У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

Ситнік О.М., Горелкіної Н.А., Євграфової Є.П.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства «ПІРЕУС БАНК МКБ» до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет іпотеки, за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «ПІРЕУС БАНК МКБ» на рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 01 вересня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 18 листопада 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2014 року Публічне акціонерне товариство «ПІРЕУС БАНК МКБ» (далі - ПАТ «ПІРЕУС БАНК МКБ») звернулося до суду з позовом, у якому зазначало, що 20 листопада 2006 року між ним та ОСОБА_5 укладений кредитний договір № 36/2006-1, відповідно до умов якого останній отримав кредит у розмірі 60 тис. євро зі сплатою 14 % річних.

На забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 08 листопада 2006 року між банком, ОСОБА_5, ОСОБА_6 укладений договір іпотеки, відповідно до умов якого ОСОБА_6 надала в іпотеку банку нерухоме майно - дві земельні ділянки: земельну ділянку, площею 0,25 га, призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку, та земельну ділянку, площею 0,2780 га, призначена для особистого селянського господарства, розташовані по АДРЕСА_1 Мукачівського району Закарпатської області.

ОСОБА_5 не виконав належним чином зобов'язання за кредитним договором, у зв'язку з чим станом на 31 січня 2014 року утворилася заборгованість у розмірі 109 394,98 євро, яку банк просив стягнути з ОСОБА_5

Також на погашення вказаної заборгованості банк просив звернути стягнення на предмет іпотеки, шляхом продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за ціною, не нижчою за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 01 вересня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 18 листопада 2014 року, позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ПАТ «ПІРЕУС БАНК МКБ» заборгованість та штрафні санкції за кредитним договором від 20 листопада 2006 pоку № 36/2006-1 у розмірі 24 124,78 євро. Звернуто стягнення на належне на праві власності ОСОБА_6 нерухоме майно, передане за договором іпотеки від 08 листопада 2006 року № 36/2006-2 в іпотеку ПАТ «ПІРЕУС БАНК МКБ» на забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_5 за кредитним договором від 20 листопада 2006 року 36/2006-1 шляхом реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах за початковою ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій, а саме: земельну ділянку, площею 0,25 га, призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку, та земельну ділянку, площею 0,2780 га, призначену для особистого селянського господарства, розташовані по АДРЕСА_1 Мукачівського району Закарпатської області. Вирішено питання про розподіл судових витрат. У задоволенні іншої частини позову відмовлено.

У касаційній скарзі ПАТ «ПІРЕУС БАНК МКБ», посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалу суду апеляційної інстанції та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга не може бути задоволена з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Із матеріалів справи вбачається, що 20 листопада 2006 року між Відкритим акціонерним товариством «Міжнародний комерційний банк» (далі - ВАТ «Міжнародний комерційний банк»), правонаступником якого є ПАТ «ПІРЕУС БАНК МКБ», та ОСОБА_5 укладений кредитний договір

№ 36/2006-1, відповідно до пункту 1.1 якого останній отримав кредит у розмірі 60 тис. євро зі сплатою 14 % річних строком до 19 листопада 2011 року (а. с. 5−7).

Згідно з додатком № 1 до кредитного договору від 20 листопада

2006 року № 36/2006-01 ВАТ «Міжнародний комерційний банк», правонаступником якого є ПАТ «ПІРЕУС БАНК МКБ», та ОСОБА_5 погоджено графік погашення кредиту (євро), згідно з яким щомісячне погашення платежів склало 1667 євро, останній платіж до 19 листопада 2011 року - 1655 євро (а. с. 66).

На забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 08 листопада 2006 року між банком, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 укладений договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Мукачівського районного нотаріального округу Закарпатської області Вімерт В.В., зареєстрований у реєстрі за № 2274, відповідно до умов якого відповідачі передали в іпотеку банку нерухоме майно - дві земельні ділянки: площею 0,25 га, призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку, та площею 0,2780 га, призначену для особистого селянського господарства. Земельна ділянка належить на праві власності ОСОБА_6 на підставі державного акта від 20 березня 2003 року НОМЕР_1, виданого Зняцівською сільською радою на підставі рішення 3 сесії 23-го скликання

від 10 жовтня 1998 року, та розташована за адресою: АДРЕСА_1 Мукачівський район, Закарпатська область. Сторони договору іпотеки оцінили предмет іпотеки у 200 тис. грн (а. с. 8-14).

У зв'язку з неналежним виконанням ОСОБА_5 зобов'язань за кредитним договором, станом на 30 січня 2014 року утворилася заборгованість у розмірі 109 394,98 євро, з якої: заборгованість за кредитом - 60 тис. євро; заборгованість за відсотками за користування кредитом - 48 924,56 євро; пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 470,42 євро (а. с. 15-16).

Відповідно до ст. ст. 1049, 1050 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у тій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України.

Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку.

Встановлено, що представник відповідачів у судовому засіданні заявив клопотання про застосування позовної давності та визнав стягнення суми боргу у розмірі 24 124,78 євро та не заперечував проти звернення стягнення на земельну ділянку площею 0,2780 га, призначену для особистого селянського господарства (а. с. 44, 45, 54, 85).

З розрахунку заборгованості ОСОБА_5 за кредитним договором

від 20 листопада 2006 року вбачається, що у період з 16 по 31 жовтня 2008 року відповідач перерахував банку 75,47 євро на погашення відсотків за користування кредитними коштами і з цього часу не сплачував позивачеві щомісячні платежі за кредитом та проценти за користування кредитом, тобто порушення позичальником зобов'язань за даним кредитним договором почалися з

15 листопада 2008 року з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції, з яким погодився і апеляційний суд, правильно дійшов висновку про те, що початковий момент перебігу позовної давності за вимогами, що складаються із сукупності прострочених щомісячних зобов'язань, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу, що відповідає правовій позиції, викладеній у Постанові Верховного Суду України від 06 листопада 2013 року у справі № 6-116цс13.

Крім того, задовольняючи частково позов банку, судами було правильно звернуто стягнення на предмет іпотеки на підставі ст. 39 Закону України «Про іпотеку».

Доводи касаційної скарги на правильність висновків судів не впливають та їх не спростовують.

Згідно ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судами першої та апеляційної інстанцій при розгляді справи дотримано вимоги закону, у зв'язку з чим колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити, а судові рішення залишити без змін.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «ПІРЕУС БАНК МКБ» відхилити.

Рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 01 вересня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 18 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

Ситнік О.М., Горелкіна Н.А., Євграфова Є.П.