Справа № 521/8018/15-ц
Провадження № 2/521/3896/15
РІШЕННЯ

Іменем України

10 червня 2015 року

Малиновський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді: Мирончук Н.В.

при секретарі: Варналій К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_1 до Дочірнього Підприємства "Одеський Облавтодор" Відкритого Акціонерного Товариства "Державна Акціонерна Компанія "Автомобільні дороги України" про стягнення заборгованості по виплаті заробітної плати, стягнення виплати середнього заробітку за весь час затримки до ухвалення рішення,стягнення компенсації за несвоєчасну виплатузаробітної плати, виходячи з індексу інфляції,-

В С Т А Н О В И В :

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулася ОСОБА_1 з позовом до Дочірнього Підприємства "Одеський Облавтодор" Відкритого Акціонерного Товариства "Державна Акціонерна Компанія "Автомобільні дороги України" про стягнення заробітної плати.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказала наступне.

Позивач працювала на посаді провідного бухгалтера у Дочірньому Підприємстві "Одеський Облавтодор" Відкритого Акціонерного Товариства "Державна Акціонерна Компанія "Автомобільні дороги України", звідки 30 квітня 2015 року була звільнена, згідно ст. 36 п.1 КзпП, за згодою сторін.

Проте, відповідач в день її звільнення і до часу звернення до суду не провів з нею повний розрахунок.

На 18.05.2015р. заборгованість по заробітній платі за лютий - квітень складає 16420,26 грн. (згідно довідки ДП Одеський облавтодор за № 8-1/530 від 18.05.15р.)

Посилаючись на ст. 117 КзпП України, позивач зазначила, що у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір, підприємство, установа, організація, повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Спору згідно розміру сум між нею та підприємством не має.

Згідно довідки про доходи за 6 місяців 2014-15р.р. середньоденна заробітна плата на день звільнення ОСОБА_1, складає 179,17 грн.

З урахуванням вказаного, позивачка просить, стягнути на її користь з ДП Одеський облавтодор ВАТ ДАК Автомобільні дороги України виплату заборгованості по заробітній платі в сумі 16420,26грн.; стягнути з ДП Одеський облавтодор ВАТ ДАК Автомобільні дороги України виплату середнього заробітку за весь час затримки; стягнути з ДП Одеський облавтодор ВАТ ДАК Автомобільні дороги України на її користь нарахування компенсації за несвоєчасну виплату заробітної плати, виходячи з індексу інфляції на термін розрахунку по заборгованості по заробітній платі.

Позивач в судове засідання не прибув, надав суду заяву, в якій підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив їх задовольнити та справу розглянути за його відсутності.

Відповідач до суду не прибув, заперечення на позов до суду не надав, про слухання справи був двічі повідомлений належним чином.

Частиною 2 ст. 197 ЦПК України закріплено, що у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу звукозаписувальним засобом не здійснюється.

Вивчивши надані до суду докази, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, на підставі всебічного, повного, об'єктивного і безпосереднього дослідження наявних у справі доказів, проаналізувавши докази у їх сукупності, суд прийшов до наступного.

Відповідно до Свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи, Дочірнє Підприємство "Одеський Облавтодор" Відкритого Акціонерного Товариства "Державна Акціонерна Компанія "Автомобільні дороги України" зареєстровано виконавчим комітетом Одеської міської ради - 11.05.2002 року, ідентифікаційний код 32018511. (а.с.23).

ОСОБА_1, згідно Наказу №7-К, знаходилася в трудових відносинах з Дочірнім Підприємством "Одеський Облавтодор" Відкритого Акціонерного Товариства "Державна Акціонерна Компанія "Автомобільні дороги України" з 18.03.2004 року, де працювала на посаді провідного бухгалтера.(а.с.3)

Відповідно до Наказу №24-К, 30 квітня 2015 року позивач була звільнена з займаної посади, згідно ст. 36 п.1 КзпП, за згодою сторін. (а.с.4)

Згідно зі статтею 47 Кодексу законів про працю, роботодавець зобов'язаний виплатити працівникові при звільненні всі суми, що належать йому від підприємства, установи, організації, у строки, зазначені в статті 116 Кодексу.

Відповідно до Довідки відповідача № 8-1/530 від 18.05.2015 року, заборгованість позивачці по виплаті заробітної плати, станом на 18.05.15р. складає 16420,26 грн.(а.с.5)

У відповідності зі ст. 1 Закону України «Про оплату праці», заробітною платою є винагорода у грошовому виразі, яку за трудовим договором, власник або уповноважений ним орган, виплачує працівникові за виконану роботу.

В силу ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника, виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

Проте, всупереч зазначеному законом, Дочірнім Підприємством "Одеський Облавтодор" Відкритого Акціонерного Товариства "Державна Акціонерна Компанія "Автомобільні дороги України", не було виплачено ОСОБА_2 при її звільненні всі суми, що належать їй від підприємства.

Відповідно до Довідки відповідача № 8-1/492 від 30.04.15р. про доходи за 6 місяців 2014-І5р.р. позивачки, середньоденна заробітна плата на день звільнення ОСОБА_1, складає 179,17 грн.(а.с.2)

Згідно Довідки відповідача № 8-1/571 від 04.06.2015 року, про доходи за 2 останніх місяців 20І5р., які передують події (місяцю звільнення позивачки), зарплата позивачки складає 10845,93грн. - без утримання податків та всіх обовязкових платежів, та - 8618,35 грн., після вирахування податків та всіх обовязкових платежів, тобто середньомісячний заробіток позивачки склав - 4309,18 грн. (а.с.32)

Відповідно до положень ч. 1 ст. 60 Цивільно-процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

В силу ст. 115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів.

Суд погоджується з наданим вищенаведеним розрахунком відповідача, щодо обрахунку середньоденної заробітної плати позивача та терміну затримки їй заробітної плати з моменту звільнення.

Приписами ч. 1 ст. 115 Кодексу законів про працю України встановлено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Враховуючи, що відповідач, в порушення вимог чинного законодавства не виплатив позивачці нараховану заробітну плату в сумі 16420,26 грн., суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості з нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, у розмірі 16420,26 грн.

Виходячи з викладеного та системного аналізу наведених норм права, враховуючи що відповідач не надав належних доказів на підтвердження своїх дій, отже повинен сплатити суму визначеної ним же, заборгованості з нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, у розмірі 16420,26 грн.

Враховуючи вищезазначені обставини, суд приходить до висновку, що стягнення суми середньомісячного заробітку у розмірі - 16420,26грн., що відповідає фактичним обставинам справи.

Стосовно стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, суд зазначає наступне.

Згідно вимог ст.117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника, або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір, підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Відповідно до п.п.2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМУ від 08.02.1995 року №100, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана виплата. Нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться, виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

Тобто, середньоденна заробітна плата = сумі нарахованої заробітної плати поділеної на кількість робочих днів.

Відповідно до Довідки відповідача № 8-1/492 від 30.04.15р., середньоденна заробітна плата на день звільнення ОСОБА_1, складає 179,17 грн.

Кількість робочих днів затримки розрахунку з 01.05.2015р. по 10.06.2015р. складає 28 робочих днів.

Сума затримки виплати заробітної плати = середньоденна заробітна плата х кількість робочих днів затримки.

Отже, середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати = 179,17 х 28 складає 5016,76 грн.

Оскільки в судовому засіданні встановлено, що затримка розрахунку при звільненні позивача з роботи мала місце, враховуючи наведене, зібрані по справі докази та вищевказані норми цивільного законодавства дозволяють задовольнити позов щодо стягнення розміру суми середньомісячного заробітку за затримку проведення розрахунку.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути середній заробіток за час затримки кінцевого розрахунку по заробітній платі в розмірі 5016,76грн.

Щодо стягнення заборгованості по виплаті компенсації, згідно індексу інфляції, суд зазначає наступне.

Відповідно до положень ст.2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991 року (зі змінами станом на 25.03.2005 р.) та ч.6 ст.95 КЗпП України, індексації підлягають грошові доходи громадян, одержаних ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, у тому числі оплата праці.

Згідно до ст.4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991 року (із змінами), підвищення грошових доходів населення, у зв'язку з індексацією, здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс інфляції.

Відповідно до ст.1, ч.2 ст.2 Закону України «Про оплату праці» та Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Держкомстату України від 13.01.2004 року № 5, яка детально визначає структуру заробітної плати та те, що індексація та компенсація працівникам втрати частини заробітної плати, у зв'язку з порушенням термінів її виплати входять до фонду додаткової заробітної плати. Останні не обмежені позовною давністю і підлягають стягненню за весь період заборгованості.

Судом встановлено, що право позивача на своєчасне отримання належної заробітної плати було порушено і тому індексація заробітної плати повинна бути здійснена на законних підставах, за весь період заборгованості

За інформацією Державного комітету статистики, індекс інфляції за лютий 2015р. склав 105,3%, індекс інфляції за березень 2015р. 110,8%, індекс інфляції за квітень 2015р. 114,0% , індекс інфляції за травень 2015р. 102,2%.

Як вбачається з довідки (а.с.41), виданої відповідачем, ним здійснено розрахунок заборгованості по виплаті компенсації, згідно індексу інфляції за березень - травень 2015р., яка становить 550,60 грн.

З зазначеним розрахунком погоджується позивач.

Отже, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача компенсації, згідно індексу інфляції за березень - травень 2015р., у розмірі - 550,60 грн.

Таким чином, у судовому засіданні позов ОСОБА_1 повністю знайшов свої докази і обґрунтування і тому підлягає задоволенню у повному обсязі.

Стосовно стягнення з відповідача судового збору, суд зазначає наступне.

Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Позивач звільнений від сплати судового збору за подання позову.

Відповідно до ч.2 ст.88 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, в даному випадку судовий збір у сумі 243,00 грн. слід стягнути з відповідача на користь держави.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 88, 212-215 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Дочірнього Підприємства "Одеський Облавтодор" Відкритого Акціонерного Товариства "Державна Акціонерна Компанія "Автомобільні дороги України" про стягнення заборгованості по виплаті заробітної плати, стягнення виплати середнього заробітку за весь час затримки до ухвалення рішення, стягнення компенсації за несвоєчасну виплату заробітної плати, виходячи з індексу інфляції, задовольнити.

Стягнути з Дочірнього Підприємства "Одеський Облавтодор" Відкритого Акціонерного Товариства "Державна Акціонерна Компанія "Автомобільні дороги України", ідентифікаційний код 32018511, юридична адреса: 65031, м. Одеса, вул. Грушевського, 49, на користь позивача ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, мешкає в м.Одеса, вул. Ільфа і Петрова, 23 кв. 21, заборгованість по заробітній платі в сумі 16420грн. 26 коп.; середній заробіток за час затримки кінцевого розрахунку по заробітній платі в розмірі - 5016,76 грн. та суму заборгованості по виплаті компенсації, згідно індексу інфляції, в розмірі 550 грн. 60 копійок

Зазначені суми визначені з вирахуванням всіх обов'язкових внесків та платежів.

Стягнути з Дочірнього Підприємства "Одеський Облавтодор" Відкритого Акціонерного Товариства "Державна Акціонерна Компанія "Автомобільні дороги України", ідентифікаційний код 32018511, юридична адреса: 65031, м. Одеса, вул. Грушевського, 49, на користь держави судовий збір у розмірі 243грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Одеської області через Малиновський районний суд м. Одеси, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Н.В. Мирончук