Справа № 640/5049/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2015 року Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого - судді Губській Я.В.

при секретарі Приблуда І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом заступника прокурора Київського району м. Харкова в інтересах неповнолітнього ОСОБА_1 до Харківського національного педагогічного університету імені Г.С.Сковороди про зобов*язання проведення перерахунку стипендії та її сплати

ВСТАНОВИВ:

18.03.2015 року заступник прокурора Київського району м. Харкова звернувся до суду в інтересах неповнолітнього ОСОБА_1 до Харківського національного педагогічного університету імені Г.С.Сковороди про зобов*язання проведення перерахунку стипендії та її сплати.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що ОСОБА_1 є неповнолітнім на момент подачі позову і з 01.09.2014 року студент Харківського національного педагогічного університету імені Г.С.Сковороди. До цього ВНЗ він був зарахований на пільгових умовах, як дитина шахтаря, який має стаж підземної роботи більше 15 років. З 01 вересня 2014 року по 31 грудня 2014 року він отримував щомісячну державну стипендію на загальних підставах у розмірі 803 грн., а в січні-лютому 2015 року за результатами семестрової успішності він стипендії не отримує.

Просить стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 заборгованість по виплаті соціальної стипендії за період з 01.09.2014 року по 31.12.2014 року в сумі 1660 грн. та за період з січня-лютого 2015 року в сумі 2436 грн., усього 4096 грн. Також, просить зобов*язати відповідача проводити в подальшому виплату стипендії ОСОБА_1 в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, судові витрати покласти на відповідача.

В судовому засіданні представник прокуратури позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити.

ОСОБА_1 в судове засідання не з*явився, однак надав до суду заяву, в якій просить розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує, самостійно в подальшому з позовом до суду звертатись не буде.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечувала з мотивів, викладених у письмових запереченнях (а.с.29-30), просила у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, оцінивши письмові докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про вищу освіту", держава гарантує надання особам, які навчаються у вищих навчальних закладах пільг та соціальних гарантій у порядку, встановленому законодавством. Студенти вищих навчальних закладів мають право на отримання стипендій, призначених юридичними та фізичними особами, які направили їх на навчання, а також інших стипендій відповідно до законодавства (ч.2 ст. 54 Закону).

Згідно ч.1 ст. 5 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці", дітям, батьки яких мають стаж підземної роботи не менш як 15 років, дітям шахтарів, які загинули внаслідок нещасного випадку на виробництві, шахтарів-інвалідів I та II групи, гарантується виплата стипендії за рахунок коштів державного бюджету в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб.

З огляду на вищезазначене, ОСОБА_1 має право на отримання стипендії відповідно до норм ст. 5 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці", у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При цьому, суд враховує, що спірні правовідносини виникли до набрання чинності 06.09.2014 року Законом України "Про вищу освіту" від 01.07.2014 року, а тому до них слід застосовувати положення Закону України "Про вищу освіту" від 17.01.2002року.

Відповідно до ч.3 ст.10 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" Закони України та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, до приведення їх у відповідність із цим Законом діють у частині, що не суперечить цьому Закону.

Чинним Порядком призначення і виплати стипендії "Питання стипендіального забезпечення", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 882 від 12.07.2004 окремо не передбачена виплата соціальних чи академічних стипендій особам, батьки яких є шахтарями та мають стаж підземної роботи не менш як 15 років, у тому числі і у підвищеному розмірі. До цього нормативного акту неодноразово вносились зміни та доповнення, але у відповідність до Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" він не приведений.

Закони України мають вищу юридичну силу і саме закон має застосовуватись в тому випадку, коли йому суперечить підзаконний нормативно-правовий акт.

Законами України «Про державний бюджет» зупинялась дія ряду інших законів або зазначалось, що видатки на виконання деяких законів визначаються Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного бюджету України, але Закон України "Про підвищення престижності шахтарської праці" до цих переліків, передбачених прикінцевими положеннями законів про державний бюджет на відповідний рік, не входив, тобто його дія не зупинялась і Кабінету Міністрів України не делегувалось право визначати розміри передбачених ним видатків.

З огляду на вищевказане, твердження представника відповідача не заслуговують на увагу, так як відсутність бюджетного фінансування на ці видатки не може бути підставою для невиплати зазначених коштів.

Також, суд не бере до уваги доводи відповідача на те, що порядок виплати стипендії відповідно до Закону України "Про вищу освіту" від 01.07.2014 року визначається Кабінетом Міністрів України, оскільки ч. 1 ст. 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Крім того, спеціальним Законом України ""Про підвищення престижності шахтарської праці" визначений розмір стипендії для даної категорії осіб, а саме в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб.

