УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Кузнєцова В.О., Ізмайлової Т.Л., Мостової Г.І.,-
розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Правекс Банк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_5 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Правекс Банк», ОСОБА_4, про визнання договору поруки припиненим, за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Правекс-Банк» на рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Чернігівської області від 30 січня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2014 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Правекс Банк» (далі - ПАТ КБ «Правекс Банк») звернулось з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 55 434,33 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 26 червня 2008 року між Акціонерним комерційним банком «Правекс-Банк» (далі - АКБ «Правекс-Банк») та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір №1739-028/08Р, за яким останній отримав кредитні кошти на строк з 26 червня 2008 року до 26 червня 2015 року в розмірі 35 400 грн зі сплатою процентів у розмірі 18,49% річних. В забезпечення зобов'язань за кредитним договором 26 червня 2008 року між АКБ «Правекс-Банк» та ОСОБА_5 було укладено договір поруки №1739-028/08Р, за умовами якого остання зобов'язувалась відповідати в повному обсязі за зобов'язаннями позичальника за кредитним договором. Позивач просив стягнути з відповідачів заборгованість, яка виникла у останніх станом на 09 квітня 2014 року внаслідок порушення умов договору в розмірі 55 434 грн, з яких: 25 937,91 грн - заборгованість за тілом кредиту; 3 681,29 грн - пеня за несвоєчасне погашення кредиту; 21 962,09 грн - проценти за користування кредитом і 3 853,04 грн - пеня за несвоєчасне погашення процентів.

У жовтні 2014 року ОСОБА_5 звернулась до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_4, ПАТ КБ «Правекс Банк» про визнання договору поруки припиненим, посилаючись на те, що юридичний шлюб між сторонами було розірвано 15 червня 2011 року та що про існування заборгованості по кредиту вона дізналась лише після отримання позовної заяви банку до неї та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором. При цьому, позивач за зустрічним позовом зазначає, що ПАТ КБ «Правекс Банк» звернулось до неї як до поручителя з пропуском шестимісячного строку встановленого ч. 4 ст. 559 ЦК України.

Рішенням Козелецького районного суду Чернігівської області від 10 листопада 2014 року позов ПАТ КБ «Правекс Банк» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_4, ОСОБА_5 в солідарному порядку в користь ПАТ КБ «Правекс Банк» грошові кошти в розмірі 55 434,33 грн заборгованості за кредитним договором. Вирішено питання про розподіл судових витрат. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_5 відмовлено.

Рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Чернігівської області від 30 січня 2015 року зазначене рішення суду першої інстанції в частині первісного позову ПАТ КБ «Правекс Банк» змінено та стягнуто з ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь ПАТ КБ «Правекс Банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 40 444,44 грн, яка складається з: 25 937,80 грн. - заборгованості за кредитом і 14 507,80 грн. - заборгованості за процентами. Вирішено питання про розподіл судових витрат. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ПАТ КБ «Правекс-Банк» просить рішення апеляційного суду скасувати, а рішення суду першої інстанції залишити в силі, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 629 ЦК України, укладений договір є обов'язковим для належного виконання сторонами.

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За правилами ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За приписами статей 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до правил ст.ст.257, 258 ЦК України загальна позовна давність встановлена тривалістю три роки, а для вимог про стягнення неустойки позовна давність встановлена тривалістю один рік. За правилами ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Апеляційний суд перевіряючи рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку правомірно виходив з того, що за розрахунком позивача за первісним позовом заборгованість з процентів, обчислена за період з 01 травня 2010 року до 01 квітня 2014 року складає 21 962,09 грн, в той час як заборгованість в межах трирічного строку позовної давності складає 14 507 грн.

Разом з тим, відповідно до розрахунку пеня за несвоєчасне погашення кредиту складає 3 681,29 грн, а пеня за несвоєчасне погашення процентів - 3 853,04 грн, які обчислені за період, відповідно: з 12 травня 2010 року до 01 квітня 2014 року і з 11 червня 2010 року до 01 квітня 2014 року. Апеляційний суд вірно звернув увагу на те, що позивач звернувся з даним позовом у вересні 2014 року, дійшовши обґрунтованого висновку про те, що у межах строку позовної давності необхідно було обраховувати вказану заборгованість щодо нуйстойки, починаючи з вересня 2013 року, а оскільки пеня не розраховується банком з 12 березня 2012 року, отже підстави для стягнення з відповідачів за первісним позовом неустойки у вигляді пені відсутні.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Чернігівської області від 30 січня 2014 року ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Відсутні й передбачені ст. 338 ЦПК України підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Правекс-Банк» відхилити.

Рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Чернігівської області від 30 січня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.О. Кузнєцов
Т.Л. Ізмайлова
Г.І. Мостова