Справа № 347/405/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

31.03.2015 м. Косів

Косівський районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді Бельмеги М.В.

секретаря Лаюк Г.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Косів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Позивач, ОСОБА_1, у судове засідання не з'явилася, подала суду заяву про розгляд справи без її участі. Позов підтримала повністю і просила його задовольнити.

Позовні вимоги мотивовані тим, що сторони зареєстрували шлюб 09 грудня 2010 року. В шлюбі народилося двоє дітей: син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 і дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. З початку 2015 року вона не проживає спільно з чоловіком. Відповідач не надає будь-якої матеріальної допомоги на утримання дітей. Просила стягувати з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі щомісячно у розмірі по 700 гривень на кожну дитину.

Відповідач, ОСОБА_2, в судове засідання не з'явився повторно, хоча про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не подавав. За таких обставин суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню із таких підстав.

В судовому засіданні встановлено, що у шлюбі у сторін, народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 і дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що стверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.3, 4). Відповідно до довідки № 270 від 23 лютого 2015 року виданої виконкомом Розтоківської сільської ради, вбачається, що ОСОБА_1 ніде не працювала і в даний час не працює. Веде догляд за дитиною до 3-х річного віку. Трудової книжки не має (а.с.6). Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов сім'ї від 23 лютого 2015 року, складеного Розтоківською сільською радою Косівського району (а.с.5), ОСОБА_1 разом з дітьми проживає в будинку батьків, власної земельної ділянки і транспортних засобів не має.

У відповідності до вимог ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує, стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів.

Статтею 183 СК України передбачено, що частка від заробітку (доходу) матері батька дитини, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу, згідно з якою якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Згідно з ч. 3 ст. 184 СК України якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого частиною другою статті 182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України.

Відповідно до положень ст. 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Таким чином, виходячи із зазначеного принципу рівності обов'язків обох батьків щодо дітей, кожен із них зобов'язаний забезпечувати утримання дітям не менше відповідного прожиткового мінімуму, що діє на час вирішення спору, при відсутності домовленості між батьками про розмір сплати аліментів.

Відповідно до ч.ч. 7-8 ст. 7 СК України дитині має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї.

Згідно з ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р. в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Тому аліменти слід присудити з 25 лютого 2015 року.

Враховуючи наведене і те, що батьки мають рівні обов'язки щодо своїх дітей, суд приходить до висновку, що із відповідача слід стягувати аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 500 грн. на кожну дитину.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позову, то відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

На підставі наведеного ст.ст. 180, 182-184 СК України, керуючись ст.ст. 88, 213-215, 218, 224-226, 367 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, жителя АДРЕСА_1, в користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, жительки АДРЕСА_1, з 25 лютого 2015 року, аліменти в твердій грошовій сумі, на утримання неповнолітніх дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 500 гривень щомісячно, до досягнення ОСОБА_3 повноліття, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 500 гривень щомісячно, до досягнення ОСОБА_4 повноліття.

Рішення в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, жителя АДРЕСА_1, судовий збір у розмірі 243,60 грн. (двісті сорок три гривні 60 копійок), в дохід держави, із зарахуванням його до спеціального фонду Державного бюджету України (отримувач коштів УДКСУ у Косівському районі Івано-Франківської області, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38026046, Банк отримувача ГУДКСУ в Івано-Франківській області, Код банку отримувача (МФО) 836014, Рахунок отримувача 0266, Код класифікації доходів бюджету 22030001, Код ЄДРПОУ суду 02891606).

Заяву про перегляд заочного рішення, відповідач може подати до Косівського районного суду Івано-Франківської області протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Косівський районний суд Івано-Франківської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя М.В. Бельмега