Справа № 199/2375/15-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

07 липня 2015 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Руденко В.В.,

при секретарі Коломієць Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту належності майна, визнання права власності на будівельні матеріали в порядку спадкування за законом,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про встановлення факту належності майна, визнання права власності на будівельні матеріали в порядку спадкування за законом, зазначивши, що 06 жовтня 2011 року помер його батько ОСОБА_3. На момент смерті ОСОБА_3 він перебував у шлюбі зОСОБА_2, шлюб з якою він уклав 16 лютого 2002 pоку. В строки визначені законом для подачі заяви про прийняття спадщини він подав заяву до Четвертої Дніпропетровської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті батька. Коло спадкоємців першої черги після смерті ОСОБА_3 складається знього, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_2.ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відмовилися від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 0.0. на користь позивача.

Все своє життя його батько працював майстром або виконробом на монтажно-будівельних роботах.З отриманої інформації від знайомих батька позивачу стало відомо, що ОСОБА_3 встановив металевий гараж для обслуговування особистих автомобілів за місцем знаходження нерухомого майна своєї дружини ОСОБА_2 в районі будинку по вул. Героїв Сталінграду № 8Е в м. Дніпропетровську. Як йому стало відомо від сусідів гараж зварювали не на місці, а привезли вже на місце готовим. На теперішній час вказаним гаражем користується відповідач, яка відмовляється надати позивачу документи на вказаний гараж. У звязку з раптовою смертю, за час свого життя ОСОБА_3 0.0. на даний гараж не оформив право власності у встановленому порядку, не ввів його в експлуатацію та не визнав за собою право власності на нього.

У звязку з цим, позивач просить суд встановити факт, що будівельні матеріали, які були використані в процес будівництва конструкції металевого гаража розмірами 3,0 м * 5,0 м , що розташований за адресою: м. Дніпропетровськ, напроти будинку по вул. Героїв Сталінграду буд.8Е належали на праві сумісної власності ОСОБА_3, який помер 06.10.2011 року та ОСОБА_2. А також визнати за позивачем право власності в порядку спадкування за законом після смерті батька на 3/8 частини будівельних матеріалів, які були використані в процесі будівництва гаражу, а також визнати за позивачем право власності на 4/8 частини будівельних матеріалів в порядку поділу спільного майна подружжя, на 1/8 частину в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка.

У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, надали суду пояснення аналогічні викладеним у позові, просили його задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечувала в повному обсязі, зазначивши, що до вказаного гаражу, ні відповідач, ні її покійний чоловік не має ніякого відношення, оскільки вказаний гараж будувався на кошти сина відповідача та перебуває в користуванні останнього..

Вислухавши пояснення всіх учасників процесу, дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що батько позивача, ОСОБА_3, який з 16 лютого 2002 року перебував у шлюбі з відповідачем по справі, помер 06 жовтня 2011 року.

Згідно ч. 1. ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом маютьдіти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Сторони по справі є спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_3, які прийняли спадщину в установленому законом порядку.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтями 10, 11, 60 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Відповідно до статті 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до частини 2 статті 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Як було встановлено в ході розгляду справи, позивачем по справі не надано належних та допустимих доказів, як того вимагає ст. 60 ЦПК України, на підтвердження факту набуття ОСОБА_3, який помер 06 жовтня 2011 року, права власності на будівельні матеріали, які були використані в процесі будівництва конструкції металевого гаража, що розташований за адресою: м. Дніпропетровськ, напроти будинку по вул. Героїв Сталінграду буд.8Е. Докази, які надав позивач, а саме фотокартки, свідчать лише про наявність такого гаражу, що не заперечувалось представником відповідача у судовому засіданні, а не про належність на законних підставах вказаного майна, а саме будівельних матеріалів, померлому батькові позивача. Всі інші докази, а саме копія трудової книжки спадкодавця, технічні параметри автомобіля спадкодавця, копія технічного паспорту будинку по вул. Поштовій,18 в м. Дніпропетровську,відповіді Дніпропетровської міської ради щодо відсутності дозволу на розміщення спірного гаражу є неналежними, оскільки не стосуються предмету доказування, а саме права власності спадкодавця ОСОБА_3 на будівельні матеріали, які були використані при будівництві металевого гаражу, розташованого за адресою: м. Дніпропетровськ, напроти будинку по вул. Героїв Сталінграду буд.8Е

А отже, виходячи в вищевказаного, суд не вбачає законних та обґрунтованих підстав для задоволення позовних вимог позивача.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне судові витрати віднести за рахунок позивача.

Керуючись ст.ст. 5, 10, 212, 213-215 ЦПК України, ст.ст. 328, 1218 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

У позовних вимогах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту належності майна, визнання права власності на будівельні матеріали в порядку спадкування за законом, - відмовити.

Судові витрати віднести за рахунок позивача.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі у десятиденний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Суддя В.В. Руденко