Справа № 521/1119/13-ц
Номер провадження 2/521/1945/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2015 року Малиновський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Лічмана Л.Г.

при секретарі - Тимофієнко Н.М.,

розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Яхт Клуб «Одеса-2009» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу і моральної шкоди, -

В СТ А Н О В И В:

У січні 2013 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Яхт Клуб «Одеса-2009» (далі ТОВ «Яхт Клуб «Одеса-2009») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_1, в якому просило: визнати незаконним прийняття на роботу ОСОБА_1 на посаду заступника директора з фінансових питань ТОВ «Яхт Клуб «Одеса-2009» згідно з наказом від 15 червня 2012 року № 26 та від 12 липня 2012 року № 26/2; визнати недійсним наказ від 15 червня 2012 року № 26 щодо прийняття на роботу ОСОБА_1 на посаду заступника директора з фінансових питань ТОВ «Яхт Клуб «Одесса-2009» з посадовим окладом у розмірі 6 000 грн; визнати недійсним наказ від 12 липня 2012 року № 26/2 щодо прийняття на роботу ОСОБА_1 на посаду заступника директора з комерційних питань ТОВ «Яхт Клуб «Одеса-2009» з посадовим окладом у розмірі 6 000 грн; визнати недійсним наказ від 30 липня 2012 року № 42 щодо переведення ОСОБА_1 на посаду помічника генерального директора з фінансових та економічних питань ТОВ «Яхт Клуб «Одеса-2009» з 01 липня 2012 року, з посадовим окладом 8 000 грн.

25.02.2013 року ОСОБА_1 звернулась до суду із зустрічним позовом, який вона неодноразово уточнювала та змінювала. 16.03.2015 р. ОСОБА_1 уточнила позовні вимоги, збільшивши їх, посилалась на те, що згідно наказу № 41 від 30.06.2012 р. на підприємстві було затверджено штатний розклад, коли ОСОБА_2 було призначено генеральним директором та засновником ТОВ «Яхт Клуб «Одеса-2009», згідно протоколу загальних зборів № 14 від 22.09.2004 р. Згідно з наказом № 42 від 30.06.2012 р. її, ОСОБА_1, було переведено на посаду помічника генерального директора з фінансових та економічних питань з 01.07.2012 р. з окладом 8 000 грн., таким чином заборгованість по невиплаченій заробтній платі за період з 01.07.2012 р. по 19.03.2015 р. складає 264 000 грн. (33 місяці Х 8000). Заяви про звільнення вона не писала, трудової книжки їй не було повернуто, оскільки підприємство зазнало рейдерського захоплення, на підприємство працівників не пускали озброєні козаки. Моральну та майнову шкоду позивач мотивувавала тим, що внаслідок зазначених обставин у неї відсутні гроші, які вона витрачала на утримання своєї сім'ї та лікування чоловіка. На підставі заначеного ОСОБА_1 просила поновити її на посаді заступника директора по фінансовим питанням ТОВ «Яхт Клуб «Одеса-2009» з 15.06.2012 р., зобов'язати ТОВ «Яхт Клуб «Одеса-2009» видати Наказ про поновлення ОСОБА_1 на посаді генерального директора по фінансовим та економічним питанням ТОВ «Яхт Клуб «Одеса-2009» з дати її незаконного звільнення, стягнути з ТОВ «Яхт Клуб «Одеса-2009» на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 264 000 грн. та стягнути моральну і майнову шкоду в розмірі 100 000 грн.

У судовому засіданні генеральний директор ТОВ «Яхт Клуб «Одеса-2009» відмовився від зазначених позовних вимог ТОВ «Яхт Клуб «Одеса-2009» і просив закрити провадження у справі у частині цього позову, на підставі чого ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 24.03.2015 р. в цій частині провадження було закрито.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 24.03.2015 р. позовні вимоги ОСОБА_1 роз'єднано у самостійні провадження, вимогу про стягнення майнової шкоди виділено в самостійне провадження.

В судовому засіданні ОСОБА_1 позов підтримала та просила його задовольнити.