Судом встановлено та не заперечується сторонами , що ОСОБА_1 з 01.09.2014 року та по теперішній час навчається на 1 курсі у Харківському національному педагогічному університеті імені Г.С.Сковороди за державним замовленням. Зарахований до ВНЗ поза конкурсом відповідно до вимог ст. 5 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці", як дитина шахтаря. ОСОБА_1 щомісячно отримував стипендію з вересня по грудень 2014 року у розмірі 803 грн. З січня 2015 року стипендія ОСОБА_1 не нарахована.

Встановлено, що батько ОСОБА_1 на момент вступу сина до Харківського національного педагогічного університету імені Г.С.Сковороди мав стаж роботи під землею тривалістю 30 років 5 місяців 11 днів, що підтверджується довідкою від 04.07.2014 року (а.с.6).

Згідно довідки навчального закладу про доходи №78 від 13.03.2015 року вбачається, що ОСОБА_1 призначено стипендію у 2014 році у розмірі, нижчому за прожитковий мінімум для працездатних осіб (а.с.5). За даними навчального закладу ( а.с. 4) з 01.01.2015 року по 30.06.2015 року студенту ОСОБА_1 не було призначено стипендію у зв*язку з тим, що він має середній бал успішності 3,2.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про бюджет на 2014 рік" та Закону України «Про бюджет на 2015 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2014 року встановлено 1218 гривень.

Судом встановлено, що всупереч вищевказаним нормативно-правовим актам, з 01.09.2014 року ОСОБА_1 стипендія нараховувалася на загальних підставах та була нижчою за рівень прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а з 01.01.2015 року по 01.03.2015 рік стипендія не нараховувалася.

Згідно даних по виплаті щомісячної стипендії встановлено, що є заборгованість за період з 1 вересня 2014 року по 31 грудня 2014 року в розмірі 1660 гривень, а за період з січня по лютий 2015 року у розмірі 2436 грн.

Вищезазначене свідчить про порушення прав ОСОБА_1 на отримання стипендії в розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У відповідності до п.7 ст.62 Закону України "Про вищу освіту" академічну стипендію отримують студенти (курсанти), які згідно з рейтингом, складеним у вищому навчальному закладі за результатами семестрового контролю, здобули найкращі результати навчання.

Під час розгляду справи суду не надано належних письмових доказів на підтвердження доводів відповідача щодо втрати права студента ОСОБА_1 на одержання стипендії у зв'язку з семестровою успішністю. За таких обставин, суд вважає, що доводи відповідача по не нарахуванню та виплаті ОСОБА_1 стипендії за січень-лютий 2015 року є необґрунтованими та безпідставними.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 заборгованості по виплаті соціальної стипендії за період з 01.09.2014 року по 31.12.2014 року в сумі 1660 грн. та за період з січня-лютого 2015 року в сумі 2436 грн. та задовольняє позовні вимоги в цій частині.

Стосовно вимог про зобов*язання Харківського національного педагогічного університету імені Г.С.Сковороди проводити в подальшому виплату стипендії ОСОБА_1 в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожній особі гарантовано право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтями 214, 215 ЦПК України передбачено, що суд під час ухвалення рішення з'ясовує чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, яка правова норма підлягає до застосування.

В мотивувальній частині рішення зазначається чи були порушені не визнані або оспорювані права, свободи чи інтереси, за захистом яких особи звернулися до суду, а якщо були, то які.

Виходячи зі змісту вищевказаних положень процесуального закону, судовому захисту підлягають порушені права особи, а не можливість їх порушення в майбутньому та судове рішення ухвалюється щодо прав особи, які порушені, невизнані або оспорені.

Таким чином, рішення суду в частині зобов'язання відповідача на майбутнє виплачувати стипендію в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, не буде відповідати змісту законодавства, а відтак, в цій частині позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягнення судові витрати по оплаті судового збору на користь держави.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 60, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги заступника прокурора Київського району м. Харкова в інтересах неповнолітнього ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Стягнути з Харківського національного педагогічного університету імені Г.С.Сковороди на користь ОСОБА_1 заборгованість по виплаті соціальної стипендії за період з 01.09.2014 року по 31.12.2014 року в сумі 1660 грн. та за період з січня-лютого 2015 року в сумі 2436 грн., усього 4096 грн.

В задоволенні позовних вимог про зобов*язання Харківського національного педагогічного університету імені Г.С.Сковороди проводити в подальшому виплату стипендії ОСОБА_1 в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб - відмовити.

Стягнути з Харківського національного педагогічного університету імені Г.С.Сковороди на користь держави судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя -