. Згода відповідача підтверджується його підписом. (а. с. 8)

На основі укладеного між позивачем та відповідачем договору суд робить висновок про виникнення зобов'язальних правовідносин між сторонами, відповідно до яких позивач зобов'язувався надати грошові кошти відповідачу в розмірі та на умовах, встановлених в договорі, а відповідач зобов'язувався повернути кредит та сплатити відсотки.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

В ч. 1 ст. 527 ЦК України зазначається, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Згідно з ч. 1 ст. 530 цього кодексу, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

З розрахунку заборгованості за договором № б/н від 04.10.2011 вбачається, що відповідач має заборгованість за даним договором, що підтверджує факт порушення ним умов кредитного договору та не виконання зобов'язань, що випливають з нього.( а. с. 6-7)

В ч. 1 ст. 610 ЦК України вказується, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Як вбачається з розрахунку заборгованість становить 13 478,38 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом 4993,79 грн., заборгованості за відсотками 5816,57 грн., заборгованості за пенею та комісією 1550,00 грн., штрафу (фіксована частина) 500,00 грн., штрафу (процентна складова) 618,02 грн.

В судовому засіданні представник позивача пояснила, що договором не передбачено сплату комісії, а 1550 грн. це пеня, яка нараховувалась згідно з довідкою про умови кредитування (а. с. 9).

Вимоги про стягнення суми тіла кредиту 4993,79 грн. та пені в сумі 1550 грн. не оспорюються відповідачем, тому підлягають задоволенню.

Відсотки нараховані до 01.09.2013 в сумі 665,53 також відповідачем не оспорюються.

Відповідно до умов кредитного договору відповідач повинен сплатити відсотки за користування кредитом в розмірі 30 % річних.

З 01.09.2013 до 31.01.2015 позивачем нараховано відповідачу відсотки в сумі 5151,04 грн.

Суд вважає, що розрахунок заборгованості по відсотках не відповідає умовам договору. 30 % річних на суму заборгованості 4993,79 грн. за період з 01.09.2013 до 31.01.2015 складає 2126,13 грн.

Враховуючи те, що 09.09.2013 відповідачем здійснено платіж і 500 грн. зараховано на сплату відсотків, заборгованість по відсоткам станом на 31.01.2015 складає 2291,66 грн.(665,53+2126,13-500).

Позивач просить стягнути з відповідача штраф за кредитним договором у розмірі 500 грн. (фіксована частина) та 618,02 грн. (процентна складова).

Відповідно до положень ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи, в п. 1.1.5.20 Умовах та правилах надання банківських послуг зазначається, що при порушенні клієнтами строків плати по будь-якому грошовому зобов'язанні, передбаченому дійсним договором більш чим на 30 днів, клієнт повинен оплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту. Фактично цим документом встановлено подвійну цивільну відповідальність за одне й теж саме правопорушення. За таких обставин, вимоги позивача про стягнення з відповідача подвійного штрафу за невиконання ним одного кредитного зобов'язання порушує принцип встановлений ст. 61 Конституції України.

Тому в задоволенні вимог про стягнення штрафу 500 грн. належить відмовити.

Як вбачається з розрахунку штраф (5%) в розмірі 618 грн. нараховано на заборгованість, яка включає пеню в розмірі 1550 грн. Нарахування неустойки на неустойку не допускається, оскільки це не передбачено договором.

За таких обставин, сума штрафу (процентна складова) підлягає зменшенню до 540,52 грн.

Дослідивши докази долучені до матеріалів справи щодо їх належності і допустимості, оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору в сумі 169,45 грн., що були понесені позивачем у справі і документально підтверджені, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

На підставі ст. ст. 525, 526, 530, 549 ЦК України, керуючись ст. ст. 10, 60, 88, 212-214, 226 ЦПК України, суд

вирішив

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідент. код НОМЕР_1, зареєстрованого в АДРЕСА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» заборгованість в сумі 9 375 (дев'ять тисяч триста сімдесят п'ять) грн. 97 коп., яка складається із: заборгованості за кредитом 4993,79 грн., заборгованості за відсотками 2291,66 грн., пеня 1550 грн., 540,52 грн. штрафу за кредитним договором б/н від 04.10.2011.

В іншій частині вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» судовий збір у розмірі 169,45 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а у разі оскарження особою, яка не була присутня під час проголошення рішення - з моменту отримання копії рішення.

Суддя В. В. Кокорєв