У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2015 року м. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ситнік О.М., розглянувши касаційну скаргу Державної казначейської служби України на рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Прокуратури Дніпропетровської області, Прокуратури м. Дніпропетровська, Дніпропетровського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконним рішеннями і діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, у якому зазначала, що постановою прокурора м. Дніпропетровська від 27 липня 2011 року щодо неї порушено кримінальну справу № 69119037 за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 364 <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_909848/ed_2015_07_15/pravo1/T012341.html?pravo=1>, ч. 2 ст. 366 КК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_909904/ed_2015_07_15/pravo1/T012341.html?pravo=1>. Згодом дії позивачки перекваліфіковані на ч. 1 ст. 366 КК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_909904/ed_2015_07_15/pravo1/T012341.html?pravo=1> та 23 січня 2012 року прокуратурою м. Дніпропетровська до неї обрано запобіжний захід у вигляді підписки про невиїзд. Постановою слідчого прокуратури м. Дніпропетровська від 01 лютого 2012 року накладено арешт на нерухоме майно та постановою слідчого від 26 березня 2012 року ОСОБА_2 відсторонено від роботи на посаді директора КЗ «Дніпропетровський дитячо-юнацький центр міжнародного співробітництва» Дніпропетровської обласної ради, а розпорядженням Голови Дніпропетровської обласної ради від 08 травня 2012 року відсторонено від роботи без збереження заробітної плати. Постановою слідчого СВ Дніпропетровського міського управління ГУ МВС України в Дніпропетровській області від 11 червня 2014 року закрито кримінальне провадження у зв'язку відсутністю в діянні ОСОБА_2 складу кримінального правопорушення.

Просила стягнути з відповідачів 100 тис. грн на відшкодування моральної шкоди, завданої незаконним рішеннями і діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18 травня 2015 року позов задоволено частково. Стягнуто з державного бюджету України шляхом списання з відповідного рахунку Державної Казначейської служби України на користь ОСОБА_2 70 644 грн на відшкодування моральної шкоди. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 липня 2015 року рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18 травня 2015 року змінено, зменшено розмір стягуваної моральної шкоди до 35 322 грн.

У касаційній скарзі Державна казначейська служба України, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у позові.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про перевагу одних доказів над іншими.

Апеляційний суд обґрунтовано задовольнив позов частково відповідно до вимог ст. 1176 ЦК України, ст. 3 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_15/ed_2015_01_25/pravo1/Z026600.html?pravo=1> з урахуванням роз'яснень, наведених у п. п. 9, 14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди». Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, на правильність висновків суду не впливають та їх не спростовують.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

На підставі наведеного та керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити Державній казначейській службі України у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Прокуратури Дніпропетровської області, Прокуратури м. Дніпропетровська, Дніпропетровського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконним рішеннями і діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ О.М. Ситнік