провадження № 2/756/614/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 лютого 2015 року Оболонський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді Маринченко М.М.,
при секретарі Приголовкіну В.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Підприємства з іноземними інвестиціями «Ітрако», генерального директора Підприємства з іноземними інвестиціями «Ітрако» Богатько Лариси Геннадіївни, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа - Державна служба інтелектуальної власності України, про визнання дій щодо опублікування (випуску у світ) твору незаконними та заборону опублікування (випуску у світ) твору,
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Підприємства з іноземними інвестиціями «Ітрако» (далі - Підприємство «Ітрако»), генерального директора вказаного підприємства Богатько Л.Г., ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання дій щодо опублікування (випуску у світ) твору незаконними та заборону опублікування (випуску у світ) твору.
Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що позивач є автором вірша «ІНФОРМАЦІЯ_1», роботу над яким завершено 01 січня 2003 року, що підтверджується виданим йому Свідоцтвом про реєстрацію авторського права на твір НОМЕР_1 від 30 травня 2013 року та рішенням Державної служби інтелектуальної власності України від 30 травня 2013 року. Текст вірша «ІНФОРМАЦІЯ_2» містить речення «ІНФОРМАЦІЯ_3».
Вказує, що 23 квітня 2010 року до Оболонського районного суду м. Києва подано клопотання Підприємства «Ітрако» за підписом генерального директора підприємства «Богатько Л.Г.», в якості додатку до якого додано копію довідки про інвалідність ОСОБА_4, яка містить припис «ІНФОРМАЦІЯ_3». Вказана копія довідки засвідчена підписом Богатько Л.Г. та печаткою підприємства «З оригіналом згідно».
Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 23 грудня 2010 року у справі № 2-8339/2010 встановлено, що Наказом №02/1-К «Про прийняття на роботу» від 02 січня 2003 року ОСОБА_4 була прийнята на роботу палітурника в ПІІ «Ітрако», при цьому при працевлаштуванні, ОСОБА_4, яка є матір'ю ОСОБА_3 і яка на той час працювала на підприємстві заступником головного бухгалтера, була використана копія довідки МСЕК з особистим приписом позивача «ІНФОРМАЦІЯ_3». Вказаним рішенням визнано неправомірними і такими, що шкодять інтересам ОСОБА_1, дії ОСОБА_5 та ОСОБА_4 у використанні ксерокопії довідки МСЕК з оригінальним приписом позивача «ІНФОРМАЦІЯ_3» при працевлаштуванні ОСОБА_4 на роботу на підприємство.

Зазначив, що вказаними діями, а саме наданням суду ксерокопії довідки МСЕК з оригінальним приписом позивача «ІНФОРМАЦІЯ_3» відповідачі опублікували оригінальний припис (частину твору) позивача, втілений ним у ксерокопії довідки МСЕК, як частину вірша «ІНФОРМАЦІЯ_1», при відсутності належного зазначення ім'я автора та за відсутності особистого дозволу автора на демонтрацію, опублікування, повідомлення або розповсюдження невизначеному колу осіб оригінальної частини твору позивача, чим порушили особисті майнові та немайнові права автора.

На підставі викладеного просить заборонити відповідачам будь-яке опублікування (випуск у світ) оригінального припису «ІНФОРМАЦІЯ_3», або частини твору позивача «ІНФОРМАЦІЯ_2» у будь-якому вигляді. Також просить визнати дії з боку відповідачів, які полягають у опублікуванні у період часу з 02 січня 2003 року по 08 листопада 2010 року, без зазначення ім'я автора, без належного дозволу автора оригінального припису «ІНФОРМАЦІЯ_3», що міститься у відповідних контрафактних ксерокопіях довідки МСЕК, або частини твору «ІНФОРМАЦІЯ_1» незаконними.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Додатково пояснив, що відповідач ОСОБА_3 (його колишня дружина) у 2003 році запитувала у нього, як їй працевлаштувати на роботу її матір ОСОБА_4, пенсіонера, інваліда другої групи. Він у зв'язку з цим написав вірша, який містив фразу «ІНФОРМАЦІЯ_3» та їй повідомив, що ОСОБА_4 можуть взяти на роботу при наявності в довідці про інвалідність запису «ІНФОРМАЦІЯ_3». В якості прикладу позивач на ксерокопії довідки МСЕК дописав вказану фразу. В подальшому без його відома вказану ксерокопію з його оригінальним приписом було незаконно використано відповідачами для влаштування ОСОБА_4 на роботу в ПІІ «Ітрако».

