Справа № 750/629/15-ц Провадження № 22-ц/795/1136/2015 Категорія цивільнаГоловуючий у I інстанції Карапута Л. В. Доповідач - Онищенко О. І.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2015 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіОСОБА_1,
суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3,
при секретарі:ОСОБА_4,
за участю:представника відповідача ОСОБА_5 - ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 30 квітня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_5, ОСОБА_8, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_9 про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири, -

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 просить скасувати рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 30 квітня 2015 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, посилаючись на його незаконність, необґрунтованість, порушення норм матеріального права.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 30 квітня 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_7 до ОСОБА_5, ОСОБА_8, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_9 про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири відмовлено.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що судом при постановленні рішення не враховані обставини викладені в позовній заяві.

В запереченнях на апеляційну скаргу представник ОСОБА_5 ОСОБА_6 просить відхилити апеляційну скаргу ОСОБА_7, а рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 30 квітня 2015 року залишити без змін.

В запереченнях на апеляційну скаргу представник ОСОБА_8 ОСОБА_10 просить відхилити апеляційну скаргу ОСОБА_7, а рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 30 квітня 2015 року залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача ОСОБА_5 ОСОБА_6, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

По справі встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 15 червня 1993 року позивачеві ОСОБА_7 на праві власності належала квартира АДРЕСА_1, реєстрація права власності у Чернігівському МБТІ була проведена 09 серпня 1993 року за реєстровим номером 16882.

10.06.2011 року Чернігівською філією Товариства з обмеженою відповідальністю "Юнор" було проведено аукціон (прилюдні торги), що оформлений протоколом № 261026 від 10.06.2011 року, з реалізації квартири АДРЕСА_2, що належала ОСОБА_7, переможцем аукціону визнано ОСОБА_5

Рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 06.08.2013 року визнано недійсним проведений Чернігівською філією Товариства з обмеженою відповідальністю "Юнор" аукціон (прилюдні торги) з реалізації квартири АДРЕСА_3, визнано незаконним свідоцтво про право власності ОСОБА_5 на зазначену квартиру, видане 15 липня 2011 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_11 (реєстраційний номер № 4635), що зареєстроване у електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 05 квітня 2012 року за реєстраційним № 11077234 (№ запису 16882 у книзі 213).

02.07.2013 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_9 було посвідчено договір купівлі-продажу спірної квартири, що був укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_8 та відповідно в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстроване рішення приватного нотаріуса ОСОБА_9 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 3573858 від 02.07.2013 року про реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_2 за ОСОБА_5 та рішення про реєстрацію прав та їх обтяжень (державну реєстрацію права власності) на квартиру АДРЕСА_2 за ОСОБА_8 від 02.07.2013 № 3576025.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 15.07.2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 1 жовтня 2014 року, в задоволенні позову ОСОБА_7 до ОСОБА_8, ОСОБА_12, ОСОБА_5 про визнання правочину недійсним, витребування майна з чужого незаконного володіння, визнання права власності на квартиру, усунення перешкод в користуванні квартирою та виселення, відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з відсутні правових підстав для задоволення позовних вимог про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_4 від 2 липня 2013 року, укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_8, оськільки позивачем не надано жодних беззаперечних доказів про те, що обидві сторони правочину діяли для виду при укладенні вказаного договору.

Такий висновок місцевого суду підтверджується матеріалами справи, яким суд дав правильну оцінку і не суперечить нормам матеріального та процесуального права, які регулюють спірні правовідносини. Посилання суду на ст. 234 ЦК України, ст.ст.10,60 ЦПК України слід визнати правильним.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти,користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Статтею 234 ЦК України передбачено, що фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювались цим правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним.

У фіктивних правочинах внутрішня воля сторін не відповідає зовнішньому її прояву, тобто сторони, укладаючи його, знають заздалегідь, що він не буде виконаний. Укладення фіктивного правочину завжди відбувається з певною метою і умисно. Фіктивний правочин не відповідає загальним підставам дійсності правочинів, зазначених у ч. 5 ст. 203 ЦК, оскільки не спрямований на реальне настання правових наслідків, обумовлених ним.

При розгляді таких справ необхідно враховувати, що ознака фіктивності повинна бути властива діям обох сторін правочину. Якщо одна сторона діяла лише "для вигляду", а інша намагалась досягти правового результату, то такий правочин не може бути визнаний фіктивним. При цьому позивач зобов'язаний довести відсутність в учасників правочину наміру створити юридичні наслідки на момент вчинення правочину, тобто тягар доказування фіктивності правочину лежить саме на ньому.

Частиною 3 статті 215 ЦПК України передбачено, що якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Статтею 204 ЦК України проголошено презумпцію правомірності правочину, яка може бути спростована лише з підстав, встановлених законом.

У пункті 24 Постанови Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06.11.2009 року N 9 роз'яснено, що для визнання правочину фіктивним необхідно встановити наявність умислу всіх сторін правочину. Судам необхідно враховувати, що саме по собі невиконання правочину сторонами не означає, що укладено фіктивний правочин. Якщо сторонами не вчинено будь-яких дій на виконання такого правочину, суд ухвалює рішення про визнання правочину недійсним без застосування будь-яких наслідків. У разі якщо на виконання правочину було передано майно, такий правочин не може бути кваліфікований як фіктивний.

Позивачем не доведено своїх доводів щодо фіктивності укладеного між відповідачами договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_5 від 02 липня 2013 року. Докази, на які посилається позивач спростовуються доводами відповідачів і наявними в матеріалах справи доказами, яким суд першої інстанції дав належну оцінку.

При встановлені фактичних обставин справи судом першої інстанції норми процесуального права не порушені. При ухваленні судового рішення правильно застосовані норми матеріального права у спірних правовідносинах.

Таким чином, суд обґрунтовано дійшов висновку про відсутність передбачених ст. 234 ЦК України підстав для визнання правочину недійсним.

Рішення суду постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування апеляційний суд не знаходить.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319, 324 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 відхилити.

Рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 30 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: