Справа № 340/213/15-ц
Провадження № 22-ц/779/1385/2015
Головуючий у 1 інстанції Данилюк М. П.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2015 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Соколовського В.М.,

суддів: Беркій О.Ю., Пнівчук О.В.,

секретаря Турів О.М.,

з участю: апелянта ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Верховинського районного суду від 18 травня 2015 року, -

в с т а н о в и л а :

У квітні 2015 року ОСОБА_2 звернулась в суд з вказаним позовом, посилаючись на те, що рішенням Верховинського районного суду від 07.05.2012 року задоволено її позов про стягнення аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей. Аліменти визначалися в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття. До суду із заявою про звернення судового рішення до виконання вона не зверталася та виконавчого листа не отримувала. Відповідач добровільно, але нерегулярно, сплачував їй аліменти по 500-600 грн. на двох дітей, однак даних коштів їй не вистачає на їх утримання. Добровільно збільшити розмір аліментів відповідач не бажає, на час винесення рішення суду дітям було ОСОБА_4 - 4 роки, ОСОБА_5 -3 роки. За цей час діти виросли, пішли до садочка і до школи та відповідно виросли і витрати на їх утримання, внаслідок чого погіршилося її матеріальне становище. Крім того їй стало відомо, що відповідач після їх розлучення розпочав будувати будинок, що підтверджує рівень його заробітків та платоспроможність. Просить стягувати з відповідача на її користь на утримання двох неповнолітніх дітей аліменти в твердій грошовій сумі по 750 грн. щомісячно на кожну дитину.

Рішенням Верховинського районного суду від 18 травня 2015 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із даним рішенням, вважаючи його незаконним та необґрунтованим, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу. Зазначає, що суд не дав належної оцінки її доводам, викладеним у позовній заяві, а тому дійшов неправильного висновку, що відсутні підстави для збільшення розміру аліментів відповідно до ст.192 Сімейного кодексу України. Також зазначає, що суд не врахував, що на її утриманні перебуває ще одна неповнолітня дитина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. Просить судове рішення скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення її позовних вимог.

В судовому засіданні ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримала з наведених у ній мотивів та просила її задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 заперечив проти задоволення апеляційної скарги та просив її відхилити, вважаючи рішення суду законним та обґрунтованим.

Вислухавши доповідача, пояснення сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам рішення суду не відповідає.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд виходив з того, що обставини, передбачені ст.192 СК України, які є підставою для збільшення розміру аліментів, а саме: зміна матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я сторін та інші суттєві обставини, які б могли стати підставою для збільшення розміру аліментів, відсутні.

Однак такий висновок суду є помилковим, не відповідає обставинам справи.

Судом встановлено, що рішенням Верховинського районного суду від 07.05.2012 року з відповідача на користь позивача присуджено аліменти на утримання дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 1/3 частини заробітку щомісячно на кожну дитину, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стягнення аліментів розпочато з 10.04.2012 року (а.с.9).

Заборгованість по аліментах відсутня, так як позивачка після винесення рішення про стягнення з відповідача на її користь аліментів до суду про видачу їй виконавчого листа не зверталася і аліменти відповідач сплачував їй добровільно, тоді коли мав таку можливість.

Суд першої інстанції зазначив у рішенні, що ОСОБА_2 в судовому засіданні підтвердила, що стан здоров'я її та дітей, на утримання яких стягуються аліменти з відповідача, матеріальне становище, сімейний стан не змінились. Такий висновок не відповідає обставинам справи.

Суд не взяв до уваги пояснення позивачки, в яких вона зазначала, що на час винесення рішення суду у 2012 році їхнім спільним дітям було: ОСОБА_4 - 4 рочки, ОСОБА_5 - 3 рочки. З того часу діти виросли, почали відвідувати підготовчу групу і школу та, відповідно, виросли витрати на їх утримання.

Крім того суд на дав оцінки доводам позивачки, що стосуються значного збільшення цін на одяг, взуття, продукти харчування та засоби гігієни, у зв'язку з чим за сплачені відповідачем аліменти вона не може купити двом дівчаткам навіть літнього взуття, не говорячи вже про інші потреби дітей.

Суд зазначив, що позивачка отримує державну соціальну допомогу малозабезпеченим сімям, однак не досліджував розміру даної допомоги, позивачка ж стверджує, що розмір такої допомоги не збільшився, що не спростовано відповідачем.

Суд необґрунтовано взяв до уваги акт обстеження матеріально-побутових умов (а.с.21). Зазначені у даному акті відомості щодо доходів відповідача не відповідають дійсності. Зокрема, у акті зазначено, що відповідач ніде не працює, доходів не має жодних. Проте це суперечить іншим обставинам справи. Так, у позовній заяві позивачка зазначала, що відповідач сплачував їй аліменти по 500-600 грн. в добровільному порядку, тому вона й не зверталась до суду за отриманням виконавчого листа, чого не заперечував і відповідач у суді першої інстанції, а в засідання апеляційного суду визнав, що має тимчасові заробітки. Отже, у відповідача є доходи, хоча і неофіційні, які дають йому можливість сплачувати аліменти у вищевказаній сумі.

Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 181 даного кодексу передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч.1 ст.184 СК України).

Згідно п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них.

Згідно зі ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.

Враховуючи вищевказані обставини та норми матеріального права, апеляційний суд приходить до висновку, що після постановлення рішення суду про стягнення аліментів матеріальний стан позивачки та дітей змінився, значно збільшилися витрати на утримання доньок.

Визначаючи розмір аліментів, апеляційний суд враховує матеріальне становище платника та одержувача аліментів, їх стан здоров'я, відсутність у відповідача постійного доходу, з огляду на що приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково, присудивши стягнення з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі по 500 грн. на кожну дитину. При цьому апеляційний суд не приймає доводи позивачки про те, що на її утриманні знаходиться ще одна неповнолітня дитина (ОСОБА_6І.), оскільки, як видно із довідки (а.с.11), відповідач не є її батьком, а тому у нього не має передбаченого законом обов'язку про її утримання.

Враховуючи роз'яснення, дане у п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" колегія суддів вважає, що у новому розмірі аліменти слід стягувати з дня набрання рішенням апеляційного суду законної сили.

За таких обставин висновок суду першої інстанції про відсутність підстав, передбачених ст.192 СК України для збільшення розміру аліментів, є помилковим.

Таким чином рішення суду першої інстанції відповідно до ст.309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову із вищенаведених мотивів.

Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Керуючись ст. ст.307, 309, 313, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Верховинського районного суду від 18 травня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі по 500 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення дітьми повноліття, починаючи з дня набрання даним рішенням законної сили.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави 243 грн. 60 коп. судового збору.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий В.М. Соколовський

Судді: О.Ю. Беркій

ОСОБА_7