Представник ТОВ «Одеса-2009» в судовому засіданні, проти задоволення позову заперечувала та у його задоволенні просила відмовити. В останньому судовому засіданні генеральний директор ТОВ «Яхт Клуб «Одеса-2009» позовні вимоги ОСОБА_1 визнав повністю та просив їх задовольнити.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 17 лютого 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 26 березня 2014 року, позов ТОВ «Яхт Клуб «Одеса-2009» задоволено. Визнано незаконним прийняття на роботу ОСОБА_1 на посаду заступника директора з фінансових питань ТОВ «Яхт Клуб «Одеса-2009» згідно з наказом від 15 червня 2012 року № 26 та від 12 липня 2012 року № 26/2. Визнано недійсним наказ від 15 червня 2012 року № 26 щодо прийняття на роботу ОСОБА_1 на посаду заступника директора з фінансових питань ТОВ «Яхт Клуб «Одеса-2009» з посадовим окладом у розмірі 6 000 грн. Визнано недійсним наказ від 12 липня 2012 року № 26/2 щодо прийняття на роботу ОСОБА_1 на посаду заступника директора з комерційних питань ТОВ «Яхт Клуб «Одеса-2009» з посадовим окладом у розмірі 6 000 грн. Визнано недійсним наказ від 30 липня 2012 року № 42 щодо переведення ОСОБА_1 на посаду помічника генерального директора з фінансових та економічних питань ТОВ «Яхт Клуб «Одеса-2009» з 01 липня 2012 року, з посадовим окладом 8 000 грн. У задоволенні зустрічного позову відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.12.2014 р. касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 17 лютого 2014 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 26 березня 2014 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Під час нового розгляду судом встановлені наступні фактичні обставини і відповідні правовідносини.

Згідно з наказом ТОВ «Яхт Клуб «Одеса-2009» від 06 липня 2011 року б/н ОСОБА_2 був звільнений з посади директора ТОВ «Яхт Клуб «Одесса-2009» на підставі ч. 1 ст. 41 КЗпП України за грубе порушення трудових обов'язків, передбачених статутом товариства, грубим порушенням ст. 92 ГК України, яка передбачає, що орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов'язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 25.04.2012 року від 25.04.2012 року ОСОБА_2 поновлено на роботі на посаді директора ТОВ «Яхт Клуб «Одесса-2009» з 06 липня 2011 року, допущено негайне виконання рішення суду. (том 1 а.с. 28-31)

В п. 34 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.1992

року «Про практику розгляду судами трудових спорів» роз'яснено судам, що стосовно до правил ст.24 КЗпП рішення про поновлення на роботі вважається виконаним з дня видання власником або уповноваженим ним органом про це наказу. Такого наказу (рішення) відносно ОСОБА_2 з боку власника не було. Не було рішення суду виконано державним виконавцем. (т. 1 а.с. 32)

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 17.05.2012 р. визнано за ОСОБА_2 право власності на частку у розмірі 30% у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Яхт Клуб «Одеса-2009». (том 1 а.с. 33-36)

15.06.2012 року ОСОБА_2 видав наказ № 25 з зазначенням того, що він приступає до виконання обов'язків директора ТОВ «Яхт Клуб «Одеса-2009» на підставі рішення Приморського районного суду м. Одеси від 25 квітня 2012 року. (т. 1 а.с. 77)

Відповідно до Виписки серія ААВ номер 613716 від 15.06.2012 року ОСОБА_2 являвся керівником без обмежень ТОВ «Яхт Клуб «Одеса-2009». (т. 1 а.с. 40-41, 86)

Наказом від 15 червня 2012 року № 26, підписаним директором ТОВ «Яхт Клуб «Одеса-2009» ОСОБА_2, ОСОБА_1 прийнята на роботу на посаду заступника директора з фінансових питань ТОВ «Яхт Клуб «Одеса-2009» з посадовим окладом у розмірі 6 000 грн. ( т. 1 а.с. 52 і 76)

Тому суд приходить до висновку, що ОСОБА_2, як директор ТОВ «Яхт Клуб «Одеса-2009» в силу вимог ст. ст. 21-24 КЗпП України, ст. 62 Закону України «Про господарські товариства» мав право прийняття на роботу ОСОБА_1 і переведення її на інші посади.

Рішенням загальних зборів учасників від 19 червня 2012 року (протокол № 24), який був нотаріально посвідчений, ОСОБА_2 на підставі ч. 3 ст. 99 ЦК України було повторно усунено від виконання обов'язків директора ТОВ «Яхт Клуб «Одесса-2009» та встановлено режим обмеженого доступу до приміщень товариства. (том 1 а.с. 82-85)

Оцінка наданих сторонами доказів в їх сукупності надає суду підстави для висновку про те, що рішення загальних зборів учасників ТОВ «Яхт Клуб «Одеса-2009» від 26 квітня 2012 року (протокол № 22) про виконання рішення Приморського районного суду м. Одеси від 25 квітня 2012 року щодо поновлення на посаді директора ТОВ «Яхт Клуб «Одеса-2009» ОСОБА_2 та рішення загальних зборів учасників ТОВ «Яхт Клуб «Одеса-2009» від 26 квітня 2012 року (протокол № 23) про усунення на підставі ч. 3 ст. 99 ЦК України ОСОБА_2 від виконання обов'язків директора ТОВ «Яхт Клуб «Одеса-2009»; про призначення виконуючим обов'язки директора ТОВ «Яхт Клуб «Одеса-2009» ОСОБА_3; від 19 червня 2012 року (протокол № 24) не були доведені до відома ОСОБА_2, ОСОБА_3, інших працівників ТОВ «Яхт Клуб «Одеса-2009», а тому не виконувались.

