У х в а л а

іменем україни

10 червня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Карпенко С.О.,

суддів: Амеліна В.І., Гончара В.П.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», поданою його представником Шулікою Аліною Володимирівною, на рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 25 квітня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 15 липня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2013 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 16 листопада 2005 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_4 укладений кредитний договір, за умовами якого останній отримав кредит в сумі 73 412,63 грн зі сплатою 15% річних з кінцевим терміном повернення 16 листопада 2012 року. У забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором того ж дня і між тими ж сторонами укладений договір застави, відповідно до якого ОСОБА_4 передав в заставу банку належний йому на праві власності автомобіль «Шевроле Авео», державний номер НОМЕР_1. 29 грудня 2011 року ОСОБА_4 помер, не виконавши своїх зобов'язань за кредитним договором. Згідно зі ст. 1282 ЦК України відповідачі зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину, однак відмовляються це зробити. З огляду на зазначене, ПАТ КБ «ПриватБанк» просило в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором вилучити у відповідачів та передати в заклад банку предмет застави, комплект ключів та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу і звернути стягнення на автомобіль шляхом його продажу банком з укладенням від імені відповідачів договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою покупцем з наданням повноважень на отримання дубліката правовстановлюючого документу на транспортний засіб, із зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах Державної автомобільної інспекції України та усіх повноважень, необхідних для продажу автомобіля.

Рішенням Генічеського районного суду Херсонської області від 25 квітня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 15 липня 2014 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі заявник просить скасувати рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 25 квітня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 15 липня 2014 року, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

За змістом ч. 1 ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні судів першої та апеляційної інстанції чи відкинуті ними, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу та про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до положень ч. 4 ст. 1281 ЦК України позивач позбавлений права вимагати від спадкоємців виконання зобов'язань за кредитним договором від 16 листопада 2005 року, оскільки сплив строк, визначений ч. 2 ст. 1281 ЦК України. Крім цього зазначив, що рішенням апеляційного суду Херсонської області від 18 січня 2011 року за позовом банку в рахунок погашення заборгованості за цим же кредитним договором було звернуто стягнення на предмет застави (цей же автомобіль).

Постановляючи ухвалу про залишення рішення суду першої інстанції без змін, апеляційний суд, виключивши із мотивувальної частини рішення суду висновки щодо відсутності у позивача права вимагати від спадкоємців позичальника виконання зобов'язань за кредитним договором, обґрунтовано виходив з того, що звернення стягнення на предмет застави відбулося за рішенням суду за життя боржника, про що свідчить реєстрація звернення стягнення у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна.

Наведені у касаційній скарзі доводи висновків судів не спростовують, рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 25 квітня 2014 року та ухвала апеляційного суду Херсонської області від 15 липня 2014 року постановлені з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», подану його представником Шулікою Аліною Володимирівною, відхилити.

Рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 25 квітня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 15 липня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий С.О.Карпенко
Судді: В.І.Амелін В.П.Гончар