У х в а л а

іменем україни

30 червня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Кафідової О.В., Леванчука А.О., Фаловської І.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Київської області від 16 лютого 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом, у якому просив суд зобов'язати ОСОБА_5 знести паркан, побудований на належній йому земельній ділянці, чим усунути перешкоди у користуванні ним земельною ділянкою. Позовні вимоги мотивовані тим, що він є власником земельної ділянки площею 0,25 га, розташованої у АДРЕСА_1, з яких 0, 07 га знаходиться під забудовами, 0, 03 га - під садом, 0, 15 га займає город. 19 серпня 2010 року ОСОБА_5 встановила паркан довжиною більш ніж 30 м, який межує по фасаду, при цьому відступила від межі близько 2 м на його земельну ділянку.

Рішенням Володарського районного суду Київської області від 24 грудня 2014 року позов задоволено.

Зобов'язано ОСОБА_5 усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою шляхом демонтажу частини цегляного паркан, перенесення встановленого залізобетонного паркану та зміщення доріжки (проходу) між городами в бік її земельної ділянки (вправо), а саме:

- фактичну точку 1 змістити вправо на визначену державним актом точку 6 межі В-Г на 2,6м;

- фактичну точку 2 (дер.кілок) змістити вправо до визначеної державним актом межі В-Г на 1,51 м;

- фактичну точку 3 (з/б стовп паркану) змістити вправо до визначеної державним актом межі В-Г на 0,98 м;

- фактичну точку 4 (з/б стовп паркану) змістити вправо на визначену державним актом точку 5 межі В-Г на 1,26 м.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Київської області від 16 лютого 2015 року скасовано рішення суду першої інстанції, ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Скасовуючи рішення районного суду та відмовляючи у задоволенні позову, суд апеляційної інстанції на підставі доказів, поданих сторонами, що належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК України), дійшов до правильного висновку про те, що при виготовленні технічної документації на земельну ділянку ОСОБА_4, було враховано конфігурацію, межі, розташування суміжної земельної ділянки, яка належить ОСОБА_5 ще з 2005 року. Крім того зазначив, що ухвалюючи рішення, районний суд вийшов за межі позовних вимог.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що рішення апеляційного суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Враховуючи наведене та керуючись положеннями ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Київської області від 16 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Кафідова

А.О. Леванчук

І.М. Фаловська