Справа № 161/2159/15-ц Головуючий у 1 інстанції: Кирилюк В.Ф.
Провадження № 22-ц/773/737/15 Категорія: 20 Доповідач: Данилюк В. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2015 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого судді Данилюк В.А.,

суддів Подолюка В.А., Киці С.І.,

при секретарі Вергуну Т.С.,

з участю: представника позивача Мартинюка С.І.,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «УА Брук» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за апеляційною скаргою позивача товариства з обмеженою відповідальністю «УА Брук» (Далі-ТзОВ «УА Брук») на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 березня 2015 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 березня 2015 року в задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю «УА Брук» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості відмовлено.

Не погоджуючись із ухваленим судовим рішенням, позивач ТзОВ «УА Брук» подав апеляційну скаргу. Посилається на неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги повністю.

В даному судовому засіданні представник позивача Мартинюк С.І. апеляційну скаргу підтримав, представник відповідача ОСОБА_2 апеляційну скаргу заперечив.

Заслухавши осіб, які брали участь у справі, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем пропущений строк позовної давності, належних та допустимих доказів на підтвердження поважності причин пропуску ним позовної давності суду не надано.

Судом встановлено, що 30 березня 2011 року між ТОВ «УА Брук» та ОСОБА_3 був укладений усний договір купівлі-продажу автобетономішалки «Mersedes-benz 3234 1172» вартістю 85234,50 грн.

На виконання вищевказаного договору ТОВ «УА Брук» передало відповідачу автобетономішалку, що підтверджується видатковою накладною № 38 від 30 .03.2011 року.

Відповідач вартість отриманого товару не оплатив, направлену йому позивачем 20.01.2015 року вимогу про погашення заборгованості у семиденний строк не виконав.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Представником відповідача подано суду заяву про застосування позовної давності до вирішення даного спору.

Згідно ч. 3 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

У зобов'язаннях, в яких строк виконання не встановлено або визначено моментом вимоги кредитора, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст. ст. 252-255 ЦК України.

При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Зазначена правова позиція сформульована у постанові Судової палати у цивільних та господарських справах Верховного Суду України від 06 листопада 2013 по справі № 6- 116цс1З.

Висновок суду, що перебіг позовної давності почався з 30 березня 2011 року, коли ОСОБА_3 прийняв товар та зобов'язався оплатити його вартість, а у відповідача виникло право звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, відповідає встановленим обставинам справи та вимогам закону.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про застосовування строку позовної давності, який ТОВ «УА Брук» було пропущено і позивачем не надано доказів поважності його пропуску та не заявлено клопотання про його поновлення, а тому відмовив останньому у задоволенні позову з цих підстав.

Доводи апеляційної скарги про те, що перебіг строку позовної давності по стягненню боргу за даним договором розпочався з моменту невиконання відповідачем ОСОБА_3 письмової вимоги ТОВ «УА Брук» про погашення заборгованості від 20.01.2015 року, є власним трактуванням чинного законодавства і не заслуговує на увагу, оскільки відповідно до вимог ч. 1 ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. З огляду на дану норму перебіг позовної давності розпочався з дня видачі видаткової накладної №38 від 30 березня 2011 року про продаж авто бетономішалки.

Отже доводи апеляційної скарги позивача були предметом дослідження судом першої інстанції і висновків суду, викладених в рішенні, вони не спростовують. Рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу позивача товариства з обмеженою відповідальністю «УА Брук» відхилити.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 березня 2015 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: