Справа № 303/2251/15-ц
У Х В А Л А

12 червня 2015 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області в складі одноособово:

головуючого-судді Іваницького Р.С.

при секретарі судового засідання Чудіній В.М.

за участі: представника скаржника ОСОБА_1

державного виконавця Гонак М.М.

стягувача ОСОБА_2

представника стягувача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Мукачево скаргу ОСОБА_4, ОСОБА_5 на дії державної виконавчої служби, -

В С Т А Н О В И В :

Скаржники ОСОБА_4, ОСОБА_5 звернулися до Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області зі скаргою на дії державної виконавчої служби про скасування постанови ДВС м.Мукачево про арешт рухомого майна ОСОБА_4, ОСОБА_5 по справам ВП № 46873190 і ВП № 46873134.

Скаржники ОСОБА_4, ОСОБА_5 в судове засідання не зявилися, про причини неявки суд не повідомили, хоча про час і місце розгляду скарги повідомлялися належним чином.

Представник скаржника ОСОБА_4 ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав скаргу, просив дану скаргу задовольнити.

Державний виконавець Гонак М.М. в судовому засіданні заперечив проти скарги, пояснюючи, що всі дії виконавчого провадження виконуються згідно закону «Про виконавче провадження».

Стягувач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечили проти скарги, вважають її безпідставною, просять в задоволенні даної скарги відмовити.

З пояснень сторін, з дослідження скарги з додатками та матеріалів виконавчих проваджень, встановлено, що на підставі виконавчого листа № 303/8996/13-ц від 05.02.2015 року виданого Мукачівським міськрайонним судом 11.03.2015 року та заяви стягувача ОСОБА_2 від 13.03.2015 року, було винесено постанови від 18.03.2015 року держаним виконавцем про відкриття виконавчих проваджень ВП № 46873190 відносно боржника ОСОБА_4 і ВП № 46873134 відносно боржника ОСОБА_5. 25.03.2015 року держаним виконавцем винесено постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Відповідно до ст. 19 ч. 1 п. 1 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що Державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону: за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Згідно до ст. 25 ч. 2 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

2із2

Відповідно до правової позиції Верховного суду України в постанові винесеної по справі за № 6-26цс13, встановлено, що вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту.

Як вбачається з вище наведеного, що скаржниками та їх представником належними доказами суду не доведено неправомірність дій державного виконавця під час проведення виконавчого провадження, також звільнення майна з-під арешту розглядається в позовному проваджені, отже суд прийшов до висновку про безпідставність скарги та відмови в її задоволенні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 209, 210, 383-385 ЦПК України, ст.ст. 19, 25, 27 Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні скарги ОСОБА_4, ОСОБА_5 на дії державної виконавчої служби - відмовити.

Ухвала може буди оскаржена в апеляційному порядку протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Головуючий Р. Іваницький