АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/5254/15 Справа № 192/1829/14 Головуючий у 1 й інстанції - Омелюх В. М. Доповідач - Ремез В.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі :

головуючого судді - Ремеза В.А.

суддів - Міхеєвої В.Ю., Свистунової О.В.,

за участю секретаря - Видюкової Ю.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську

цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (далі по тексту ПАТ «Державний ощадний банк України»),

на заочне рішення Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 25 березня 2015 року за позовом ПАТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки, -

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2014р. ПАТ «Державний ощадний банк України» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки, посилаючись на те, що 05.09.2007р. між ВАТ «Державний ощадний банк України» ОСОБА_2 був укладений кредитний договір №1852/1 про надання останньому споживчого кредиту в сумі 30 000грн. на десять років зі сплатою відсотків у розмірі 20% річних та остаточним строком повернення кредиту до 04.09.2017р.

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 05.09.2007р. між Банком та ОСОБА_2 було укладено іпотечний договір, згідно п. 1.1 якого предметом іпотеки є нерухоме майно - трикімнатна квартира 2, загальною площею 53,6кв.м, житловою площею 34,4кв.м, вартістю 47 809грн., яка розташована в АДРЕСА_1, і укладеним іпотечним договором передбачено, що у випадку невиконання та неналежного виконання зобов'язання за кредитним договором та/або іпотечним договором, в тому числі зобов'язання в цілому або в будь-якій його частині, якщо прострочення строку будь-якого з платежів або його частини становить більше 2 місяців, іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

В порушення умов кредитного договору відповідач зобов'язання по поверненню кредиту, сплаті відсотків за користування кредитними коштами належним чином не виконав, в зв'язку з чим станом на 26.06.2014р. утворилася заборгованість за кредитом в сумі 32 912,25грн., з яких 10 000грн. - поточна заборгованість за кредитом, 2 598,09грн. - прострочена основна сума боргу за кредитом, 189,96грн. - поточна заборгованість по відсоткам, 382,96грн. - пеня за порушення строків платежів за тілом кредиту, 570,45грн. - пеня за порушення строків платежів за відсотками, 56,18грн. - пеня за порушення строків платежів по комісії за супроводження кредиту, 11 952,25грн. - неустойка за невиконання п. 7.3 іпотечного договору, 259,81грн. - неустойка за невиконання п. 7.2. іпотечного договору, 35,28грн. - 3% річних за несвоєчасну сплату основного боргу, 93,69грн. - 3% річних за несвоєчасну сплату відсотків, 9,23грн. - 3% річних за несвоєчасну сплату комісії за супроводження кредиту, 3 336,89грн. - втрати від інфляції за рахунок несвоєчасної сплати основного боргу, 3 263,65грн. - втрати від інфляції за рахунок несвоєчасної сплати відсотків, 148,81грн. - втрати від інфляції за рахунок несвоєчасної сплати комісії за супроводження кредиту, 15грн. - поточна заборгованість за супроводження кредиту.

У зв'язку з порушенням боржником умов кредитного договору, позивач просив звернути стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, визначити спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом продажу банком як іпотекодержателем від свого імені предмета іпотеки будь-якій особі - покупцеві за початковою ціною не менше 110 780грн., надавши Банку право на подання та отримання у будь-яких установах, а також у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстрації права власності на нерухоме майно та нотаріусів, будь-яких документів (їх копій, дублікатів, витягів з державних реєстрів, довідок) необхідних для продажу нерухомого майна, яке є предметом іпотеки.

Заочним рішенням Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 25 березня 2015 року в задоволенні позову ПАТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ «Державний ощадний банк України» просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги Банку, посилаючись на те, що рішення є не незаконним і необґрунтованим, таким що винесено з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду, в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 05.09.2007р. між ВАТ «Державний ощадний банк України», правонаступником якого є ПАТ «Державний ощадний банк України», та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір №1852/1 про надання останньому на споживчі цілі кредиту в сумі 30 000грн. зі сплатою 20% річних за користування кредитом строком на 10 років з терміном остаточного погашення не пізніше 04.09.2017р., відповідно до п.1.1 якого Банк зобов'язався передати позичальникові грошові кошти, а позичальник згідно п.3.3 кредитного договору зобов'язався належним чином виконати взяті на себе зобов'язання за кредитним договором та повернути кредит, а також своєчасно сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі на умовах та в строки, визначені договором, а у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником взятих на себе зобов'язань сплатити штрафні санкції та відповідати всіма власними коштами та майном по своїх зобов'язаннях, що випливають з даного договору.

