АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/2874/15
Справа № 630/701/14-ц Головуючий 1 інстанції Малихін О.О.
Категорія:відшкодування шкоди Доповідач: Яцина В.Б.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2015 року м. Харків

Судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого судді - Яцина В.Б.

суддів: - Бурлака І.В., Карімової Л.В.

за участю секретаря : Костюченко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Люботинського міського суду Харківської області від 03 березня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Харківського районного суду Харківської області та судді Харківського районного суду Харківської області Пілюгіної Олени Миколаївни про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,-

ВСТАНОВИЛА:

02 липня 2014 року ОСОБА_3, звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з Харьківського районного суду на його користь 6000 грн. матеріальної та 50 000 грн. моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_3 вказав, що в провадженні судді Харківського районного суду Харківської області Пілюгіної О.М. цивільних справ за № 2034/3220/2012, № 2034/1142/2012, № 635/3374/14-ц, в яких він приймав участь як позивач та відповідач, під час розгляду яких суддею були порушені вимоги процесуального та матеріального права при розгляді його позовних вимог та клопотань про забезпечення доказів, за подання яких він належним чином сплатив судовий збір. Але подані ним клопотання суддею Пілюгіною О.М. не розглянуті, відповідне судове рішення за ними не прийнято та судовий збір не повернуто, інші порушення процесуального та матеріального законодавства суддею Пілюгіною О.М. допущені при розгляді його позовних заяв, що полягає у прийнятті нею незаконним судових рішень, скасованих в апеляційній інстанції за його скаргами. В цивільній справі № 2034/3220/2012 він, ОСОБА_3, приймав участь в якості відповідача. Але суддею Пілюгіною О.М. не були надіслані на його адресу своєчасно копія позовної заяви та судова повістка про виклик до суду. В подальшому він змушений був не одноразово звертатися до судді Пілюгіної О.М. та голови Харківського районного суду Харківської області з вимогами надати матеріали справи для ознайомлення. Незаконними діями судді Пілюгіної О.М. йому завдані матеріальні збитки в сумі 6000,00 грн., які складаються з витрат, понесених ним під час звернення до суду з позовами, подачі клопотань та оплати послуг адвоката, та спричинені йому глибокі душевні страждання, оцінені в сумі 50000,00 грн.

В судовому засіданні ОСОБА_3 позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити. В своїх поясненнях ОСОБА_3 посилався на обставини, викладені в позові, а також пояснив, що матеріальних збитків та моральної шкоди він зазнав через необхідність здійснення багаторазових поїздок до суду першої та апеляційної інстанцій з приводу розгляду поданих ним позовних заяв та скарг на судові рішення, постановлені суддею Пілюгіною О.М.; небажанням судді розглянути по суті в судовому засіданні подані ним клопотання про забезпечення доказів; прийняттям незаконних рішень стосовно поданих ним позовних заяв; безпідставною відмовою судді у видачі на ознайомлення матеріалів цивільної справи.

Ухвалою Люботинського міського суду Харківської області від 03 березня 20145 року провадження у справі закрито з огляду на те, що цей спір підлягає розгляду в порядку адміністративного, а не цивільного судочинства.

Не погоджуючись з такою ухвалою, ОСОБА_3 в апеляційній скарзі просить її скасувати та направити справу для продовження розгляду справи до того ж суду першої інстанції. При цьому він послався на те, що: ухвала постановлена з порушення норм процесуального та матеріального права; при неповному з'ясуванні судом обставин, які мають значення для справи; при неправильному визначенні предмету позову. В обґрунтування своєї скарги вказав на те, що підставою його позову є противоправні дії та бездіяльність Харківського районного суду Харківської області та судді цього ж суду Пілюгіної О.М. під час розгляду цивільних справ, внаслідок чого йому була спричинена матеріальна шкода та завдані душевні страждання, для відшкодування яких він звернувся до суду в порядку цивільного судочинства. Суд першої інстанції безпідставно не взяв до уваги вказівки стосовно розгляду справи в порядку цивільного судочинства, які містяться в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України від 28.01.2015 року по цій справі (а.с. 81).

