Справа № 452/3586/14 Головуючий у 1 інстанції: Кравців В.І.
Провадження № 22-ц/783/3787/15 Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2015 року м.Львів

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Бойко С.М.,

суддів: Штефаніци Ю.Г., Гірник Т.А.,

секретаря Брикайло М.В.,

з участю: прокурора Заяць І.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою заступника прокурора Львівської області на рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 20 лютого 2015 року у справі за позовом Самбірського міжрайонного прокурора в інтересах держави до ОСОБА_2 та Монастирецької сільської ради Самбірського району Львівської області про визнання державних актів недійсними,-

встановила:

Рішенням Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 20.02.2015 року у задоволенні позову Самбірського міжрайонного прокурора в інтересах держави про визнання недійсними державних актів на право власності ОСОБА_2 на земельні ділянки площею 0,2635 га та 0,3495 га в с.Монастирець для особистого селянського господарства, виданих управлінням Держкомзему в Самбірському районі Львівської області 23.02.2010 року та 30.12.2009 року, відмовлено.

Рішення суду оскаржив заступник прокурора Львівської області, просить його скасувати з підстав неповного з»ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права і ухвалити нове рішення, яким позов задоволити.

Свої доводи прокурор обґрунтовує тим, що поза увагою суду залишено встановлений у кримінальній справі факт про те, що на сесії Монастирецької сільської ради 25.09.2009 року питання передачі земельних ділянок у приватну власність ОСОБА_2 не вирішувалось і під вказаним номером зареєстровано зовсім інше рішення, а тому підстав для видачі ОСОБА_2 оспорюваних державних актів не було. На думку апелянта, суд повинен був врахувати встановлений у кримінальній справі факт підроблення посадовими особами Монастирецької сільської ради рішення №259 від 25.09.2009 року, на підставі якого відповідачеві ОСОБА_2 були видані державні акти. Апелянт зазначає, що всупереч вимогам ст.ст.12, 116 ЗК України, відповідачеві ОСОБА_2 без рішення органу місцевого самоврядування було безоплатно передано у власність земельні ділянки в с.Монастирець для ведення особистого селянського господарства.

В судове засідання інші, окрім прокурора, учасники судового розгляду не з»явились, хоча всі були належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, що підтверджується поштовими повідомленнями про вручення їм судових повісток (а.с.128-130), клопотань про відкладення розгляду справи від них не надходило, а тому відповідно до вимог ст.305 ЦПК України розгляд справи апеляційним судом проведено у їхній відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторони позивача в підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення відповідно до вимог ст.303 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги з наступних підстав.

Судом встановлено, що предметом спору є державний акт серії НОМЕР_1 від 23.02.2010 року про право власності ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0,2636 га та державний акт серії НОМЕР_2 від 30.12.2009 року про право власності ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0,3495 га, які розташовані в с.Монастирець Самбірського району Львівської області, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства (а.с.38, 39).

Вказані державні акти були видані відповідачеві ОСОБА_2 управлінням Держкомзему в Самбірському районі Львівської області на підставі рішення 3 сесії 2 скликання Монастирецької сільської ради народних депутатів №4 від 14.06.1995 року та 17 сесії 5 скликання Монастирецької сільської ради №259 від 25.09.2009 року.

Згідно з рішенням 3 сесії 2 демократичного скликання Монастирецької сільської ради народних депутатів №4 від 14.06.1995 року (а.с.16, 54-60), відповідачеві ОСОБА_2 вирішено передати безкоштовно у приватну власність земельні ділянки площею 0,60 га для особистого підсобного господарства.

Згідно з рішенням Монастирецької сільської ради №259 від 25.09.2009 року, яке було надано відповідачем ОСОБА_2 в органи Держкомзему в Самбірському районі Львівської області для оформлення та видачі йому державних актів про право власності на землю (а.с.81-82), уточнено цільове призначення та розмір земельних ділянок, переданих йому у власність за вказаним вище рішенням Ради №4 від 14.06.1995 року, а саме: змінено цільове призначення переданих у власність земельних ділянок «для ведення особистого підсобного господарства» на «ведення особистого селянського господарства» та уточнено площу земельних ділянок, які передані йому у власність, і їхнє місцезнаходження: одна площею 0,2635 га в урочищі «Біля церкви», а друга площею 0,3495 га в урочищі «Біля цвинтаря», загальною площею 0,6130 га.