Якби такі рішення були доведені до відома заінтересованих осіб і виконувались, то були б достовірні докази про те, що ОСОБА_2 було повідомлено про час і місце, порядок денний проведення цих зборів учасників ТОВ «Яхт Клуб «Одеса-2009», і були б такі докази щодо повідомлення ОСОБА_2 про прийняті рішення, що надавло б йому право їхнього оскарження в судовому порядку і позбавляло б права керівництва товариством.

По-друге, в протоколі загальних зборів від 19.06.2012 року прямо вказується про запрошення на збори ОСОБА_2, як директора товариства, хоча учасники нібито його таким з 26 квітня 2012 року не вважали.

Крім того, рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 18.01.2013 року за позовом ОСОБА_3 до ТОВ «Яхт Клуб «Одеса-2009» про визнання незаконним звільнення його 20.06.2012 року з посади в.о. директора встановлено з посиланням на позов ОСОБА_3, пред'явлений в жовтні 2012 року, на пояснення його представника про те, що ОСОБА_3 на цю посаду був призначений 14.10.2011 року, що ОСОБА_2 на 16 червня 2012 року обіймав посаду директора ТОВ «Яхт Клуб «Одеса-2009». (т. 1 а.с. 210-212) Цілком очевидно, якби були вказані вище рішення загальних зборів від 26 квітня 2012 року, то ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4 послалися на них, зазнаючи, що саме з цього часу ОСОБА_3 був призначений на посаду в.о. директора, а ОСОБА_2 неправомірно, будучи усуненим, вважав себе директором.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 31.01.2013 року за позовом ОСОБА_5 до ТОВ «Яхт Клуб «Одеса-2009» про визнання незаконним звільнення його 20.06.2012 року з посади диспетчера вартівника також встановлено, що ОСОБА_2 на 16 червня 2012 року обіймав посаду директора ТОВ «Яхт Клуб «Одеса-2009», а 19 червня 2012 року учасниками товариства його було відсторонено від посадових обов'язків. (т. 1 а.с. 214-216)

В цьому рішенні суду та рішеннях Приморського районного суду м. Одеси від 13.11.2012 року і 12.12.2012 року вказується, що ОСОБА_2 з 15 червня 2012 року займав посаду директора, а ОСОБА_1 в червні 2012 року працювала на посаді фінансового директора ТОВ «Яхт Клуб «Одеса-2009». (т. 1 а.с.14-15, 16- 18) Правомірность перебування ОСОБА_2 з 15 червня 2012 року на посаді директора ТОВ «Яхт Клуб «Одеса-2009» встановлена також рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 11.12.2013 року, постановленим за позовом ТОВ «Яхт Клуб «Одеса-2009» до ОСОБА_2 про визнання дій незаконними та скасування наказу про прийняття на роботу та за позовом ОСОБА_6 до ТОВ «Яхт Клуб «Одеса-2009» про стягнення зарплати. (т. 2 а.с. 129)

В усіх цих рішеннях, які набрали законної сили, суд встановлював законне перебування ОСОБА_2 на посаді директора ТОВ «Яхт Клуб «Одеса-2009» з 15 червня 2012 року.

В матеріалах справи є низка судових рішень, які свідчать про тривале порушення корпоративних прав ОСОБА_2, його права власності на частку у статутному капіталі ТОВ «Яхт Клуб «Одеса-2009», трудових прав з боку учасників цього товариства. Навіть учасники ТОВ «Яхт Клуб «Одеса-2009» створювали штучний спір в суді, в якому нібито один учасник оспорював протокол від 19.06.2012 року. (т. 2 а.с.101-104)

Виходячи з конкретних обставин справи і, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права, складовою якого є засада правової визначеності прав та обов'язків, конституційного положення, відповідно до якого кожному гарантується право знати свої права і обов'язки ( статті 8 і 57 Конституції України), суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 мав право приступити до виконання обов'язків директора ТОВ «Яхт Клуб «Одеса-2009», а значить приймати на роботу інших працівників і переводити їх на інші посади.

