РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2015 р. м. Кремінна

Справа № 414/680/15-ц

Кремінський районний суд Луганської області

в складі: головуючого судді Харченко Г.А.,

при секретарі Давіян С.Р.,

за участі представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кремінна справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання права власності на 1 / 4 частку житлового будинку з будівлями і спорудами спадкового майна по праву спадкування за законом та витребування правовстановлюючих документів,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому вказав, що його батьками є: мати ОСОБА_4 та батько ОСОБА_2 26.12.2010 року ОСОБА_4 померла. На день смерті спадкодавця залишилися два спадкоємці за законом її майна першої черги, а саме: ОСОБА_3 - позивач, як син померлої та ОСОБА_2, як чоловік померлої. ОСОБА_4 та ОСОБА_2 по справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 11.07.1960 року по день її смерті. На момент смерті ОСОБА_4, позивач, відповідач та померла були зареєстровані та разом проживали за однією адресою: Луганська область, Кремінський район, селище Стара Краснянка, вулиця Пролетарська, будинок №2 е. Позивач та відповідач у встановлений законом шестимісячний строк не зверталися до державної нотаріальної контори або до приватного нотаріуса та ніяких заяв про прийняття спадщини за законом або про відмову від прийняття спадщини не подавали, у звязку з тим, що на момент смерті спадкодавця спадкоємці були зареєстровані та разом проживали зі спадкодавцем за вищезазначеною адресою. Тобто, після спливу шестимісячного строку сторони прийняли спадщину фактично, але юридично своїх спадкових прав не оформили. На даний час відповідач чинить перешкоди позивачеві у користуванні власністю, а тому він звертається до суду з позовом, де прохає визнати за ним права власності по праву спадкування за законом після померлої 26 грудня 2010 року матері - ОСОБА_4 на 1/4 частку житлового будинку з будівлями і спорудами, що розташований за адресою: Луганська область, Кремінський район, селище Стара Краснянка, вулиця Пролетарська, будинок №2 е.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, на задоволенні позовних вимог наполягав.

Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечував та вказав, що позивач по справі разом з померлою та ним не мешкав, власність оформлена на нього, позивач ніякого відношення до будинку не має. Відповідач також прохав застосувати строк позовної давності, так як право на звернення до суду з позовом у позивача виникло з моменту відкриття спадщини, а саме з 26.12.2010 року.

Представник третьої особи в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, проти позову не заперечувала (а.с. 80).

Суд, вислухавши сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають повному задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до свідоцтва про народження (а.с. 10) ОСОБА_3 є сином ОСОБА_2 та ОСОБА_4 Відповідно до свідоцтва про смерть (а.с. 11) ОСОБА_4 померла 26.12.2010 року. Відповідно до витягу (а.с. 13,14) ОСОБА_2 та ОСОБА_4 перебували в шлюбі. Відповідно до домової книги (а.с. 15,16) позивач, відповідач та померла ОСОБА_4 були зареєстровані за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідно до довідки (а.с. 17) позивач мешкав разом з відповідачем та померлою ОСОБА_4 на момент смерті. Відповідно до заяви (а.с. 21) позивач звернувся до нотаріуса про видачу свідоцтва про право на спадщину 9 квітня 2015 року та тому було відмовлено у вчинені нотаріальної дії (а.с. 26-28). Відповідно до договору купівлі-продажу (а.с. 29) 10.10.2006 року ОСОБА_2, перебуваючи в законному шлюбі з ОСОБА_4 придбав житловий будинок за адресою Луганська область, Кремінський район, с. Стара Краснянка, вул. Пролетарська, 2е, готовністю 51 відсоток, купівля продаж здійснена за згодою ОСОБА_4 (а.с. 30).Відповідно до звіту про оцінку (а.с. 36-53) вартість вищевказаного будинку складає 155.168 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб'єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Спадкоємці за усною угодою між собою, якщо це стосується рухомого майна, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них. Спадкоємці за письмовою угодою між собою, посвідченою нотаріусом, якщо це стосується нерухомого майна або транспортних засобів, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ст. 70 СК України розмір часток майна дружини та чоловіка при поділі майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.

В судовому засіданні було встановлено, що позивач є спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_4, так як і ОСОБА_2 Позивач був зареєстрований та мешкав разом з відповідачем та померлою ОСОБА_4 на момент її смерті, що підтвердили в судовому засіданні свідки ОСОБА_5,ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, а тому вважається таким, що прийняв спадщину після смерті матері. Оскільки відповідач у 2014 році почав здійснювати перешкоди позивачу у користуванні власністю, позивач звернувся до суду про визнання за ним права власності на 1 / 4 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, порушивши законну процедуру оформлення спадщини. Рішенням апеляційного суду Луганської області рішення суду першої інстанції було скасоване як передчасне. Домоволодіння придбане під час шлюбу ОСОБА_2 та ОСОБА_4 за спільні кошти, згоду на що давала померла ОСОБА_4, обєкт був незавершеного будівництва, та батьками позивача був добудований за час шлюбу, а тому є таким, що належав їм на праві спільної сумісної власності. Оскільки оригінали документів про право власності відповідачем були втрачені, позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що позивачем строк позовної давності не пропущено, оскільки спір про право виник лише у 2014 році. Позивач вважається таким що прийняв спадщину, оскільки не заявив про відмову від неї та мешкав разом з матірю на момент смерті. Він має таке ж законне право на неї як і відповідач по справі. А тому позовні вимоги підлягають повному задоволенню.

На підставі вище викладеного, ст. ст. 1222, 1226, 1261, 1267, 1268 ЦК України, ст.ст. 60,70 СК України та керуючись ст. ст.10, 60, ч. 4 ст. 130; 212-215, ч.1 ст.294, ч.4 ст. 295 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання права власності на 1 / 4 частку житлового будинку з будівлями і спорудами спадкового майна по праву спадкування за законом та витребування правовстановлюючих документів задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_3 ідн. номер НОМЕР_1 права власності по праву спадкування за законом після померлої 26 грудня 2010 року ОСОБА_4 на 1/4 частку житлового будинку з будівлями і спорудами, що розташований за адресою: Луганська область, Кремінський район, селище Стара Краснянка, вулиця Пролетарська, будинок №2 е.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Луганської області протягом десяти днів після його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Кремінський районний суд.

Суддя Г.А. Харченко