ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/5377/14-ц
Провадження № 2/210/365/15
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"21" травня 2015 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого-судді Костенко В. В.

при секретарі Панчук О. І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Служба у справах дітей Виконкому Дзержинської районної у місті ради, про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів на утримання дитини, суд -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що він з відповідачкою по справі перебував у фактичних шлюбних відносинах з 2010 року. У сторін ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась дитина ОСОБА_4. Після народження дитини, відповідачка ухилялась від виконання своїх материнських обов'язків, не доглядала дитину, не піклувалась про неї, вживала спиртні напої, не ночувала вдома. Фактично дитину доглядав позивач та його мати ОСОБА_5 07.03.2015 року відповідачка віддала дитину позивачу, оскільки в неї виникли стосунки з іншим чоловіком. У зв'язку з цим, позивач просить суд позбавити батьківських прав ОСОБА_3, та стягнути з неї аліменти на утримання дитини.

Позивач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву в якій просив розглянути справу без його участі.

Представник позивача також в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити.

Відповідачка також не була присутня в судовому засіданні, надала заяву, в якій просить розглянути справу без її участі.

Третя особа - орган опіки в особі служби у справах дітей виконкому Дзержинської районної у місті ради до початку судового засідання надали заяву, в якій просять проводити судове засідання без їх участі, у зв'язку з тим, що мати дитини надала до суду заяву про подальші слухання справи за її відсутності. Також зазначили, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі, зазначають, що у разі позитивного вирішення даного питання дитина буде продовжувати проживати в родині батька ОСОБА_2.

В зв'язку з чим, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності зазначених осіб.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Так, судом встановлено, що в свідоцтві про народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 батьками записані : ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 4).

Згідно повідомлення, адресованого ОСОБА_5 та ОСОБА_7 Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області , убачається, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, було визнано батьківство відносно дитини, народженої 21 червня 2012 року ОСОБА_3 (а.с. 5).

Відповідно довідки №218 ОСОБА_2 навчається в Центрі підготовки і перепідготовки робітничих кадрів №1 м. Кривий Ріг на денному відділенні за рахунок державного бюджету з 01.09.2014 року по 30.06.2015 рік за професією: маляр, штукатур, лицювальник-плиточник (а.с. 32).

Крім цього, ОСОБА_2 має місце реєстрації (а.с. 33); проходить стажування на посаду молодшого менеджера (а.с. 11); має позитивні характеристики (а.с. 34, 35, 36, 37); до кримінальної відповідальності не притягувався, не знятої чи не погашеної судимості не має, в розшуку не перебуває (а.с. 31).

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 навчається в Центрі освіти, має низькі досягнення в навчанні, є спокійною, врівноваженою та дружелюбною (а.с. 38).

Згідно побутової характеристики, ОСОБА_3 за місцем реєстрації не проживає, не працює, має маленьких дітей, середньої освіти не має (а.с. 39).

ОСОБА_3 проживає на території сільської ради в селі Троїцько-Сафонове без реєстрації, періодично. Більшість часу проживає без дитини. Зарекомендувала себе, як людина, яка не приймає участі в житті села, не цікавиться життям односельців, без ініціативна, веде пасивний спосіб життя. Серед населення не користується повагою. На критику зі сторони органу влади, а також населення реагує адекватно (а.с. 47).

Також, в матеріалах справи маються розписки, написані власноруч : ОСОБА_2, про те, що він бере на виховання спільну доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 17), та ОСОБА_3, про те, що вона віддає на виховання та утримання свою доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 її батьку ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, але з умовою, що вона від доньки не відмовляється та має право в будь-який час взяти доньку до себе (а.с. 18).

Згідно Акту обстеження умов проживання №1086 від 23.09.2014 року, який було складено при проведенні обстеження житлово-побутових умов проживання малолітньої ОСОБА_4 на підставі заяви гр. ОСОБА_2 в зв'язку з позбавленням батьківських прав її матері ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1, було встановлено: санітарно-гігієнічні умови проживання визнані задовільними; дитина забезпечена усім необхідним - речами, одягом, взуттям, продуктами харчування, мається окреме ліжко, стіл, шафа для речей (а.с. 30).

Службою у справах дітей надано Висновок, з якого вбачається, що виходячи з інтересів малолітньої ОСОБА_4, керуючись ст. 164 СК України, виконком районної у місті ради вважає за доцільне позбавити гр. ОСОБА_3, 1996 року народження відносно малолітньої доньки.Із даного висновку також убачається, що відповідачка ОСОБА_3 також була позбавлена батьківських прав відносно іншої дитини ОСОБА_9 , 2014 року народження.

Відповідно до ст. 51 Конституції України, кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Зокрема, у ч. 2 зазначеної статті Основного Закону зазначається, що батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття.

Згідно до ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, яка є частиною національного законодавства України, батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до положень цієї Конвенції, дитина, враховуючи її фізичну й розумову незрілість, потребує спеціальної охорони та турботи, як до, так і після народження.

Згідно ст. 152 Сімейного Кодексу України право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом.

Частини 1, 2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» передбачають, що дитина, яка проживає окремо від одного з батьків, має право на підтримання з ним регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні, мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме її нормальному вихованню.

У відповідності до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї.

Частиною другою статті 157 Сімейного Кодексу України передбачено, що той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

Згідно з ч. 4 ст. 155 Сімейного Кодексу України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ч. 1 п. 2 ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Відповідно до ст. 165 Сімейного Кодексу України з позовом про позбавлення батьківських прав можуть звернутися: один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина; заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, у якому вона перебуває; орган опіки та піклування; прокурор; сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 15 постанови від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей; ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Отже, позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст.166 Сімейного Кодексу України). Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків, а також спрямоване насамперед на захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і є засобом стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов'язків.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (див. рішення у справі Olsson v. Sweden (N 2), від 27 листопада 1992 року, Серія A, N 250, ст. 35 - 36, п. 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров'ю чи розвитку дитини (рішення від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України»).

Таким чином, після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, враховуючи поведінку Відповідача, який ухиляється від виконання своїх обов'язків, а саме: не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не забезпечує необхідне харчування, медичний догляд, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей, не виявляє інтересу до внутрішнього світу дитини, не створює умов для отримання нею освіти, суд дійшов висновку про необхідність позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав відносно неповнолітньої дитини - ОСОБА_4.

На підставі викладеного, ст.ст.150, 155, 164, 166, 180, 182 СК України, керуючись ст.ст.15, 30, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд , -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Служба у справах дітей Виконкому Дзержинської районної у місті ради, про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів на утримання дитини - задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, відносно доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, аліменти на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи стягнення від дня пред'явлення позову, з 26.09.2014 року і до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, на користь держави судовий збір в розмірі 243,60 грн..

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Дзержинський районний суд м. Кривого Рога шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь у розгляді справи, але не були присутні при його проголошенні у той же строк із дня отримання його копії.

Суддя: В. В. Костенко