Номер провадження: 22-ц/785/4796/15
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Сидоренко І. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.06.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі: головуючого судді - Сидоренко І.П., суддів Погорєлової С.О., Цюри Т.В., при секретарі Колмакові В.І, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 13 травня 2014р. по справі за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

встановила:

04 лютого 2014р. представник ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позову представник позивача послався на те, що 28 серпня 2008р. між ТОВ «Український промисловий банк» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір за № 646-013/ФКВ-08, згідно якого остання отримала кредитні кошти у розмірі 21645доларів США строком до 27 серпня 2015р., із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11,6% річних. Зазначений кредит забезпечений порукою за договором поруки від 28 серпня 2008р. з ОСОБА_2

ПАТ «Дельта Банк» набув право вимоги по зазначеному кредитному договору за договором купівлі-продажу прав вимоги від 30 червня 2010р.

Оскільки в порушення умов договору відповідачі у встановлені строки кредит та інші передбачені договором платежі не сплатили, позивач просив суд стягнути на користь Банку солідарно з відповідачів заборгованість за кредитом у розмірі 188110грн.19коп., з яких тіло кредиту складає 124346грн.22коп.; відсотки - 56687грн.48коп. та комісія за ведення кредиту - 7076грн.49коп. і судові витрати (а.с.3-5,39).

Справа розглянута в заочному порядку.

Заочним рішенням суду від 13 травня 2014р. позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» задоволені. Судом стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитом у розмірі 124346грн.22коп., заборгованість по відсоткам в сумі 6687грн.48коп., комісія за ведення кредиту - 7076грн.49коп., а всього 188110грн.19коп. Стягнуто в рівних частках з ОСОБА_3, ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дельта Банк» судовий збір в сумі 1881грн.11коп. (а.с.62)

Ухвалою суду від 07 квітня 2015р. заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення суду залишено без задоволення (а.с.93).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставиться питання про скасування заочного рішення суду та прийняття нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог банку до нього, при цьому апелянт посилається на те, що судом першої інстанції не враховано, що договір поруки від 28 серпня 2008р. від його імені з ТОВ «Український промисловий банк» він не укладав, а підпис, що стоїть на договорі поруки не схожий на його та належить іншій людині. Суд першої інстанції не сповістив його належним чином про слухання даної справи, тому він був позбавлений можливості надати заперечення на позов та подати зустрічний позов про визнання договору поруки недійсним та таким, що насправді не мав місце (а.с.94-96).

ОСОБА_3 рішення суду не оскаржила.

Відповідно до вимог ч.3 ст.27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі зобовязані добросовісно здійснювати свої процесуальні прав і виконувати процесуальні обовязки.

З урахуванням вищевказаних вимог ЦПК України, з урахуванням тривалого знаходження справи в апеляційному провадженні, з урахуванням того, що апелянт ОСОБА_2 був неодноразово сповіщений про слухання справи в апеляційній інстанції, але він на залишені для нього повідомленнями про отримання судової повістки не зявляється, справу розглянуто у відсутності ОСОБА_2

Справа розглянута у відсутності представника ОСОБА_2 ОСОБА_4, який був належним чином сповіщений про слухання справи, та у відповідності до вимог ч.5 ст.76 ЦПК України вручення судової повістки представникові особи, яка бере участь у справі, вважається врученням повістки і цій особі (а.с.114).

Колегія суддів, заслухав суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд 1 інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Задовольняючи позов банку, суд першої інстанції виходив з того, що кредитний договір та договори поруки, іпотеки укладені у відповідності до вимог діючого законодавства, відповідачі допустили порушення умов договору і свої зобовязання за договором не виконують, що призвело до утворення заборгованості по кредиту.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, оскільки вони відповідають обставинам справи, зібраним доказам, яким суд дав належну оцінку та нормам ЦК України.

Судом першої інстанції були встановлені факти і відповідні їм правовідносини, які виникли між сторонами.

