У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Кафідової О.В., Леванчука А.О., Фаловської І.М.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Харківського регіонального інституту державного управління Національної академії державного управління при Президентові України про стягнення невиплаченої заробітної плати, середнього заробітку та відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Харківської області від 26 березня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до суду із указаним позовом та просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по заробітній платі в розмірі 18 053 грн 12 коп., середній заробіток за час затримки остаточного розрахунку, а також компенсацію за спричинену йому моральну шкоду в розмірі 29 207 грн 83 коп.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 16 грудня 2014 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 26 березня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано, позовні вимоги ОСОБА_4 задоволені частково.

Стягнуто з Харківського регіонального інституту державного управління Національної академії державного управління при Президентові України на користь ОСОБА_4 заборгованість по заробітній платі у сумі 14 658 грн 84 коп., середній заробіток за час затримки розрахунку у сумі 6 907 грн 80 коп., а також компенсацію за спричинену моральну шкоду у сумі 2 000 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі заявник просить скасувати рішення апеляційного суду Харківської області від 26 березня 2015 року у частині відмови у задоволенні позовних вимог, мотивуючи свою вимогу неправильним застосуванням судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача у справі, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи рішення про часткове задоволенні позовних вимог, апеляційний суд з урахуванням не донарахованої та невиплаченої компенсації заробітної плати за основним місцем роботи за січень - грудень 2011 року у сумі 3 082 грн 82 коп., недоплачених відпускних за 2011, 2012 роки за рахунок не нарахованої та несплаченої індексації з утримання у сумі 487 грн 20 коп., не донарахованої та невиплаченої заробітної плати з січня 2011 року по грудень 2012 року у сумі 11 088 грн 82 коп., дійшов висновку, що відповідач повинен сплатити позивачу заборгованість із заробітної плати у загальному розмірі 14 658 грн 84 коп.

Разом з тим, стягуючи з відповідача на користь позивача середній заробіток з час затримки розрахунку у сумі 6 907 грн 80 коп., суд апеляційної інстанції виходив з того, що сума недоплаченої ОСОБА_4 заробітної плати складається з недоплачених сум надбавок, а тому встановив, що позовні вимоги в цій частині можливо задовольнити, виходячи з 5 % середньоденної заробітної плати, тобто з середнього розміру зменшення надбавок.

Крім того, вирішуючи позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди, апеляційний суд виходив із урахуванням положень чинного законодавства України.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Харківської області від 26 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Кафідова

А.О. Леванчук

І.М. Фаловська