Справа № 565/376/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2015 року м.Кузнецовськ

Кузнецовський міський суд Рівненської області в особі:

головуючого - судді Горегляд О.І.,

з участю:

- секретаря судового засідання - Ковбасюк А.О.,

- позивачки - ОСОБА_1,

- представника органу опіки та піклування - Шпак В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду в м.Кузнецовськ Рівненської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання малолітньої дитини, -

В С Т А Н О В И В:

05 листопада 2002 року ОСОБА_3 і ОСОБА_1 уклали між собою шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Кузнецовського міського управління юстиції Рівненської області, про що 05 листопада 2002 року складено відповідний актовий запис за №290. Наведений факт підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_2, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Кузнецовського міського управління юстиції Рівненської області 05 листопада 2002 року (актовий запис №290 від 05 листопада 2002 року). В період вказаного шлюбу, як слідує із свідоцтва про народження серії НОМЕР_1, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Кузнецовського міського управління юстиції Рівненської області 14 квітня 2005 року (актовий запис №157 від 14 квітня 2005 року), ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народився син - ОСОБА_4.

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, зазначивши, що сімейне життя подружжя погіршилось, внаслідок чого шлюбні відносини між ними фактично припинились. Згідно з доводами позивачки відповідач нехтує сімейними цінностями, з його ініціативи в сім'ї постійно виникають сварки, свідком яких стає їх малолітня дитина, що негативно впливає на її психічний стан та кожен раз спричиняє позивачці і дитині душевні страждання. Зміст позовної заяви ОСОБА_1 свідчить, що протягом останніх п'яти місяців між сторонами виникали часті конфлікти через протилежність поглядів на шлюб та сім'ю і на теперішній час їх шлюб існує лише формально. З цих мотивів з метою уникнення подальших суперечок та інших негативних наслідків позивачка просить суд розірвати шлюб, укладений із ОСОБА_3, без вжиття заходів примирення подружжя, залишивши проживати з нею малолітню дитину - сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. В обгрунтування вимог щодо визначення місця проживання малолітньої дитини з матір'ю ОСОБА_1 зазначила про те, що ОСОБА_3 не в повній мірі бере участь у вихованні та утриманні малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та поводиться з ним агресивно.

В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги в повному обсязі, зазначивши, що наполягає на розірванні шлюбу та залишенні малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, на проживання з нею. ОСОБА_1 зазначила, що фактично сімейно-шлюбні відносини із відповідачем припинились ще півроку тому, а конфлікти між ними виникали протягом останніх двох з половиною років. Позивачка пояснила, що ОСОБА_3 зловживав алкогольними напоями, не дбав про малолітню дитину, не завжди матеріально забезпечував сім'ю та в деяких випадках поводив себе агресивно по відношенню до дружини і дитини.

Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча у встановленому законом порядку був повідомлений судом про час, дату і місце розгляду даної справи. 29 квітня 2015 року від ОСОБА_3 в суд надійшла письмова заяви про розгляд справи у його відсутності. У вказаній заяві відповідач зазначив, що не заперечує проти позовних вимог ОСОБА_1 та визнає їх повністю.

Представник органу опіки та піклування - Шпак В.М. в судовому засіданні підтвердила визнання ОСОБА_3 позовних вимог ОСОБА_1 про розірвання шлюбу і визначення місця проживання малолітньої дитини та вказала на фактичну відсутність спору сторін щодо визначення місця проживання їх малолітньої дитини - сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. У підтвердження зазначеної обставини представник органу опіки і піклування надала суду особисту письмову заяву ОСОБА_3 від 13 травня 2015 року, адресовану начальнику служби у справах дітей виконавчого комітету Кузнецовської міської ради Рівненської області, в якій він вказує, що після розірвання шлюбу з ОСОБА_1 не заперечує, щоб його син ОСОБА_4 залишився проживати з матір'ю. Шпак В.М. також зазначила, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, любить та поважає обох батьків, проте має більшу прихильність до матері. Згідно з поясненнями представника органу опіки і піклування ОСОБА_1 позитивно характеризується за місцем проживання, не перебуває на обліку в лікаря-нарколога та лікаря-психіатра і за її місцем проживання створені всі необхідні умови для проживання малолітньої дитини. За таких обставин, Шпак В.М. вважає обгрунтованими позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визначення місця проживання малолітньої дитини за місцем проживання матері.

Визнання відповідачем ОСОБА_3 позову ОСОБА_4 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання малолітньої дитини в даному випадку не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, тому відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України підлягає прийняттю.

Враховуючи пояснення позивачки, письмові заяви відповідача від 27 квітня 2015 року, від 13 травня 2015 року і відсутність заперечень представника органу опіки і піклувння, суд дослідив і оцінив у сукупності письмові докази, наявні в матеріалах справи, та прийшов до висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання малолітньої дитини підлягає задоволенню в повному обсязі.

Судом встановлено, що між сторонами відсутнє взаєморозуміння, через що між ними в сім'ї виникали постійні суперечки та образи. На теперішній час ОСОБА_1 і ОСОБА_3 фактично не підтримують сімейно-шлюбних відносин між собою та не ведуть спільного побуту і спільного господарства. Примирення сторін не наступило. ОСОБА_1 не бажає відновити сімейно-шлюбні стосунки із відповідачем і вважає неможливим збереження цього шлюбу. Спір між сторонами щодо визначення місця проживання їх малолітньої дитини - відсутній. Згідно з поясненнями представника органу опіки та піклування ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, має більшу прихильність до матері ОСОБА_1 і за місцем її проживання створенні всі необхідні умови для проживання малолітньої дитини. Наведені обставини підтверджується актом обстеження умов проживання сім'ї від 20 квітня 2015 року та довідкою навчально-виховного комплексу "Дошкільний навчальний заклад - загальноосвітня школа І ступеня" №10 за результатами бесіди з дитиною ОСОБА_4 №70 від 20 квітня 2015 року.

Частиною 5 ст.19 СК України передбачено, що орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Однак, судом з'ясовано, що в даній справі між сторонами фактично відсутній спір щодо визначення місця проживання їх малолітньої дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_3 не заперечує проти залишення малолітнього сина на проживання з матір'ю - позивачкою в справі, про що свідчать його письмові заяви від 27 квітня 2015 року та від 13 травня 2015 року.

Згідно з вимогами, передбаченими ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частинами 1, 4 ст.55 СК України передбачено, що дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, а також зобов'язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім'ї.

Відповідно до ч.ч.3, 4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно з ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

У відповідності з ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Частинами 1, 2 ст.161 СК України визначено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

Таким чином, з наведених підстав, суд вирішив розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 і ОСОБА_3, оскільки докази справи свідчать, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, так як суперечить інтересам обох сторін та їх малолітньої дитини. При цьому, враховуючи наявність спільної згоди сторін та їх малолітньої дитини, суд вважає за необхідне залишити малолітню дитину сторін - сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, на проживання із його матір'ю ОСОБА_1 до досягнення чотирнадцяти років.

Враховуючи наведене, на підставі ч.ч.4-6 ст.19, ч.1 ст.24, ч.ч.1, 4 ст.55, ч.ч.3, 4 ст.56, ч.2 ст.104, ч.3 ст.105, ч.1 ст.110, ст.ст.112, 160, ч.ч.1, 2 ст.161 СК України, керуючись ст.ст.4, 60, ч.1 ст.88, п.2 ч.1 і ч.3 ст.208, ч.ч.1-3 ст.209, ст.ст.212-215, ч.1 ст.218, ч.ч.2, 3 ст.222, ч.1 ст.223, ч.1 ст.294 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання малолітньої дитини задоволити повністю.

Шлюб, укладений між ОСОБА_1 і ОСОБА_3, який зареєстрований у відділі реєстрації актів громадянського стану Кузнецовського міського управління юстиції Рівненської області 05 листопада 2002 року, актовий запис за №290 - розірвати.

Малолітню дитину сторін: сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, залишити проживати із його матір'ю ОСОБА_1 до досягнення дитиною чотирнадцяти років.

Стягнути із ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Рівненської області через Кузнецовський міський суд Рівненської області особами, які брали участь у справі, та були присутні під час проголошення рішення - протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, - протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий суддя О.І.Горегляд