АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3168/15 Справа № 203/6966/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Романюк М.М.
10 червня 2015 року м. Дніпропетровськ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого Романюк М. М.

суддів Петренко І.О., Котушенко С.П.

при секретарі Порубай М.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 28 січня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Житловий комплекс "Парковий", третя особа - публічне акціонерне товариство "ДТЕК Дніпрообленерго", про стягнення грошових коштів, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернулася до суду з зазначеним вище позовом 04 листопада 2014 року. В обґрунтування заявлених вимог посилалася на те, що на підставі договору дарування від 30 липня 2013 року є власником офісного приміщення №56 в будинку 54 по вул.Комсомольській у м.Дніпропетровську, що обслуговується ОСББ "Парковий" і на рахунок якого позивач, не будучи членом ОСББ оплачує всі комунальні послуги вчасно в повному обсязі, не оплачуючи лише ті послуги, які не отримує, зокрема, послуги з охорони, освітлення, прибирання приміщення та прилеглої території, послуг, що надаються у під'їздах та дворі ОСББ, технічне обслуговування ліфтів, а також не сплачує кошти в фонд оплати праці працівників ОСББ, оскільки офіс розташований на першому поверсі з виходом на двір окремо від приміщень загального під'їзду з окремим під'їздом до нежитлових приміщень. Проте, 15 липня 2014 року відповідач направив попередження про відключення електроенергії з підстав нібито наявної заборгованості, а 01 серпня 2014 року без повідомлення підстав нарахування заборгованості, з огляду на відсутність заборгованості з електропостачання, працівниками відповідача проведено відключення від постачання електроенергії офісу до оплати вказаної суми. Даними діями відповідач безпідставно змусив позивача перерахувати на рахунок відповідача 01 серпня 2014 року 122 074 грн. 76 коп., після чого лише 04 серпня 2014 року здійснено підключення електроенергії. З урахуванням викладеного, на ст.1212 ЦК України просила суд стягнути з відповідача на свою користь 122 074 грн. 76 коп. безпідставно набутих коштів та 2 500 грн. витрат на правову допомогу.

Рішенням Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 28 січня 2015 року у задоволенні позовних вимог відмовлено в повному обсязі.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення заявлених вимог.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, колегія суддів, дійшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає на таких підставах.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відмовляючи у задоволені позовних вимог, суд першої інстанції виходив з відсутності правових підстав для його задоволення.

З даним висновком судова колегія погоджується виходячи з наступного.

Судом встановлено, що на підставі договору дарування від 30 липня 2013 року позивач є власником офісного приміщення №56 в будинку 54 по вул.Комсомольській у м.Дніпропетровську, що обслуговується ОСББ "Парковий".

Між сторонами фактично існують договірні відносини щодо надання комунальних послуг і позивач, не будучи членом ОСББ оплачує комунальні послуги, не оплачуючи лише ті послуги, які вона вважає що не отримує.

Дана обставина визнається сторонами, а тому доказуванню відповідно до ст.61 ЦПК України не підлягає.

Позивач звернулася з позовом в якому посилаючись на те, що відповідач безпідставно отримав від неї гроші в розмірі 122 074 грн. 76 коп. просить їх стягнути, як безпідставно набуті.

Згідно ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

2. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

3. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про:

1) повернення виконаного за недійсним правочином;

2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння;

3) повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні;

4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Аналіз наведеної норми закону дає підстави до висновку, що ст.1212 ЦК України застосовується лише в тих випадках, коли безпідставне збагачення однієї особи за рахунок іншої не може бути усунуто з допомогою інших, спеціальних способів захисту. Зокрема, у разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень частини першої статті 1212 ЦК України.

До таких висновків у своїх ухвалах від 11 та 18 грудня 2013 року, а також від 27 березня 2014 року дійшов Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ, а також така правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду України від 24.09.2014, при перегляді справи № 6-122цс14.

З урахуванням викладеного та приймаючи до уваги, що оплата позивачем спірних коштів здійснювалася за відповідні житлово-комунальні послуги, сплата за які передбачені діючим законодавством, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні заявлених вимог.

Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Оскільки позивач звернулася до суду з позовом про стягнення суми як безпідставно набутих відповідачем, питання про правомірність нарахування не ставила, суд розглянув справу за заявленими вимогами.

Позивач не позбавлена права звернутися до суду про відновлення порушених прав з інших правових підстав.

Крім того, позивач просить стягнути безпідставно набуті кошти з відповідача, в той час, як судом встановлено, що відповідач є лише посередником між споживачами послуг та підприємствами, які дані послуги надають і після отримання від споживачів плати за користування послугами вони не залишаються у відповідача, а відповідно до укладених договорів перераховуються підприємствам, які ці послуги надають.

Приведені в апеляційній скарзі доводи апелянта не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці та особистого тлумачення апелянтом норм права.

Відповідно ж до ст.212 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Встановивши факти та зумовлені ними правовідносини, суд першої інстанції правильно застосував правові норми та ухвалив правильне по суті рішення, підстав для скасування якого колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст.ст.307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 28 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя М.М.Романюк

Судді: С.П.Котушенко

ОСОБА_3