З обвинувального акту (а.с.7-15), який був покладений в основу пред»явленого ОСОБА_3 працюючої спеціалістом-землевпорядником Монастирецької сільської ради обвинувачення, встановлено, що вона, всупереч встановленому законом порядку, по вказівці Монастирецького сільського голови Гомзяка Д.М. склала два екземпляри додатку до рішення Монастирецької сільської ради №259 від 25.09.2009 року, а саме, Список громадян с.Монастирець, яким передаються земельні ділянки у власність, згідно з яким, було уточнено місце знаходження земельних ділянок та їх розміри та передбачено передачу ОСОБА_2 земельних ділянок у власність, зокрема, для особистого селянського господарства: площею 0,2635 га в урочищі «Біля церкви» та площею 0,3495 га в урочищі «Біля цвинтаря», хоча в дійсності, на сесії Монастирецької сільської ради 25.09.2009 року рішенням №259 такого питання не вирішувалось.

Відповідно до протоколу 17 сесії 5 скликання Монастирецької сільської ради від 25.09.2009 року (а.с.61-66), під №259 в дійсності зареєстроване рішення, прийняте на цій сесії, «Про уточнення цільового призначення земельних ділянок та їх розміру, наданих у приватну власність і користування гр.ОСОБА_5» (а.с.67-68).

Рішенням 34 сесії 6 скликання Монастирецької сільської ради №332 від 30.01.2015 року (а.с.88) внесено зміни у вказане вище рішення Ради №259 від 25.09.2009 року в частині доповнення додатку до цього рішення шляхом внесення відповідача ОСОБА_2 до списку осіб, яким уточнено цільове призначення та розмір земельних ділянок, переданих у власність, і визначено, що площа переданих йому у власність земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства становить 0,6130 га, що відповідає загальній площі земельних ділянок, вказаних в оспорюваних прокурором державних актах.

Таким чином, своїм рішенням №332 від 30.01.2015 року Монастирецька сільська рада підтвердила передачу відповідачеві ОСОБА_2 у власність земельних ділянок саме тією площею, яка вказана в оспорюваних прокуром державних актах.

Враховуючи викладене й те, що відповідно до ст.ст.12, 116, 118 ЗК України, вирішення питання щодо передачі земель комунальної власності у власність громадян належить виключно до повноважень органу місцевого самоврядування, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що правових підстав визнавати видані відповідачеві державні акти недійсними немає, оскільки Монастирецька сільська рада до ухвалення судом рішення у даній справі виправила допущені нею порушення при оформленні відповідачеві ОСОБА_2 державних актів, шляхом прийняття на сесії нового рішення з цього питання, яке в судовому порядку не оспорювалось і є чинним на момент розгляду справи в суді.

Крім того, як правильно зазначив суд першої інстанції у своєму рішенні, встановлені під час кримінального провадження факти підроблення ОСОБА_3 додатку до рішення Монастирецької сільської ради №259 від 25.09.2009 року не мають вирішального значення у даній справі, оскільки згідно з первинним рішенням Ради №4 від 14.06.1995 року, яке теж було зазначено в оспорюваних прокурором державних актах і є чинним на сьогодні, відповідачеві ОСОБА_2 вже було вирішено питання безкоштовної передачі у приватну власність земельних ділянок площею 0,60 га для особистого підсобного господарства, а для оформлення державних актів лише було уточнено їх розмір та місцезнаходження, та змінено їхнє цільове призначення, оскільки такого виду цільового призначення земельної ділянки, як для «ведення особистого підсобного господарства», новий ЗК України не передбачав.

Таким чином, суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, давши належну оцінку доказам, які є в матеріалах справи, не допустив порушень норм матеріального та/або процесуального права, які б були підставою для зміни чи скасування оскаржуваного рішення, а тому у задоволенні апеляційної скарги прокурора слід відмовити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу заступника прокурора Львівської області відхилити.

Рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 20 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий: Бойко С.М.

Судді: Штефаніца Ю.Г.

Гірник Т.А.