28 серпня 2008р. між ТОВ «Український промисловий банк» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір за №646-013/ФКВ-08, згідно умов якого банк надав ОСОБА_3 кредитні кошти в сумі 21645 доларів США строком до 27серпня 2015р., із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11,6% річних та комісії за надання кредиту 2,5% від суми кредиту та комісії за управління Кредитом 0,1% від суми кредиту, щомісячно протягом 84 місяців користування. Зазначений договір сторони підписали (а.с.6-12,13-14).

На забезпечення виконання кредитного договору, 28 серпня 2008р. між банком, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено договір поруки. Зазначеним договором була встановлена солідарна відповідальність боржника і поручителя перед кредитором, що відповідає вимогам ч.2 ст. 554 ЦК України (а.с.15).

Банком умови кредитного договору були виконані належним чином і ОСОБА_5 отримала кредитні кошти в сумі 21645долларів США, що підтверджується заявкою на видачу готівки за №3000/71 від 28 серпня 2008р. (а.с.22).

Відповідно договору купівлі-продажу прав вимоги від 30.06.2010р., ПАТ «Дельта Банк» набув право вимоги по зазначеному кредитному договору (а.с.28-32,33).

Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Судом було встановлено, що ОСОБА_3 не були виконані належним чином умови кредитного договору по поверненню кредитних грошових коштів, внаслідок чого перед банком за договором кредитування у неї виникла заборгованість по кредиту станом на 13грудня 2013р. у розмірі 188110грн.19коп., з яких тіло кредиту складає 124346грн.22коп., відсотки - 56687грн.48коп., комісія за ведення кредиту в сумі 7076грн.49коп. (а.с.23).

З матеріалів справи вбачається, що 09 січня 2014р. банк направляв на імя ОСОБА_3 та ОСОБА_2 листи-вимогу про погашення заборгованості за кредитом (а.с.24,25,26-27).

Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.525 ЦПК України, одностороння відмова від виконання договірного зобов'язання не допускається.

Згідно з ч. 1 ст. 553, ч. 1 ст. 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

За змістом указаних норм матеріального права поручитель хоча й пов'язаний із боржником певними зобов'язальними відносинами, є самостійним суб'єктом у відносинах із кредитором. Поручитель, зокрема, має право висувати заперечення проти кредитора і в тому разі, коли боржник від них відмовився або визнав свій борг (ч. 2 ст. 555 цього Кодексу).

Порука є спеціальним додатковим заходом майнового характеру, спрямованим на забезпечення виконання основного зобов'язання.

Підставою для поруки є договір, що встановлює зобов'язальні правовідносини між особою, яка забезпечує виконання зобов'язання боржника, та кредитором боржника.

Обсяг зобов'язань поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель.

Згідно із ч. 1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників, так і від будь-кого з них окремо. Правові наслідки порушення зобов'язання, забезпеченого порукою, передбачені ст. 554 ЦК України

На підставі викладеного, оцінюючі зібрані по справі докази в їх сукупності, виходячи із встановленого в судовому засіданні факту неналежного виконання ОСОБА_5 кредитних зобов'язань та з боку ОСОБА_2 умов договору поруки, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що пред'явлені позовні вимоги підлягають задоволенню.

Доводи апелянта відносно того, що він не підписував договір поруки від 28 серпня 2008р. нічим не підтверджені. А у задоволені клопотання представника ОСОБА_4 про призначення по справі судової почеркознавчої експертизи відмовлено.

Відповідач ОСОБА_2 не позбавлений можливості звернутися до правоохоронних органів із заявою щодо обставин, повязаних з укладенням договору поруки від 28 серпня 2008року і з проханням призначити відповідну почеркознавчу експертизу.

Статтею 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів.

Представник банку надав суду докази на підтвердження своїх позовних вимог, а відповідач ОСОБА_2 не надав суду апеляційної інстанції належних та допустимих доказів на підтвердження своїх заперечень щодо не укладання договору поруки з банком від 28 серпня 2008року, що підпис в зазначеному договорі виконаний не ним, а іншою особою. Інші доводи апеляційної інстанції не спростовують висновків суду першої інстанції.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, а доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 303,304, 307, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Заочне рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 13 травня 2014року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення.

Касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвали апеляційного суду шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: І.П.Сидоренко

Судді: Т.В.Цюра

ОСОБА_6