Справа № 308/4649/15-ц
У Х В А Л А
Іменем України

03 червня 2015 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області

у складі : головуючого судді Мацунича М.В.

суддів : Ігнатюка Б.Ю., Панька В.Ф.

з участю секретаря : Дашковської С.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгород цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 28 квітня 2015 року про відмову у відкритті провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 (18 окремий мостовий загін Державної спеціальної служби транспорту) про виплату надбавки до заробітної плати, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 28 квітня 2015 року відмовлено ОСОБА_1 у відкритті провадження в справі.

ОСОБА_1 в інтересах якої діє за угодою адвокат Дворак Є.І. подали апеляційну скаргу в якій просять апеляційну інстанцію скасувати ухвалу суду, та передати справу до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження в справі. Мотивують свої вимоги тим, що ухвала суду постановлена в порушення вимог норм процесуального законодавства, а тому вважають її незаконною.

У судовому засіданні апеляційної інстанції представник ОСОБА_1 в особі ОСОБА_2 просив ухвалу суду першої інстанції скасувати, а доводи викладені в апеляційній скарзі задовольнити з наведених у ній підстав.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення особи яка бере участь в справі та вивчивши матеріали справи й перевіривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів дійшла висновку, що дана скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних мотивів.

Як убачається зі змісту ухвали суду, підставою для відмови у відкритті провадження в справі послужило те, що предметом спору є виплати, пов`язані із проходженням публічної служби, а тому суд прийшов до висновку, що дана позовна заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а віднесена до юрисдикції адміністративного суду.

Однак із таким висновком суду першої інстанції погодитися не можна виходячи з наступного.

Виходячи зі змісту п. 15 ст. 3 КАС України, публічна служба це діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

А відповідно до абзацу 5 ч. 3 ст. 1 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», військовий обов`язок включає, проходження військової служби.

А ч. 1 ст. 2 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я, і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни.

Частинами 1 і 6 ст. 5 ЗУ «Про спеціальну службу транспорту» передбачено, що до особового складу Державної спеціальної служби транспорту входять працівники і військовослужбовці. Відносини, пов`язані із прийняттям громадян на роботу, виконанням ними службових обов`язків, звільненням із роботи у Державній спеціальній службі транспорту, регулюються законодавством України.

Виходячи зі змісту трудової книжки серії НОМЕР_2 від 04.09.1981 року ОСОБА_1 , остання 14.02.2011 року прийнята на роботу у військову частину НОМЕР_3 окремого мостового загону на посаду лікаря загальної практики медичного пункту, а.с. 10. Із займаної посади звільнена 25.11.2013 року у зв`язку зі скороченням штату працівників за п. 1 ст. 40 КЗпП України.

Наведене вказує на те, що ОСОБА_1 у НОМЕР_3 окремого мостового загону працювала на посаді лікаря, а не проходила військову службу.

Позовні вимоги ОСОБА_1 полягають у зобов`язанні відповідача здійснити перерахунок та виплату заробітної плати з урахуванням надбавки за вислугу років медичним працівників державних закладів охорони здоров`я в розмірі 30% від посадового окладу за період роботи; зобов`язанні видати належну довідку про підтвердження спеціального медичного стажу за період роботи з 14.02.2011 року по 25.11.2013 року.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, не визнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Позаяк, спірні правовідносини передбачають наявність трудового спору між працівником який не являється військовослужбовцем, а тому, даний спір підвідомчий суду цивільної юрисдикції, а не адміністративної юрисдикції, як на це помилково вказав суд першої інстанції.

Таким чином, постановляючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції допустив, порушення норм процесуального права, а саме невірно застосував, норми статей 3, 4 і 15 ЦПК України, що у відповідності до вимог п. 4 ст. 311 ЦПК України є підставою для скасуванню ухвали суду з направленням матеріалів позову до суду першої інстанції для вирішення питання щодо відкриття провадження в справі.

Керуючись ст.ст. 307, 311, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задоволити.

Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 28 квітня 2015 року про відмову у відкритті провадження у справі, скасувати, а матеріали позову направити до суду першої інстанції для вирішення питання, щодо відкриття провадження в справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів із дня набрання нею законної сили.

Головуючий : ____________________ Судді : ____________________

____________________