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між Банком та ОСОБА_2 05.09.2007р. було укладено нотаріально посвідчений державним нотаріусом Солонянської державної нотаріальної контори Супруненко А. М. за реєстровим №3952 договір іпотеки, відповідно до якого ОСОБА_2 надав в іпотеку належне йому на праві власності нерухоме майно - АДРЕСА_1 загальною площею 53,6кв.м., вартістю 47 809грн.

Згідно п.3.2.3 кредитного договору №1852/1 від 05.09.2007р. та розділу 6 договору іпотеки від 05.09.2007р., у випадку невиконання зобов'язань, передбачених кредитним договором, Банк як позикодавець та іпотекодержатель має право з метою задоволення своїх вимог по виконанню позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором, звернути стягнення на предмет іпотеки у вигляді квартири, яка належить на праві власності позичальнику.

Іпотека за договором іпотеки підлягає державній реєстрації в порядку та строки, передбачені чинним законодавством, а реалізація предмету іпотеки здійснюється відповідно до умов договору та законодавства України, при цьому вартість предмету іпотеки, згідно п. 1.1 в разі його реалізації буде визначатися за цінами, що реально склалися на ринку на момент реалізації предмету іпотеки.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Згідно із ч. 3 ст. 39 Закону України «Про іпотеку» суд вправі відмовити у задоволенні позову іпотекодержателя про дострокове звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо допущене боржником або іпотекодавцем, якщо він є відмінним від боржника, порушення основного зобов'язання чи іпотечного договору не завдає збитків іпотекодержателю і не змінює обсяг його прав.

Відповідно до роз'яснень в п. 41 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» при вирішенні спору про звернення стягнення на предмет іпотеки суд має дати оцінку співмірності суми заборгованості за кредитом та вартості іпотечного майна, якщо допущене боржником або іпотекодавцем, якщо він є відмінним від боржника, порушення основного зобов'язання чи іпотечного договору не завдає збитків іпотекодержателю і не змінює обсяг його прав.

Оскільки вказане положення закону є оціночним, то суд має належним чином його мотивувати, співставити обставини зі змістом цього поняття, визначитись, чи не суперечить його застосування загальному змісту та призначенню права, яким урегульовано конкретні відносини (зокрема, про право на першочергове задоволення вимог за рахунок предмета застави), та врахувати загальні засади цивільного законодавства - справедливість, добросовісність та розумність (п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України).

Розглядаючи справу, суд першої інстанції встановив, що відповідачем було порушено умови укладеного кредитного договору, у зв'язку з чим заборгованість за кредитним договором станом на 26.06.2014р. склала 32 912,25грн., при цьому прострочена заборгованість по тілу кредиту, процентах та пені в сукупності складає лише 3 797,64грн., а вартість предмету іпотеки, на який позивач просить звернути стягнення, станом на 10.06.2014р. складає 110 780грн., тобто більше ніж в три рази вища від загальної суми заборгованості з урахуванням майбутніх платежів в межах строку дії кредитного договору до 04.09.2017р.

Встановивши вказані обставини, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про відмову позивачу в задоволенні позовних вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки оскільки сума заборгованості, вказана позивачем є неспівмірною з вартістю предмета іпотеки, і рішення суду є законним та обґрунтованим.

Доводи ПАТ «Державний ощадний банк України» просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги Банку, посилаючись на те, що рішення є не незаконним і необґрунтованим, таким що винесено з порушенням норм матеріального і процесуального права з посиланням на те, що судом не було враховано, що порушивши умови укладеного кредитного договору відповідач завдав збитки Банку безпідставні та зводяться до тлумачення апелянтом як обставин, так і норм права на свою користь та не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині рішення на підставі зібраних по справі доказів та оцінених в порядку ст. 212 ЦПК України щодо співмірності вчинених боржником за кредитним договором порушень за укладеним договором та наслідками для Банку що настали за цим порушенням, а саме, що прострочена заборгованість по тілу кредиту, процентах та пені в сукупності складає лише 3 797,64грн., і наведене свідчить, що заявлені вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки не є співмірними поточній заборгованості за кредитним договором.

Таким чином колегія суддів вважає, що рішення суду відповідає ст. 213 ЦПК України і підлягає залишенню без змін, а апеляційну скаргу ПАТ «Державний ощадний банк України» слід відхилити.

Керуючись ст.ст. 303,304,308,315 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ПАТ «Державний ощадний банк України» відхилити.

Рішення Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 25 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду вступає в силу з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Судді