Ухвала

Іменем України

01 липня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Кафідової О.В.,

Фаловської І.М.

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом виконуючого обов'язки прокурора Чернігівського району Чернігівської області до Головного управління Держземагенства у Чернігівській області, ОСОБА_2, треті особи: Чернігівське районне управління юстиції у Чернігівській області, Улянівська сільська рада Чернігівського району Чернігівської області, Чернігівська районна рада Чернігівської області, про визнання наказів та свідоцтва про право власності недійсними за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 07 листопада 2014 року та ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 15 січня 2015 року,

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2014 року виконуючий обов'язки прокурора Чернігівського району Чернігівської області звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що рішенням Чернігівської районної ради Чернігівської області від 05 липня 1991 року затверджено матеріали інвентаризації земель, згідно з додатком № 1 до якого земельна ділянка площею 110,2 га була закріплена за Улянівською (колишня Новоселівська) сільською радою Чернігівського району Чернігівської області для потреб громадян у випасанні худоби. Проте у 2014 році частина цієї земельної ділянки у розмірі 2 га була передана Головним управлінням Держземагенства Чернігівської області у власність ОСОБА_2 для ведення особистого селянського господарства.

Посилаючись на те, що зазначена земельна ділянка була передана ОСОБА_2 з порушенням вимог чинного земельного законодавства, оскільки була сформована за рахунок земель, які використовуються як громадське пасовище, тобто перебувала у користуванні інших осіб, без її належного вилучення, а проект землеустрою не погоджено суміжними землекористувачами, прокурор просив; визнати накази Головного управління Держземагенства у Чернігівській області від 24 лютого 2014 року, яким ОСОБА_2 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, розташованої на території Улянівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, площею 2 га для ведення особистого селянського господарства та від 13 березня 2014 року, яким затверджено проект землеустрою та надано йому у власність зазначену земельну ділянку, недійсними; а також визнати свідоцтво про право власності, видане 10 квітня 2014 року на ім'я ОСОБА_2 на вказану земельну ділянку, недійсним; скасувати рішення про державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на зазначену земельну ділянку, прийняте 10 квітня 2014 року реєстраційною службою Чернігівського районного управління юстиції.

Рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 07 листопада 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 15 січня 2015 року, позов виконуючого обов'язки прокурора Чернігівського району Чернігівської області задоволено. Визнано недійсними накази Головного управління Держземагенства у Чернігівській області від 24 лютого 2014 року, яким ОСОБА_2 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, розташованої на території Улянівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, площею 2 га для ведення особистого селянського господарства; від 13 березня 2014 року, яким затверджено проект землеустрою та надано йому у власність зазначену земельну ділянку. Визнано свідоцтво про право власності, видане 10 квітня 2014 року на імʼя ОСОБА_2 на вказану земельну ділянку, недійсним. Скасовано рішення про державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на зазначену земельну ділянку, прийняте 10 квітня 2014 року реєстраційною службою Чернігівського районного управління юстиції. Розподілено судові витрати.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати судові рішення, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, й ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Задовольняючи позов, суди, на підставі поданих сторонами доказів, які належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК України), правильно застосувавши норми ЗК України та Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», дійшли обґрунтованого висновку про те, що спірна земельна ділянка, яка сформована за рахунок земель, що використовуються територіальною громадою Улянівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області в якості пасовища, не була вилучена у попередніх землекористувачів.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд України у постанові від 10 червня 2015 року № 6-267цс15, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України.

Крім того, проект із землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки не погоджений Улянівською сільською радою Чернігівського району Чернігівської області, що також є підставою для визнання всіх подальших актів щодо права власності ОСОБА_2 недійсними та їх скасування.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судові рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 07 листопада 2014 року та ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 15 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук

Судді: О.В. Кафідова

І.М. Фаловська