У х в а л а

іменем україни

17 квітня 2015 року м. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Карпенко С.О., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 10 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 11 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю агентство комплексної безпеки «Стелс», ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання договорів недійсними,

в с т а н о в и в :

У квітні 2015 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла касаційна скарга ОСОБА_2, що містить клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 10 грудня 2014 року та ухвали апеляційного суду Харківської області від 11 березня 2015 року.

Клопотання підлягає задоволенню, оскільки наведені заявником обставини свідчать про пропущення процесуального строку з поважних причин.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 10 грудня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 11 березня 2015 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі заявник порушує питання про скасування рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 10 грудня 2014 року та ухвали апеляційного суду Харківської області від 11 березня 2015 року, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

За змістом ч. 1 ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні судів першої та апеляційної інстанції чи відкинуті ними, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу та про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, обґрунтовано застосував ч. 4 ст. 267 ЦК України, оскільки вимога про визнання недійсним договору про охорону об'єкта № 9-10/09 від 17 жовтня 2009 року позивачем заявлено поза межами позовної давності, про застосування якої просили відповідачі, а вимога про визнання недійсним договору про охорону об'єкта № 11-07/10 від 28 липня 2010 року є недоведеною.

Доводи касаційної скарги і зміст оскаржуваних судових рішень не дають підстав для висновку про те, що судами першої й апеляційної інстанцій допущено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, яке призвело до неправильного вирішення справи, та зазначені доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись ст. 328 ЦПК України, суддя

у х в а л и в:

Поновити ОСОБА_2 строк на касаційне оскарження рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 10 грудня 2014 року та ухвали апеляційного суду Харківської області від 11 березня 2015 року.

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 10 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 11 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю агентство комплексної безпеки «Стелс», ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання договорів недійсними відмовити.

Копію ухвали разом з доданими до скарги матеріалами направити особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ С.О.Карпенко