Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.04.2015 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області

в складі головуючого судді - Леміш О.М

при секретарі - Химинець О.Я

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Ужгород цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Худлівської сільської ради, третя особа - Реєстраційна служба Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області про визнання права власності , -

Встановив:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду з позовом до Худлівської сільської ради, третя особа - Реєстраційна служба Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області про визнання права власності.

Свій позов позивачі мотивували тим, що вони проживають в житловому будинку № 4 по вулиці Перемоги в с. Анталовці Ужгородського району. Даний будинок збудований ще в 1954 році на підставі Дозволу № 229, виданого 29.12.1953 р. Виконкомом Ужгородської районної ради. Даний Дозвіл надавався ОСОБА_3, який є батьком , ОСОБА_1К , що підтверджується Свідоцтвом про народження серія ЯЖ № 942660 від 11.05.1955 р. та чоловіком ОСОБА_2М, що підтверджується Свідоцтвом про одруження серія ЯС № 662524 від 09.01.1950 р.

Відповідно до Витягу із Рішення Ужгородського райвиконкому № 165 від 27.11.1989 р. «Про оформлення права власності на житлові будинки» вирішено оформити право власності на житловий будинок з надвірними спорудами в с. Анталовці. вул. Перемоги, буд. № 4 (колишня адреса - с. Антонівка, вул. Жаткевича, буд. № 4) за ОСОБА_3.

За життя ОСОБА_3 не виготовив правовстановлюючі документи на будинок. 25 жовтня 2000 р. він помер, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серія 1-ФМ № 043563 від 26.10.2000 р.

За собою заповіт ОСОБА_3 не залишив. На підставі наведеного позивачі звернулися до суду та просили про визнання права власності за ними на спадкове майно .

В судове засідання позивачі не зявилися, однак надали суду заяву, в якій просять розглянути справу без їх участі, позовні вимоги підтримують у повному обсязі.

Представник відповідача по справі, своїм листом просив розглянути справу за його відсутності, проти позову не заперечив.

Так, дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, оцінивши належність та допустимість кожного доказу, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_1К та ОСОБА_2М проживають в житловому будинку № 4 по вулиці Перемоги в с. Анталовці Ужгородського району. Даний будинок збудований ще в 1954 році на підставі Дозволу № 229, виданого 29.12.1953 р. Виконкомом Ужгородської районної ради. Даний Дозвіл надавався ОСОБА_3, який є батьком , ОСОБА_1К , що підтверджується Свідоцтвом про народження серія ЯЖ № 942660 від 11.05.1955 р. та чоловіком ОСОБА_2М, що підтверджується Свідоцтвом про одруження серія ЯС № 662524 від 09.01.1950 р.

Відповідно до Витягу із Рішення Ужгородського райвиконкому № 165 від 27.11.1989 р. «Про оформлення права власності на житлові будинки» вирішено оформити право власності на житловий будинок з надвірними спорудами в с. Анталовці. вул. Перемоги, буд. № 4 (колишня адреса - с. Антонівка, вул. Жаткевича, буд. № 4) за ОСОБА_3.

За життя ОСОБА_3 не виготовив правовстановлюючі документи на будинок. 25 жовтня 2000 р. він помер, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серія 1-ФМ № 043563 від 26.10.2000 р.

За собою заповіт ОСОБА_3 не залишив, що підтверджується, зокрема Довідкою Худлівської сільської ради від 07.02.2013 р. № 331.

Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ІДК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 1258 ІДК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

За приписами ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 1 ст. 1278 частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними.

Згідно ч. З ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Як випливає з Довідки від 04.04.2013 р. № 771. виданої Худлівською сільською радою, на день смерті ОСОБА_3 разом з ним проживали, в тому числі, позивач 1 та позивач 2.

Таким чином, позивачі вважаються такими, що прийняли спадщину за померлим ОСОБА_3 в рівних долях (по 1/3).

Однак, позивачі не в змозі оформити свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок в нотаріальній конторі, оскільки правовстановлюючі документи на житловий будинок, як зазначалося вище, виготовлені не були.

Разом з тим. за позивачами оформлена земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,1828 га за адресою: с. Антатовці, вул. Перемоги. 4. в рівних долях, що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 26.06.2014 р. № 984 та Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 26.06.2014 р. № 983. видані приватним нотаріусом Ужгородського районного нотаріального округу ОСОБА_4 Дана ділянка знаходиться під вищезазначеним будинком та необхідна для його обслуговування.

Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом.

Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

У пункті 3.1. інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, вказано, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту у спосіб передбачений статтею 392 ЦК України.

Таким чином, право власності позивачів на спадкове майно, яким є житловий будинок з прибудовою загальною площею 105.2 кв.м. та належні до нього господарські будівлі та споруди за адресою: Ужгородський район, с. Анталовці, вул. Перемоги. 4. підлягає захисту в судовому порядку шляхом визнання права власності на дане майно у рівних долях (частках).

На підставі наведеного, керуючись вимогами ст.ст.ст. 3, 10, 11, 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, суд, -

РІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Худлівської сільської ради, третя особа - Реєстраційна служба Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області про визнання права власності - задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку житлового будинку з прибудовою загальною площею 105,2 кв.м. та належні до нього господарські будівлі та споруди за адресою: Ужгородський район, с. Анталовці, вул. Перемоги. 4. в порядку спадкування за законом за батьком ОСОБА_3.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частку житлового будинку з прибудовою загальною площею 105,2 кв.м. та належні до нього господарські будівлі та споруди за адресою: Ужгородський район, с. Анталовці, вул. Перемоги, 4, в порядку спадкування за законом за чоловіком ОСОБА_3.

Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Закарпатської області протягом 10 днів з моменту його проголошення.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_5