Справа № 172/143/15-ц
Провадження № 2/191/608/15
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 червня 2015 року м. Синельникове

09 червня 2015 року Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: судді - Н.Т. Черкової

за участю секретаря - Куслій А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Комунального закладу «Васильківський центр первинної медико-санітарної допомоги» - про визнання противоправним та скасування наказу №-н-15 від 22 січня 2015 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В :
Позивачка звернулася до суду з позовною заявою до Комунального закладу «Васильківський центр первинної медико-санітарної допомоги» про визнання противоправним та скасування наказу №-н-15 від 22 січня 2015 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила в позові і в судовому засіданні пояснила, що вона працює у Комунальному закладі «Васильківський центр первинної медико-санітарної допомоги» на посаді лікаря загальної практики - сімейного лікаря Васильківської амбулаторії ЗПСМ з 01.12.2011 року згідно з наказом керівника закладу №2-к.

14.01.2015 року їй було пред`явлено наказ головного лікаря №8-н-15 від 14.01.2015 року про залучення її в роботі старшим лікарем резервного складу позаштатної військово-лікарської комісії при Васильківському районному військовому комісаріаті. В додатку №7 до розпорядження голови Васильківської РДА від 13.01.2015р. №1-р-15, який їй продемонстрували, було вказано, що вона залучається у якості «старшого лікаря-терапевта».

При цьому в даному наказі було зазначено, що її залучають до роботи вказаної комісії у зв`язку із «відбуттям на курси підвищення кваліфікації старшого лікаря медичної комісії районного військового комісаріату ОСОБА_2 », яка є старшим лікарем психіатром.

Вона при ознайомленні з даним наказом наголосила головному лікарю, що не є лікарем-терапевтом, тим паче, старшим лікарем-терапевтом, згідно посадової інструкції вона є лікарем загальної практики - сімейної медицини (про що свідчить титульний лист її посадової інструкції, запис у трудовій книжці).

Окрім того, за станом здоров`я вона не могла на той час виконувати дане розпорядження фізично - так як хворіє на гіпертонічну хворобу. Вона пропонувала детально викласти свої заперечення, пояснити причини, надати докази. Однак, їй повідомили, що ніяких пояснень від неї не потребують. Вона продовжила працювати у звичному режимі та виконувати свої трудові обов`язки, а 22.01.2015 року їй принесли на ознайомлення наказ головного лікаря про притягнення її до дисциплінарної відповідальності за невиконання «попереднього наказу від 14.01.2015 року та оголошення їй догани.

В обґрунтування її вини вказано, що вона «порушила вимоги ст.139 КЗпП України, а.1 п.12 розділу 111 Правил внутрішнього трудового розпорядку закладу та п.2.22 своєї посадової інструкції щодо своєчасного та точного виконання наказів адміністрації, а також вимоги а.З ч.5 ст.23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Також, в наказі посилалися на п.2.6.3. Положення про військово-лікарську експертизу в ЗСУ, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 року №402. В наказі вказано, що підставою оголошення їй догани є «наказ головного лікаря від 14.01.2015 року №8-н-15 з письмовою відмовою ОСОБА_1 від його виконання».

Даний наказ вважає незаконним, протиправним та таким, що підлягає скасуванню з наступних підстав.

Відповідно до ст.147 КЗпП України підставою для притягнення працівників до дисциплінарної відповідальності є порушення трудової дисципліни. Працівника не можна

визнати винним, якщо він неналежно виконує свою роботу внаслідок недостатньої кваліфікації, захворювання або відсутності відповідних умов для її виконання.

Дисциплінарним проступком визнається невиконання саме трудових обов`язків. Працівника не можна притягнути до дисциплінарної відповідальності, якщо він не порушив своїх трудових обов`язків. Згідно записів у її трудовій книжці та згідно її посадової інструкції вона є лікарем загальної практики - сімейної медицини, а не лікарем-терапевтом, у якості кого її хотіли відправити до військового комісаріату.

Частиною першою ст.149 КЗпП України передбачено, що перед застосуванням дисциплінарного стягнення від порушника трудової дисципліни роботодавцем вимагається письмове пояснення. Однак, адміністрація не вимагала від неї жодного пояснення, не запропонувала викласти ці пояснення в письмовій формі. Головний лікар не захотіла поглянути на її посадову інструкцію і переконатися, що вона не лікар- терапевт. Вона лише встигла написати на самому наказі, що не згодна з ним та на даний момент має проблеми зі здоров`ям. Пояснити їй щось більш детально не надали змоги.

Таким чином, адміністрація в особі головного лікаря порушила вимоги ч.1 ст.149 КЗпП України, що підтверджується також і відсутністю її письмових пояснень серед переліку підстав для застосування дисциплінарного стягнення або ж актом про відмову від таких пояснень.

Відповідно до ч.3 ст.149 КЗпП України, при обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника, а також вимагається письмове пояснення.

Адміністрацією ж КЗ «Васильківський центр первинної медико-санітарної допомоги» нічого з вище зазначеного не було зроблено, в порушення вимог чинного законодавства.

Окрім того, в наказі про притягнення її до дисциплінарної відповідальності та у наказі від 14.01.2015 року в тексті зроблено посилання на розпорядження Васильківської районної державної адміністрації №1-р-15 від 13.01.2015 року про створення позаштатної військово-лікарської комісії.

Однак, з даним розпорядженням її не ознайомили і про що в ньому йдеться їй невідомо, не доведено до її відому також відповідну інформацію з приводу складу ВЛК, порядку, часу, режиму її роботи. Відповідно до її посадової інструкції, яка затверджена головним лікарем ОСОБА_3 , вона зобов`язана надавати кваліфіковану, у т.ч. невідкладну медичну допомогу в обсязі кваліфікаційної характеристики лікаря зі спеціальності «Загальна практика - сімейна медицина» в умовах амбулаторії та за місцем проживання пацієнтів (п.2.1 Посадової інструкції).

Окрім того, відповідно до п.2.30 Посадової інструкції її робочим місцем є кабінет у амбулаторії, де ведеться амбулаторний прийом хворих та дільниця, на якій проживає населення, яке вона обслуговує. До населення, яке вона обслуговує відносяться особи, що заповнили відповідну картку- заяву та обрали її своїм сімейним лікарем.

Ст.23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» має назву «Відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації» і докладно описує, які саме особи не підлягають призову на військову службу під час мобілізації і ніяким чином не визначає обсяг її обов`язків чи повноважень.

Відповідно п. 2.6.2. Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних силах України, затвердженого наказом міністра оборони України від 14.08.2008 року №402, позаштатні (постійно та тимчасово діючі) ВЛК (ЛЖ) призначаються у складі голови, заступника голови (може призначатись один з членів комісії), членів комісії (у гарнізонних, госпітальних ВЛК не менше ніж три лікарі, в інших ВЖ і ЛЖ - терапевта, хірурга, невропатолога, окуліста, стоматолога, отоларинголога, психіатра) і секретаря з середньою медичною освітою. До складу ВЖ (ЛЖ) можуть призначатися лікарі інших спеціальностей.

Відповідно до п.2.2. розділу 2 «Медичний огляд призовників (допризовників)» Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних силах України №402 «медичний огляд призовників проводиться на призовних дільницях районних (міських) військових комісаріатів лікарями, які залучаються з місцевих лікувальних закладів рішенням керівника місцевої державної адміністрації, на збірних пунктах Автономної Республіки Крим, обласних, Київського міського військових комісаріатів - лікарями медичного відділення тимчасового штату збірного пункту, які залучаються з лікувальних закладів відповідних управлінь охорони здоров`я. Кожний призовник оглядається хірургом, терапевтом, невропатологом, психіатром, окулістом, стоматологом, дерматологом,

оториноларингологом, а за наявності медичних показань і лікарями інших спеціальностей. Тому вона, як лікар загальної практики - сімейний лікар, ніяким чином не може бути задіяною до огляду призовників у якості терапевта.

Окрім того, в даному положенні не вказано, що лікаря загальної практики - сімейної медицини можуть залучити до роботи комісії як лікаря-терапевта.

Таким чином, наказ №8-н-15 від 14.01.2015 року про залучення її у якості старшого лікаря терапевта до роботи комісії є неправомірним та міг порушити саму роботу цієї комісії та проведення медичного огляду військовозобов`язаних, призвести до того, що висновки комісії могли б бути визнані недійсними (через відсутність у неї необхідної кваліфікації та підготовки).

Також, діюча номенклатура лікарських спеціальностей, затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 19.12.1997 р. №359, де під №45 знаходиться загальна практика - сімейна медицина, а під № 111 - терапія.

Згідно п.2 ч.2 ст.23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою шодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Згідно ч.1 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала.

Вона багато років сумлінно працює у сфері медицини, стаж роботи з 1991 року. Внаслідок незаконного притягнення її до дисциплінарної відповідальності 22.01.2015 року, вона відчувала і продовжує відчувати великі моральні страждання. Їй соромно перед колегами та знайомими через оголошення їй незаслуженої догани. Окрім того, даний наказ став причиною чергового гіпертонічного кризу і підтверджується консультативним висновком ВКК від 23.01.2015 року.

Їй було завдано велику моральну шкоду, однак, враховуючи ситуацію у країні та те, що у державному бюджеті не вистачає коштів на фінансування потреб армії та виплати відшкодувань пораненим та сім`ям загиблих, вважаю за можливе завдану їй моральну шкоду визначити у символічному розмірі в сумі 1 (одна) гривня.

Вважає, що підставою подання нею даної позовної заяви є саме несправедливість та безпідставність винесення наказу про оголошення догани, а не бажання отримати матеріальну компенсацію.

У зв`язку з зазначеним просить суд визнати протиправним та скасувати наказ головного лікаря КЗ «Васильківський центр первинної медико-санітарної допомоги» №9-н-15 від 22.01.2015 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 », стягнути на її користь моральну шкоду в розмірі 1 грн.; про скасування наказу №9-н-15 від 22.01.2015 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 » оголосити на зборах трудового колективу.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримала, просила задовольнити, посилаючись на обставини і підстави, викладені у позовній заяві.
Представник відповідача - Комунального закладу «Васильківський центр первинної медико-санітарної допомоги» - Лисенко К.Я. позовні вимоги не визнав, просить відмовити в задоволенні позовних вимог позивачу, мотивуючи тим, що позивачка ОСОБА_1 має кваліфікацію лікаря терапевта першої категорії, що підтверджується посвідченням за № НОМЕР_1 , яке дійсне до 2016 року. А з наказом про КЗ «Васильківський центр первинної медико-санітарної допомоги» №8-н-15 від 14.01.2015 року вона була ознайомлена в той же день, що підтверджується її підписом і допискою про відмову на самому наказі. Вважає, що підстави на які посилається позивач про відмову виконувати розпорядження безпідставні, а наказ про притягнення її до дисциплінарної відповідальності є законним.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснив суду, що він заступник головного лікаря по сімейній медицині. Розпорядженням голови Васильківської райдержадміністрації на посаду ст.лікаря було призначено ОСОБА_1 для роботи у

віськовому комісаріаті, але вона відмовилась, мотивуючи тим, що повинні залучати лікарів ЦРЛ, а не лікарів з сімейної медицини, а також у зв`язку з гіпертонічною хворобою. У неї була категорія терапевта до 2016 року. Дні роботи визначав військомат двічі на тиждень.

Він підписував їй довідку від 23.01.2015 року, в якій зазначено, що вона потребує звільнення від роботи, пов`язаної з підвищеним психоемоціональним навантаженням, але робота у віськоматі не пов`язана з цим.

Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи та оцінивши все у сукупності вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково на підставі нижчезазначеного.

Згідно зі ст. 233 КЗпП України, працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Так, в судовому засіданні встановлено, що позивачка ОСОБА_1 працює дійсно в Комунальному закладі «Васильківський центр первинної медико-санітарної допомоги» на

посаді лікаря загальної практики - сімейного лікаря Васильківської амбулаторії ЗПСМ з 01.12.2011 року, що підтверджується копією трудової книжки. (а.с.21-23). Як вбачається з копії посвідчення №4/258/-о/11 ОСОБА_1 пройшла атестацію 28.03.2014 року і їй присвоєна кваліфікація категорії першої зі спеціальності загальна практика сімейна медицина ( а.с.25), про що Чумаченко видано сертифікат №328 , який дійсний до 28.12.2017 року (а.с.26). Відповідно до диплома НОМЕР_2 ОСОБА_1 отримала освіту по спеціальності «лікарська справа» (а.с.46) і пройшла підвищення кваліфікації до диплома НОМЕР_2 за займаною посадою лікаря терапевта (а.с.47). 29.03.2011 року ОСОБА_1 пройшла атестацію і отримала першу категорію зі спеціальності терапія (а.с.48).

Судом також досліджено витяг з розпорядження голови Васильківської районної державної адміністрації від 13.01.2015 року за №1-р-15 «Про підготовку проведення мобілізації людських і транспортних ресурсів на території Васильківського району», згідно з яким головного лікаря КЗ «Васильківський ЦПМСД зобов`язано виділити у особливий медичний персонал з обладнанням для огляду і проведення щеплення у ІНФОРМАЦІЯ_1 та пункти збору і відправки відповідно до розрахунку (додаток 7) (а.с.49-51). За додатком №7 до цього розпорядження внесено ОСОБА_1 як старшого лікаря-терапевта до резервного складу. Але як вбачається з матеріалів справи і встановлено в судовому засіданні з цим розпорядженням особисто ОСОБА_1 не ознайомлена.

Згідно до п.1.4 посадової інструкції лікаря загальної практики-сімейного лікаря Васильківської амбулаторії ЗПСМ Чумаченко О.І. (а.с.7-18)- робочим місцем є кабінет у Васильківській амбулаторії, де ведеться амбулаторний прийом пацієнтів, дільниця, на якій проживає населення, яке вона обслуговує, інші місці, які вона обслуговує. З посадової інструкції не вбачається порядок та обов`язок переведення ОСОБА_1 на іншу роботу в інше місце за іншими умовами виконання роботи, в тому числі на призовні пункти.

Відповідно до наказу КЗ «Васильківський центр первинної медико-санітарної допомоги» №8-н-15 від 14.01.2015 року «Про виділення медичного персоналу для проведення медичного огляду військовозобов`язаних району на час мобілізації» наказано на виконання розпорядження голови Васильківської районної державної адміністрації від 13.01.2015 року за №1-р-15 «Про підготовку проведення мобілізації людських і транспортних ресурсів на території Васильківського району» відрядити в дні проведення медичної комісії, двічі на тиждень, старшого лікаря резервного складу лікаря ЗПСЛ - Васильківської АЗПСМ ОСОБА_1 , терміном з 14.01.2015 року.

Як вбачається з цього наказу, позивач повинна була виконувати нову роботу в інших умовах за іншим місцем свого перебування, з чим позивачка не погодилась за станом здоров`я, що підтверджується довідкою консультативного висновку ВКК №17, відповідно до якого ОСОБА_1 має діагноз гіпертонічна хвороба II ступеню, потребує звільненню від роботи, пов`язаної з психоемоціональними навантаженнями (а.с.24).

Як вбачається з матеріалів справи, позивачка ОСОБА_1 за наказаом №9-н-15 від 22.01.2015 року була притягнута до дисциплінарної відповідальності і їй було винесено догану «за безпідставну відмову виконувати правомірний наказ головного лікаря №8-н-15 від 14.01.2015 року про відрядження до Васильківського районного військового комісаріату для залучення в

роботі старшим лікарем-терапевтом резервного складу позаштаної військово-лікарськоїкомісії…» При цьому зазначено наказі, що ОСОБА_1 порушила вимоги ст.139 КЗп П України, але які саме вимоги порушено позивачем, в наказі не зазначено. В наказі також зазначено, що ОСОБА_1 порушила вимоги пункту 2.22 своєї посадової інструкції щодо своєчасного та точного виконання наказів адміністрації. Але як вбачається з Посадової Інструкції п.2.22. (а.с.8), лікар сімейної медицини зобов`язаний виконувати правила внутрішнього трудового розпорядку закладу. Але вона його не порушувала, як встановлено в судовому засіданні.

Крім того, відповідно до ст.32 КЗпП України, переведення на іншу роботу на інше підприємство, установу, організацію допускається тільки за згодою працівника, за винятком випадків, передбачених у ст.33 КЗпП України.

Відповідно до ст.149 КЗпП України, при обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і, попередню роботу працівника. Але відповідачем не надано суду доказів, що при винесенні наказу про стягнення, зазначені вимоги були враховані.

Також, як вбачається з матеріалів справи, та встановлено в судовому засіданні, позивачка не була завчасно попереджена про будь-які переведення або відрядження по роботі.

На підставі вищезазначеного, суд приходить до висновку, що наказ головного лікаря КЗ «Васильківський центр первинної медико-санітарної допомоги» №9-н-15 від 22.01.2015 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 » - є незаконним і підлягає скасуванню. В іншій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Так, відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р., з подальшими змінами, "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", розмір відшкодування моральної( немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках, конкретних обставин по справі, характер моральних страждань і наслідків, що наступили.

Відповідно до ст.237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Але виходячи з вищезазначеного в рішенні, суд вважає, що вимоги про стягнення моральної шкоди не підлягають задоволенню у зв`язку з недоведеністю та необґрунтованістю.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 221, 231,233,149-150 КЗпП України, ст. ст. 10, 60, 88, 212- 213, 218, ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги за позовною заявою ОСОБА_1 до Комунального закладу «Васильківський центр первинної медико-санітарної допомоги» - про визнання противоправним та скасування наказу №-н-15 від 22 січня 2015 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності - задовольнити частково. Визнати незаконним та скасувати наказ головного лікаря КЗ «Васильківський центр первинної медико-санітарної допомоги» №9-н-15 від 22.01.2015 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 » В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з відповідача судовий збір на користь держави в розмірі 243 грн. 60 коп.

На рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Синельниківський міськрайонний може бути подана апеляційна скарга на рішення суду. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Н. Т. Черкова