Справа №751/5686/15-ц
Провадження №2/751/1111/15
Рішення

Іменем України

08 липня 2015 року м. Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Деркача О. Г.

при секретарі Гармаш-Лящинська М. В.

за участю: позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальних збитків та відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

25.05.2015 ОСОБА_1 звернулася до Новозаводського районного суду м. Чернігова з позовом до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди в сумі 692,56 грн. та моральної шкоди в сумі 10 000,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 11.12.2014 о 15:20 год. в м. Чернігові по вул. Гагаріна, ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом автомобілем «Рено», д.н.з. НОМЕР_1, та при виконанні маневру заднім ходом, не переконавшись про безпеку, у порушення вимог п. 10.9, 2.10 ПДР, вчинив наїзд на неї, внаслідок чого вона отримала тілесні ушкодження, а саме: ушиб мяких тканин правої ноги, правого тазостегнового суглобу. Постановою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 07.05.2015 відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України, та звільнено від відповідальності внаслідок закінчення строків притягнення до адміністративної відповідальності. Вказує, що вина відповідача підтверджується протоколом та схемою ДТП, поясненнями учасників та свідків пригоди, а також вищезазначеною постановою суду. На діагностику та лікування тілесних ушкоджень, які виникли в результаті ДТП, нею було витрачено 692,56 грн. Крім того, їй було спричинено значної моральної шкоди, яку вона оцінює в 10 000 грн. В момент отримання тілесних ушкоджень вона перенесла значний фізичний біль, пережила емоційний стрес, який супроводжувався почуттям розгубленості, образи, тривоги, страху за своє здоровя та життя. Зазначає, що наслідки перенесеної травми, зважаючи на її похилий вік, призвели до появи негативних психосоматичних та психоемоційних змін, порушення сну, швидкої втомлюваності, пасивності, зниженого настрою, пригніченості, нервозності, дратівливості, образливості, чутливості, реакції замикання, фіксованості на негативних переживаннях, емоційної напруги, постійних головних болей.

Позивач у судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в ньому просила суд його задовольнити.

Відповідач та його представник у судовому засіданні заперечували проти задоволення позовної заяви, посилаючись на відсутність доведеної у встановленому законом порядку вини відповідача.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступник підстав.

Як вбачається з постанови Новозаводського районного суду м. Чернігова від 07.05.2015, з протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 № 087679 від 23.03.2015 слідує, що ОСОБА_2, 11.12.2014 о 15 год. 20 хв., в м. Чернігові по вул. Гагаріна, керуючи автомобілем «Рено», д.н.з. НОМЕР_1, та при виконанні маневру заднім ходом, не переконався, що це буде безпечним, здійснив наїзд на гр. ОСОБА_1, після чого залишив місце пригоди. В результаті ДТП гр. ОСОБА_1 отримала тілесні ушкодження. ОСОБА_2 порушив п.п. 10.9, 2.10 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП. Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 № 087678 від 25.03.2015 року, слідує, що ОСОБА_2, 11.12.2014 о 15 год. 20 хв., в м. Чернігові по вул. Гагаріна, керуючи автомобілем «Рено», д.н.з. НОМЕР_1 та будучи причетним до ДТП, залишив місце пригоди, чим порушив п.2.10 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст. 122-4 КУпАП. Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.ст. 122-4, 124 КУпАП закрито, на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП , у звязку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення (а.с.10).

Відповідно до ч. 2, 5 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Суд вважає, що позивачем не доведено завдання їй матеріальної шкоди у розмірі 692,56 грн., а надані нею довідки та квитанції (а.с.6-9,11) суд не може прийняти як належний та допустимий доказ спричинення їй такої шкоди, оскільки не вбачає прямого безпосереднього звязку між отриманими пошкодженнями здоровя та понесеними витратами.

Згідно ст. 1167 України, моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, зокрема, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Таким чином, враховуючи визнання відповідачем наявності самої події ДТП та його бездіяльність щодо її належної фіксації, сама по собі відсутність окремого відповідного судового рішення з приводу встановлення вини учасника ДТП ОСОБА_2, з незалежних від позивача обставин, на думку суду не може бути перепоною в реалізації захисту прав останньої щодо відшкодування моральної шкоди.

Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» передбачено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви.

Визначаючи розмір моральної шкоди, яка має бути стягнута безпосередньо з відповідача, суд враховує обсяг фізичних, душевних та психічних страждань, які зазнала позивач внаслідок наїзду на неї, враховує вік позивача, наявність у неї хронічних захворювань до ДТП, відсутність у неї претензій немайнового характеру до відповідача відразу після настання ДТП, враховуючи принципи розумності та справедливості, що передбачено ч. 3 ст. 23 ЦК України, суд вважає, що з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню 2 000 грн. моральної шкоди.

Крім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір, від сплати якого позивач звільнена, в розмірі 243 грн. 60 коп.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 88, 60, 213-215, 218 ЦПК України, суд, -

Вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальних збитків та відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2 000 (дві тисячі) грн. 00 коп. моральної шкоди.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Чернігівської області через Новозаводський районний суд м. Чернігова протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя О. Г. Деркач