27 вересня 2012 року протоколом загальних зборів учасників ТОВ «Яхт Клуб «Одеса-2009» № 26 була ліквідована посада директора ТОВ «Яхт Клуб «Одеса-2009», прийнято рішення щодо створення колективного виконавчого органу Дирекції у складі Генерального директора та Виконавчого директора та звільнено з посади директора ОСОБА_2 Також був затверджений Статут ТОВ «Яхт Клуб «Одеса-2009» у новій редакції.

Протоколом загальних зборів учасників товариства від 27 вересня 2012 року № 26/2 роз'яснено протокол від 27 вересня 2012 року № 26 стосовно звільнення ОСОБА_2, а саме: у зв'язку з ліквідацією посади директора вважати ОСОБА_2 усуненим від виконання обов'язків директора ТОВ «Яхт Клуб «Одеса-2009» на підставі рішення загальних зборів учасників товариства, оформленого протоколом від 26 квітня 2012 року № 23 за ч. 3 ст. 99 ЦК України до винесення рішення у кримінальній справі № 9.

Рішенням Приморського районного суду від 04 листопада 2013 року, у задоволенні позову ОСОБА_2 до ТОВ «Яхт Клуб «Одеса-2009», про поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу було відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 30 вересня 2014 року рішення Приморського районного суду м. Одеси від 04 листопада 2013 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким поновлено ОСОБА_2 на посаді директора ТОВ «Яхт Клуб «Одеса-2009». Стягнуто з ТОВ «Яхт Клуб «Одеса-2009» на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 175 142 грн 16 коп. Допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_2 на роботі на посаді директора ТОВ «Яхт Клуб «Одеса-2009» та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць у сумі 5 580 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено. (том 3 а.с. 41-44)

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 19 серпня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ТОВ «Яхт Клуб «Одеса-2009», ОСОБА_7, ОСОБА_8, відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції про визнання недійсним рішення та скасування реєстраційних записів, рішення господарського суду Одеської області від 16 грудня 2013 року скасовано в частині відмови у позові та ухвалено нове рішення, яким визнано недійсним рішення загальних зборів учасників ТОВ «Яхт Клуб «Одеса-2009», що зафіксовані у протоколі від 27 вересня 2012 року № 26/1, рішення загальних зборів учасників ТОВ «Яхт Клуб «Одеса-2009», що зафіксовані у протоколі від 27 вересня 2012 року № 26/2. В решті рішення суду залишено без змін.

У постанові Одеського апеляційного господарського суду від 19 серпня 2014 року вказано, що ОСОБА_2 є власником корпоративних прав ТОВ «Яхт Клуб «Одеса-2009» у розмірі 30 %, незважаючи на відсутність відповідних записів у Єдиному державному реєстрі, про проведення загальних зборів ТОВ «Яхт Клуб «Одеса-2009» 27 вересня 2012 року ОСОБА_2 повідомлений не був, ст. 41 Закону України «Про господарські товариства» не передбачена компетенція зборів товариства на роз'яснення раніше прийнятих рішень.

Відповідно до рішення господарського суду Одеської області від 02.02.2015 р. рішення господарського суду Одеської області від 04.12.2014 р. по справі 5017/2917/2012 скасовано, визнано недійсним рішення загальних зборів ТОВ «Яхт Клуб «Одеса-2009», зафіксовані в Протоколі № 26 від 27.09.2012 р., скасовано державну реєстрацію змін, проведених відділом державних реєстраторів виконавчого комітету ОМР на підставі протоколу № 26 від 27.09.2012 р., запису в державному реєстрі, стягнуто з ТОВ «Яхт Клуб «Одеса-2009» на користь державного бюджету України 1073 грн. судового збору. В цьому рішенні у абз. 4 с. 7 зазначено: «Протокол № 26 від 27.09.12 р. було занесено до єдиного реєстру 03.10.2012 р. та буди внесені зміни до відомостей про юридичну особу (запис 1 003846). В результаті проведення цих неправомірних зборів (оскільки ОСОБА_2 був повноправним директором підприємства, і як учасник володіє 30 % відсотками в статутному капіталі підприємства, мав бути повідомлений про час і місце їх проведення, і мав право брати у них участь.»

В копіях трудових книжок ОСОБА_2 та ОСОБА_1 маються відповідні записи про роботу в ТОВ «Яхт Клуб «Одеса-2009». (т. 2 а.с. 142-144)

В червні 2012 року ОСОБА_1 нараховулась ТОВ «Яхт Клуб «Одеса-2009» зарплата в сумі 1317 грн. 65 коп. ( т.1 а.с. 251)

Наказом від 12 липня 2012 року № 26/2, підписаним директором ТОВ «Яхт Клуб «Одеса-2009» ОСОБА_2, ОСОБА_1 прийнято на роботу на посаду заступника директора з комерційних питань ТОВ «Яхт Клуб «Одеса-2009» з посадовим окладом у розмірі 6 000 грн, та Наказом від 30 червня (судом встановлена описка в частині місяця наказу - липень) 2012 року № 42, підписаним директором ТОВ «Яхт Клуб «Одеса-2009» ОСОБА_2, ОСОБА_1 переведено на посаду помічника генерального директора з фінансових та економічних питань ТОВ «Яхт Клуб «Одеса-2009» з 01 липня 2012 року з посадовим окладом 8 000 грн. (т. 1 а.с. 51) Ці накази ОСОБА_2 підписані після його усунення з посади директора, тому він не мав повноважень підписувати ці накази.

Доводи представників ТОВ «Яхт Клуб «Одеса-2009» про відсутність даних про нарахування і виплату ОСОБА_1 зарплати в контролюючих органах, про відсутність посади в штатному розкладі не свідчать про неукладання з нею трудового договору особою, яка мала на це право.

На виконання вимог суду касаційної інстанції і суду першої інстанції при новому розгляді справи ОСОБА_1 уточнила предмет і підстави позову, посилаючись саме на незаконне її звільнення, а тому знаходження у вимушеному прогулі, за час якого вона просила стягнути з відповідача зарплату, а також моральну шкоду у зв'язку незаконним її звільненням. Вона вважає, що не пропустила строк звернення до суду, тому що не отримала копії наказу про звільнення та трудової книжки з відповідним записом. Такі предмет і підстави позову при зазначених обставинах позбавляють суд обов'язку встановлювати причини пропуску строку звернення до суду, передбаченого ч. 1 ст. 233 КЗпП України.

В заяві про видачу судового наказу в листопаді 2012 року ОСОБА_1 стверджувала, що продовжує працювати в ТОВ «Яхт Клуб «Одеса-2009» і за період з 1 липня по 1 листопада 2012 року їй нарахована, але не виплачена зарплата в сумі 32 000 грн. Ця заява та додані документи були підставою для видачі Приморським районним судом м. Одеси 23 листопада 2012 року судового наказу, який ухвалою суду від 05 лютого 2013 року був скасований. (т. 1 а.с. 169-170, 241) В цій ухвалі є посилання на пояснення представника ТОВ «Яхт Клуб «Одеса-2009», яке на той час очолював ОСОБА_3, відповідно до якого за період з 1 липня по 1 листопада 2012 року ОСОБА_1 нарахована, але не виплачена зарплата в сумі 24 000 грн.

Відповідно до ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Судом з'ясовно, що ОСОБА_1 не була звільнена з роботи у ТОВ «Яхт Клуб «Одеса-2009». Вона не отримала копії наказу про звільнення та трудової книжки з відповідним записом. Наявність незаконного звільнення ОСОБА_1 судом не встановлена, тому суд не стягує з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

Суд не задовольняє вимогу про стягнення моральної шкоди, яка являється похідною від підстави позову щодо незаконного звільнення ОСОБА_1, а також у зв'язку з не встановленням вини ТОВ «Яхт Клуб «Одеса-2009» у завданні такої шкоди. Сама ОСОБА_1 вказує, що підприємство зазнало рейдерського захоплення, на підприємство працівників не пускали озброєні козаки.

Відмова у позовних вимогах ОСОБА_1 при їх визнанні представником відповідача на переконання суду, з урахуванням предмету та підстав позову ОСОБА_1, ґрунтується на тому, що таке визнання суперечить закону або порушує права ТОВ «Яхт Клуб «Одеса-2009». ( ч.ч. 4 і 5 ст. 174 ЦПК України).

Таке рішення суду не є перешкодою для сторін у справі вирішити ці питання у позасудовому порядку, а також для пред'явлення ОСОБА_1 іншого позову на захист своїх трудових прав, а саме про припинення дій, які порушують її право на працю.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. (статті 10 і 11 ЦПК України)

Саме в межах заявлених ОСОБА_1 вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, судом постановлено рішення по справі.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ч. 4 цієї статті, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч.3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Керуючись ст. 10, 11, 60, 209, 215, 218 ЦПК України, -

С У Д

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Яхт Клуб «Одеса-2009» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу і моральної шкоди - відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги через Малиновський районний суд м. Одеси до апеляційного суду Одеської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

С У Д Д Я: