АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
справа № 22-ц/796/2922/2015 головуючий у 1-й інстанції: Гриньковська Н.Ю.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого: Головачова Я.В.

суддів: Шахової О.В., Поливач Л.Д.

при секретарі: Бугай О.О.

розглянувши в судовому засіданні справу за поданням старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві Петрусенко ГанниОлександрівни, заінтересовані особи: ОСОБА_2, Кредитна спілка "Українська кредитно-фінансова група", про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2, за апеляційною скаргою старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві Петрусенко Ганни Олександрівни на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 24 листопада 2014 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 24 листопада 2014 року у задоволенні подання старшого державного виконавця ВДВС Шевченківського РУЮ у місті Києві Петрусенко Г.О. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі старший державний виконавець ВДВС Шевченківського РУЮ в місті Києві Петрусенко Г.О., посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову ухвалу про задоволення подання державного виконавця про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

Представник КС "Українська кредитно-фінансова група" - Огородник К.Я. в суді апеляційної інстанції підтримав апеляційну скаргу з наведених в ній підстав.

Інші особи, які беруть участь у справі, в суд апеляційної інстанції не з'явилися, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. З урахуванням положень ч. 2 ст. 305 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розглядові справи.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом установлено, що 14 липня 2014 року державним виконавцем ВДВС Шевченківського РУЮ у місті Києві Петрусенко Г.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 43969956 з виконання виконавчого листа № 754/65972/14, виданого 2 червня 2014 року Деснянським районним судом міста Києва, про стягнення з ОСОБА_2 на користь КС "Українська кредитно-фінансова група" боргу у сумі 43665 грн. 85 коп.

Також, в цей же день державним виконавцем ВДВС Шевченківського РУЮ у місті Києві Петрусенко Г.О. винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, яку було направлено до ДАІ міста Києва до виконання, а ОСОБА_2 та КС "Українська кредитно-фінансова група" - до відома.

З метою своєчасного та повного виконання вищевказаного виконавчого документа державним виконавцем направлялись запити до Державної податкової служби України, Пенсійного фонду України, КП БТІ міста Києва.

Згідно з відповідями Державної податкової служби України та Пенсійного фонду України відомості щодо боржника відсутні, а сам: відсутні відомості про отримання ним пенсії, про останнє місце його роботи, про джерела отримання доходу, про номери рахунків, відкритих у банках та інших фінансових установах.

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відсутні відомості про речові права на нерухоме майно ОСОБА_2

Крім того, установлено, що 14 липня 2014 року та 22 вересня 2014 року державним виконавцем ВДВС Шевченківського РУЮ у місті Києві Петрусенко Г.О. боржнику були направлені виклики державного виконавця.

Постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні подання державного виконавця ВДВС Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України, суд першої інстанції виходив із того, що матеріали подання не містять жодних доказів на підтвердження того, що боржник якимось чином ухиляється від зобов'язань за рішенням суду.

Такий висновок суду є вірним з огляду на наступне.

Відповідно до п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Частиною 1 статті 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

За правилом п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України", громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, в тому числі, якщо він ухиляється від виконання покладених на нього судовим рішення зобов'язань - до виконання цих зобов'язань.

Ухилення від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), вжите у п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону "Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України" та у п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження", означає з об'єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов'язків. У зв'язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Особа, яка має невиконані зобов'язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Відповідно до положення ч. 3 ст. 10 ЦПК України наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання.

Ухилення боржника від виконання своїх зобов'язань є оціночним поняттям. Теоретично їх невиконання може бути зумовлене об'єктивними причинами, наприклад, внаслідок відсутності майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження, важкої хвороби тощо. Однак, воно може мати й принципово інше походження, суб'єктивне, коли боржник свідомо ухиляється від виконання - має змогу виконати зобов'язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин.

Саме невиконання боржником самостійно зобов'язань протягом строку, який вказує державний виконавець в постанові про відкриття виконавчого провадження, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Поняття "ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням" варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

У даному випадку, ураховуючи фактичні обставини справи та зміст подання державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України і доданих до нього матеріалів, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав вважати, що ОСОБА_2 свідомо та умисно ухилявся від виконання покладених на нього судовим рішення зобов'язань.

Наведені в апеляційній скарзі доводи з урахуванням вищевикладеного не відносяться до тих підстав, з якими процесуальне законодавство пов'язує можливість скасування оскаржуваної ухвали.

За таких обставин колегія суддів вважає, що судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону, тому апеляційну скаргу слід відхилити.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві Петрусенко Ганни Олександрівни відхилити.

Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 24 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді: