Провадження №: 2/752/1106/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2015 року Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Пасинок В.С.

за участю секретаря - Тасенко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради, третя особа: Головне управління юстиції у м. Києві про визнання права власності на спадкове майно, -

в с т а н о в и в:

у грудні 2014 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив визнати за ним право власності на 1/6 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування після померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_2

Свої вимоги обґрунтував тим, що після смерті його дружини - ОСОБА_2 залишилось спадкове майно, яке складається з 1/6 частини квартири АДРЕСА_1, житловою площею 18,6 кв. м, загальною площею - 34,7 кв. м.

У встановлений законом строк він звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом, після чого була заведена спадкова справа. Згодом, звернувшись до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право власності за законом як єдиному спадкоємцеві після померлої ОСОБА_2, оскільки їх діти як спадкоємці першої черги відмовились від своєї частки в спадковому майні на його користь, отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій № 6687/02-31 від 12 грудня 2014 року через відсутність реєстрації права власності на спадкове майно спадкодавиці.

Тому просив визнати за ним право власності на спадкове майно.

Позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій також зазначив про те, що обґрунтування позову та позовні вимоги повністю підтримує та просить задовольнити останні (а.с. 80).

Відповідач, будучи в установленому законом порядку повідомленим про час та місце розгляду справи, явку свого представника в судове засідання не забезпечив, проте, надав заяву про розгляд справи за його відсутності та проханням прийняти рішення згідно норм чинного законодавства на підставі наявних в матеріалах справи доказів (а.с. 23-24).

Третя особа явку свого представника в судове засідання також не забезпечила, надала заяву про її розгляд за відсутності останнього (а.с. 38-39).

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року померла дружина позивача - ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 06 червня 2014 року (а.с. 8, 9).

Як вбачається з матеріалів справи, остання на момент смерті проживала у АДРЕСА_1, жилою площею 18,6 кв. м, загальною площею 34,7 кв. м, власницею 1/6 частини якої остання була згідно свідоцтва про право власності, виданого Відділом приватизації житлового фонду Голосіївської районної у місті Києві державної адміністрації згідно із розпорядженням № 37820 від 05 травня 2014 року (а.с. 10, 11, 14-16).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина за законом на спадкове майно, яке склалось із 1/6 частини квартири АДРЕСА_1.

З наявної в матеріалах справи копії спадкової справи № 667/2014 вбачається, що позивач ОСОБА_1 в установлені законом строки звернувся до Другої Київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом після померлої дружини, а згодом - і з заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом як єдиний спадкоємець першої черги, проте, 12 грудня 2014 року отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій у зв'язку з відсутністю реєстрації права власності на спадкове майно спадкодавиці (а.с. 47-75).

Відповідно до положень ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його невизнання та право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого права та інтересу.

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його власності, якщо це право оспорюється, або не визнається іншою особою, а також в разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України).

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ст. 1270 ЦК України такий строк встановлено у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Як встановлено у судовому засіданні позивач проживав на час відкриття спадщини із спакодавицею й у визначені ст. 1270 ЦК України строки, зокрема, 20 вересня 2014 року, звернувся до Другої Київської державної нотаріальної контори із відповідною заявою про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_2, однак, в подальшому, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом позивачу було відмовлено у зв'язку із відсутністю документів, які б підтверджували реєстрацію права власності за спадкодавицею ОСОБА_2 на 1/6 частину квартири АДРЕСА_1.

Встановлено і те, що позивач, як спадкоємець померлої за законом першої черги не має можливості оформити в нотаріуса своє право власності на спадкове майно у зв'язку з відсутністю державної реєстрації правовстановлюючого документу на нього.

Тому, оскільки суд вважає встановленим те, що дійсно належні позивачу права щодо власності на спадкове майно, а саме: на 1/6 частину квартири АДРЕСА_1, підлягають захисту як такі, що не визнаються іншими особами, приходить до висновку про можливість визнання за позивачем відповідного права власності в порядку спадкування за законом на 1/6 частину квартири АДРЕСА_1, яка належала на праві приватної власності ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Отже, з огляду на викладене, повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного, ст. ст. 15, 16, 328, 392, 1217, 1218, 1268, 1270 ЦК України, керуючись ст. ст. 4, 10, 11, 57-64, 88, 209, 212-215, 218 , суд,-

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_1 до Київської міської ради, третя особа: Головне управління юстиції у м. Києві про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, адреса: АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) право власності в порядку спадкування за законом на 1/6 частину квартири АДРЕСА_1, жилою площею 18,6 кв. м, загальною площею 34,7 кв. м, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання через Голосіївський районний суд м. Києва апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Пасинок В.С.