Відповідачі в судове засідання не з'явились, про доту, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Суд ухвалив проводити заочний розгляд справи за відсутності відповідачів. Позивач проти заочного рішення не заперечував.

Представник третьої особи повідомила в судовому засіданні, що позивач дійсно зареєстрував авторство на свій вірш «ІНФОРМАЦІЯ_1», про що отримав відповідне свідоцтво. Просила вирішити спір відповідно до положень чинного законодавства.

Суд, заслухавши пояснення позивача, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З пояснень позивача та матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 у 2003 році був одружений на ОСОБА_3 На її прохання допомогти влаштувати на роботу її матір ОСОБА_4, інваліда другої групи, пенсіонера, він висловив припущення, що ОСОБА_4 могли б взяти на роботу, за умови наявності в її довідці про інвалідність запису «ІНФОРМАЦІЯ_3». При цьому позивач зробив відповідний допис у ксерокопії Довідки МСЕК Дніпровського району м. Києва Серії КИЕ-1 № 011856, виданої 04 грудня 2001 року ОСОБА_4 Вказане підтверджується наданою позивачем копією довідки з дописом «ІНФОРМАЦІЯ_3».

26 квітня 2010 року ПІІ «Ітрако» у зв'язку з розглядом в Оболонському суді м. Києва справи №2-1474/10 за участю вказаного підприємства, було подано до суду клопотання про приєднання до матеріалів справи документів, в тому числі і копії Довідки МСЕК про інвалідність ОСОБА_4 з дописом позивача «ІНФОРМАЦІЯ_3».

Вказане клопотання з додатками було одержано Оболонським районним судом м. Києва 26 квітня 2010 року та зареєстровано за №15894, про що свідчить відбиток штампу «ОДЕРЖАНО» на клопотанні.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 23 грудня 2010 року у справі № 2-8339/2010 за позовом ОСОБА_1 до генерального директора ПІІ «Ітрако» Богатько Л.Г., ОСОБА_4, ОСОБА_3 про визнання дій неправомірними, визнано неправомірними і такими, що шкодять інтересам ОСОБА_1 дії ОСОБА_3 та ОСОБА_4, що полягають у використанні ксерокопії довідки МСЕК з оригінальним приписом позивача «ІНФОРМАЦІЯ_3» при працевлаштуванні ОСОБА_4 на роботу на ПІІ «Ітрако».

Також вказаним рішенням встановлено, що Наказом №02/1-К «Про прийняття на роботу» від 02 січня 2003 року ОСОБА_4 була прийнята на роботу палітурника в ПІІ «Ітрако», при цьому при працевлаштуванні ОСОБА_4 - матері ОСОБА_3, яка на той час працювала на підприємстві заступником головного бухгалтера, була використана копія довідки МСЕК з особистим приписом позивача «ІНФОРМАЦІЯ_3».

Рішенням Державної служби інтелектуальної власності України «Про реєстрацію авторського права на твір», прийнятим за результатами розгляду заявки ОСОБА_1 від 28 березня 2013 року №49680, зареєстровано авторське право на твір Вірш «ІНФОРМАЦІЯ_2», автор ОСОБА_1. На підставі вказаного рішення Державною службою інтелектуальної власності України видано Свідоцтво НОМЕР_1 від 30 травня 2013 року про реєстрацію авторського права на твір Вірш «ІНФОРМАЦІЯ_1», автор ОСОБА_1. Вказаний твір містить фразу «ІНФОРМАЦІЯ_3».

Відповідно до статті 28 Закону України «Про авторське право і суміжні права» авторське право на твір виникає внаслідок факту його створення і починає діяти від дня створення твору.

Позивач просить визнати незаконними дії відповідачів, які полягають в опублікуванні у період часу з 02 січня 2003 року по 08 листопада 2010 року без зазначення ім'я автора, без належного дозволу автора оригінального припису «ІНФОРМАЦІЯ_3», що міститься у відповідних контрафактних ксерокопіях довідки МСЕК, або частини твору «ІНФОРМАЦІЯ_1». При цьому вказує, що його авторське право на вказаний твір (його частину) діє з моменту його створення, тобто з 01 січня 2003 року.

Проте авторство позивача на вірш «ІНФОРМАЦІЯ_1» зареєстровано лише 30 травня 2013 року. Доказів створення вказаного твору саме 01 січня 2003 року позивачем не надано. Посилання позивача на дату створення вірша 01.01.2003 в назві вірша суд оцінює критично, оскільки вказана дата названа позивачем і не підтверджується жодними доказами. Не є належним доказом створення вірша саме 01 січня 2003 року й відповідь Державної служби інтелектуальної власності від 03 червня 2014 року №1-8/4130, надана на запит суду, оскільки з неї вбачається, що дату остаточного завершення роботи над твором вказано самим ОСОБА_1 у заяві про реєстрацію авторського права на твір.

Тобто вказана дата внесена до свідоцтва про реєстрацію авторського права зі слів позивача і не підтверджується іншими доказами.

За таких обставин відсутні підстави для висновку про існування твору позивача до 28 квітня 2013 року (дата подання заяви про реєстрацію авторського права на твір), в тому числі і у період з 02 січня 2003 року по 08 листопада 2010 року.

Статтями 8, 9 Закону України «Про авторське право і суміжні права» встановлено, що об'єктами авторського права є твори у галузі науки, літератури і мистецтва. Частина твору, яка може використовуватися самостійно, у тому числі й оригінальна назва твору, розглядається як твір і охороняється відповідно до цього Закону.

Постановою Пленуму Верховного Суду України №5 від 04 червня 2010 року «Про застосування судами норм законодавства у справах про захист авторського права і суміжних прав» роз'яснено, що назва твору, фрази, словосполучення та інші частини твору, які можуть використовуватися самостійно, підлягають охороні як об'єкт авторського права тільки у тому випадку, коли вони є результатом творчої діяльності автора і є оригінальними.

Проте текст «ІНФОРМАЦІЯ_3», що міститься у відповідних ксерокопіях довідки МСЕК, за своїм змістом є типовою медичною рекомендацією (застереженням) щодо фізичного навантаження, чи створення особливих умов роботи для осіб з певними розладами здоров'я, не містить ознак оригінальності та не ідентифікується окремо, як частина вірша позивача, а лише у складі повного тексту твору.

За таких обставин, враховуючи відсутність доказів існування спірного твору у період часу з 02 січня 2003 року по 08 листопада 2010 року та відсутності ознак оригінальності спірної частини вірша позивача, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову в частині визнання незаконними дій відповідачів, які полягають у опублікуванні без зазначення ім'я автора, без належного дозволу автора оригінального припису «ІНФОРМАЦІЯ_3», що міститься у відповідних контрафактних ксерокопіях довідки МСЕК, або частини твору «ІНФОРМАЦІЯ_1».

Статтею 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Оскільки судом не встановлено фактів порушення, оспорювання чи невизнання авторських прав позивача на твір Вірш «ІНФОРМАЦІЯ_1» з боку відповідачів, а за змістом ст.ст.15, 16 ЦК України звернутися до суду особа має право для захисту саме порушених прав, суд не може приймати рішення щодо захисту права особи від можливих порушень у майбутньому, відсутні підстави для задоволення позовних вимог про заборону відповідачам будь-яке опублікування (випуск у світ) оригінального припису «ІНФОРМАЦІЯ_3», або частини твору позивача «ІНФОРМАЦІЯ_2» у будь-якому вигляді.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст.ст. 8, 9, 28 Закону України «Про авторське право та суміжні права», ст.ст. 10, 15, 60, 61, 88, 169, 208, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд

вирішив:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до Підприємства з іноземними інвестиціями «Ітрако», генерального директора Підприємства з іноземними інвестиціями «Ітрако» Богатько Лариси Геннадіївни, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа - Державна служба інтелектуальної власності України, про визнання дій щодо опублікування (випуску у світ) твору незаконними та заборону опублікування (випуску у світ) твору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідачів. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Апеляційну скаргу на заочне рішення суду може бути подано позивачем та третьою особою до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя М.М. Маринченко