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, вважає, що скаргу необхідно задовольнити з наступних підстав.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 січня 2015 року було частково задоволено касаційну скаргу ОСОБА_3, ухвалу Люботинського міського суду Харківської області від 21 серпня 2014 року про відмову у відкритті провадження по цій справі та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 25 вересня 2014 року, якою було ухвалу суду першої інстанції залишено без змін, - було скасовано. При цьому касаційний суд вказав, що постановляючи ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі з передбачених п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України підстав та посиланням на те, що заява ОСОБА_3 не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства, суд першої інстанції не врахував тих обставин, що позивач рішення суду чи дії судді не оскаржує, а вважає, що його діями йому заподіяна матеріальна та моральна шкода, спричинені моральні страждання, тому звернувся до суду з цим позовом, посилаючись на норми цивільного права, ст.ст. 1166-1167, 1172, 1176 ЦК України, ст.ст. 19, 55, 129 Конституції України, що має бути перевірено і оцінено судом, на що суд апеляційної інстанції також уваги не звернув (а.с. 85 на звороті).

Ухвалюючи про закриття провадження по справі з передбачених п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України підстав, районний суд послався на те, що розгляд судом позовних вимог, незалежно від їх викладення та змісту, предметом яких є, по суті, оскарження процесуальних дій судді (суду), пов'язаних із розглядом справи, нормами ЦПК України чи іншими законами України не передбачено. Суд також вказав, що за вимогами про відшкодування шкоди, завданих не видачею суддею Пілюгіною С.М. матеріалів цивільної справи для ознайомлення, суддя чи суд не несуть самостійної відповідальності, відповідачем повинна бути держава в особі казначейства.

Однак при цьому районний суд не взяв до уваги, що відповідно до ч. 4 ст. 338 ЦПК України вищевказані висновки і мотиви, з яких були скасовані сказані судові рішення, є обов'язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при новому розгляді справи. В матеріалах справи відсутні дані про те, що позивач змінив підстави чи предмет заявленого позову, цей факт при апеляційному розгляді скарги підтвердив й сам позивач.

Районний суд помилково вважав, що предметом позову (заявленою вимогою) є оскарження процесуальних дій судді (суду), пов?язані із розглядом справи. Наявні у позові вимоги ОСОБА_3 про визнання того, що Харківським районним судом Харківської області в процесі розгляду цивільних справ № 2034/3220/2012, № 2034/1142/2012, № 635/3374/14-ц були порушені норми матеріального і процесуального права і права позивача, та що такими порушеннями позивачу спричинені матеріальна і моральна шкода, - не мають самостійного цивільно-правого значення і належать до категорії юридичних фактів. За своїм змістом суду їх необхідно розцінювати, як підставу заявленого ОСОБА_3 позову про стягнення матеріальної і моральної шкоди.

У диспозиції ст. 1176 ЦК України в якості підстави для відшкодування державою шкоди, завданій фізичній або юридичній особі, вказано на постановлення судом незаконного рішення в цивільній справі, в разі встановлення в діях судді (суддів), які вплинули на постановлення незаконного рішення, складу злочину за обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо відшкодування матеріальної і моральної шкоди, що свідчить про наявність спору цивільного. Вирішення питання щодо належного відповідача за заявленими позовними вимогами, їх доведеність, або про наявність всіх передбачених нормами матеріального права підстав для задоволення позову, суд першої інстанції здійснює при вирішенні спору по суті, і тому вони не можуть бути підставами для закриття провадження по справі.

Виходячи з наведеної норми ст. 1176 ЦК України, яка передбачає обов?язкову кримінально-правову преюдицію, в випадку цивільного судочинства суд не має права перевіряти законність та обґрунтованість судових рішень і лише з?ясовує наявність цих обставин. Тому посилання суду першої інстанції на правову позицію, яка викладена у п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 13 червня 2007 року № 8 «Про незалежність судової влади» про виключно інший, процесуальний порядок перевірки законності судових рішень, у даному випадку не застосовується.

Таким чином, при закритті провадження по справі суд порушив вказані норми цивільного процесуального права, що призвело до неправильного вирішення цього питання, тому з підстав, передбачених п. 4 ч. 1 ст. 311 ЦПК України, ухвала районного суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, підлягає скасуванню, а справа - направленню до того ж суду для продовження розгляду.

Керуючись 303, 304, п.4 ч.2 ст. 307, ст.ст. 315, 317, 319, 324-325 ЦПК України, судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Люботинського міського суду Харківської області від 03 березня 2015 року скасувати.

Справу за позовом ОСОБА_3 до Харківського районного суду Харківської області та судді Харківського районного суду Харківської області Пілюгіної Олени Миколаївни про відшкодування матеріальної та моральної шкоди направити для продовження розгляду до того ж суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і касаційному оскарженню не підлягає, як така, що не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Головуючий суддя:

Судді колегії: