Справа № 2/489/1409/2015
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

21 травня 2015 року Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді Спінчевської Н.А.,

при секретарі - Ковальовій С.В.,

за участю представника позивача Сурікова А.А., відповідача ОСОБА_2, його представника ОСОБА_3, представника третьої особи Іванченка І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «МетаБанк» до ОСОБА_5, публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», публічного акціонерного товариства «Миколаївська теплоелектроцентраль», публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк», третя особа - Ленінський відділ державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції, про зняття арешту,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2015 року ПАТ «МетаБанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_5 про зняття арешту.

Позивач вказує на те, що 26 квітня 2006 року між АБ «Металург», правонаступником якого є ПАТ «МетаБанк», та ОСОБА_5 укладено кредитний договір, згідно якого відповідач ОСОБА_5 отримав кредит в сумі 17024,00 дол. США.

В забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_5 між Банком та ОСОБА_5 укладено договір застави транспортного засобу «CHEVROLET Lacetti NA 353», 2006 року випуску, р/н НОМЕР_1, що належить йому на праві власності.

19 липня 2011 року, 20 листопада 2012 року, 27 грудня 2013 року, 10 липня 2014 року, 21 липня 2014 року, 22 липня 2014 року Ленінським відділом ДВС Миколаївського міського управління юстиції були накладені арешти на все майно боржника ОСОБА_5, в тому числі на автомобіль «CHEVROLET Lacetti NA 353», 2006 року випуску, р/н НОМЕР_1.

Посилаючись на те, що Банк має переважне право на задоволення своїх вимог за рахунок заставного майна, та має намір реалізувати зазначений автомобіль в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, просив суд зняти арешт з автомобіля «CHEVROLET Lacetti NA 353», 2007 року випуску, р/н НОМЕР_1, накладений 19 липня 2011 року, 20 листопада 2012 року, 27 грудня 2013 року, 10 липня 2014 року, 21 липня 2014 року, 22 липня 2014 року.

В подальшому позивач позовні вимоги уточнив, зазначивши відповідачами, окрім ОСОБА_5, ПАТ КБ «ПриватБанк», ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», ПАТ «Миколаївська теплоелектроцентраль», ПАТ «Кредитпромбанк».

В судовому засіданні представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити.

Представник відповідача ПАТ «Миколаївська теплоелектроцентраль» в судовому засіданні проти позову не заперечувала, покладалася на розсуд суду.

Відповідач ОСОБА_5 в судовому засіданні проти зняття арешту з заставного транспортного засобу не заперечував.

Державний виконавець вказував на те, що накладення арешту на майно було здійснено в межах і на підставі Закону України «Про виконавче провадження».

В судове засідання представники відповідачів ПАТ КБ «ПриватБанк», ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «Кредитпромбанк» не з'явилися. Про час і місце розгляду справи повідомлялися судом належним чином.

ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» подав до суду заяву про розгляд справи за відсутності його представника, та повідомив суд, що спірне майно не перебуває в заставі Банку.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази, суд приходить до наступного.

Як вбачаться з матеріалів справи, між 26 квітня 2006 року між АБ «Металург», правонаступником якого є ПАТ «МетаБанк», та ОСОБА_5 укладено кредитний договір, згідно якого відповідач ОСОБА_5 отримав кредит в сумі 17024,00 дол. США.

У забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між Банком та ОСОБА_5 укладено договір застави транспортного засобу «CHEVROLET Lacetti NA 353», 2006 року випуску, р/н НОМЕР_1, що належить йому на праві власності.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 умови кредитного договору від 26 квітня 2006 року не виконував.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 6 листопада 2012 року з ОСОБА_5 на користь ПАТ «МетаБанк» стягнуто заборгованість за кредитним договором в сумі 108563 грн. 40 коп. та судові витрати.

Зазначене рішення суду набрало законної сили та видано виконавчий лист.

Як вбачається з матеріалів справи, в провадженні Ленінського відділу ДВС Миколаївського міського управління юстиції знаходяться виконавчі провадження щодо боржника ОСОБА_5 з різними стягувачами.

Так, постановою Ленінського відділу ДВС Миколаївського міського управління юстиції від 19 липня 2011 року накладено арешт на майно боржника ОСОБА_5 та оголошено заборону на його відчуження.

Постановою Ленінського відділу ДВС Миколаївського міського управління юстиції від 20 листопада 2012 року при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-5048 від 20 листопада 2009 року, виданого Ленінським районним судом м. Миколаєва, про стягнення з ОСОБА_5 на користь МОД ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості за кредитним договором в сумі 9737,36 грн. та судових витрат, накладено арешт на все майно ОСОБА_5.

Постановою Ленінського відділу ДВС Миколаївського міського управління юстиції від 27 грудня 2013 року при примусовому виконанні виконавчого листа № 2/1416/2388 від 1 лютого 2013 року, виданого Ленінським районним судом м. Миколаєва, про стягнення з ОСОБА_5 на користь ПАТ «МетаБанк» заборгованості за кредитним договором в сумі 108563,40 грн. та судових витрат, накладено арешт на все майно ОСОБА_5.

Крім того, постановою від 27 грудня 2013 року в межах виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2/1416/2388 від 1 лютого 2013 року оголошено розшук автомобіля «CHEVROLET Lacetti NA 353», 2006 року випуску, р/н НОМЕР_1.

Постановою Ленінського відділу ДВС Миколаївського міського управління юстиції від 10 липня 2014 року при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-4172/09 від 20 жовтня 2009 року, виданого Печерським районним судом м. Києва, про стягнення з ОСОБА_5 на користь ВАТ «Кредитпромбанк» заборгованості за кредитним договором в сумі 224814,29 грн. та судових витрат, накладено арешт на все майно ОСОБА_5.

Постановою Ленінського відділу ДВС Миколаївського міського управління юстиції від 21 липня 2014 року при примусовому виконанні виконавчого листа № 2/489/2102/13 від 7 квітня 2014 року, виданого Ленінським районним судом м. Миколаєва, про стягнення з ОСОБА_5 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» боргу в сумі 24450,52 грн., накладено арешт на все майно ОСОБА_5.

Постановою Ленінського відділу ДВС Миколаївського міського управління юстиції від 22 липня 2014 року при примусовому виконанні виконавчого листа № 2/489/1348/14 від 27 травня 2014 року, виданого Ленінським районним судом м. Миколаєва, про стягнення з ОСОБА_5 на користь ПАТ «Миколаївська теплоелектроцентраль» боргу в сумі 3956,16 грн., накладено арешт на все майно ОСОБА_5.

В силу ч. 1 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на це майно і про зняття з нього арешту.

Частиною 5 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателя, не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі, та роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна.

Згідно Закону України «Про заставу» (далі - Закон) застава - це спосіб забезпечення зобов'язань, в силу якого кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. За рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави.

Відповідно до ч.3 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю.

Крім того, Законом України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» від 18 листопада 2003 року (далі - Закон №1255-IV) встановлено, що обтяженням є право обтяжувача на рухоме майно боржника або обмеження права боржника чи обтяжувача на рухоме майно, що виникає на підставі закону, договору, рішення суду або з інших дій фізичних і юридичних осіб, з якими закон пов'язує виникнення прав і обов'язків щодо рухомого майна. Відповідно до обтяження в обтяжувача і боржника виникають права і обов'язки, встановлені законом та/або договором (ст. 3).

Згідно ст. 14 Закону №1255-IV пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження.

Судом встановлено, що позивач є обтяжувачем спірного автомобіля з найвищим пріоритетом, вартість переданого в заставу транспортного засобу не перевищує загального розміру заборгованості заставодержателю.

За таких обставин у позивача як заставодержателя виникло право звернутися до суду з позовом про зняття арешту з майна як це передбачено ч. 4 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки арешт на заставлене майно боржника був накладений для задоволення саме його вимог.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що накладення державним виконавцем арешту на заставний автомобіль унеможливлює реалізацію позивачем його прав, що обмежує права Банку як заставодержателя, суд приходить до висновку, що позов ПАТ «МетаБанк» щодо зняття арешту з цього майна є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Відповідно зі ст.88 ЦПК України з відповідача ОСОБА_5 на користь позивача підлягають стягненню сплачені при подачі позову судові витрати.

Керуючись ст.ст.14, 15, 209, 212-215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов публічного акціонерного товариства «МетаБанк» до ОСОБА_5, публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», публічного акціонерного товариства «Миколаївська теплоелектроцентраль», публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк» про зняття арешту задовольнити.

Зняти арешт з автомобіля «CHEVROLET Lacetti NA 353», 2007 року випуску, р/н НОМЕР_1, що належить на праві власності ОСОБА_5, накладений 19 липня 2011 року, 20 листопада 2012 року, 27 грудня 2013 року, 10 липня 2014 року, 21 липня 2014 року, 22 липня 2014 року.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь публічного акціонерного товариства «МетаБанк» 243 грн. 60 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Н.А. Спінчевська