У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,
суддів: Ізмайлової Т.Л.,Карпенко С.О.,
Касьяна О.П.,Мостової Г.І.,-
розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування», про відшкодування майнової та моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_6 в особі представника ОСОБА_8 на рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області від 10 лютого 2015 року,

в с т а н о в и л а :

У липні 2014 року ОСОБА_6 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_7, Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» (далі - ПрАТ «СК «АХА Страхування») про відшкодування майнової та моральної шкоди. В обгрунтування позовних вимог, позивач посилався на те, що 12 грудня 2013 року близько 10 год. 25 хв. на вул. Короленка у м. Львові сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Lexus RX, державний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_7 та автомобіля Opel Vectra, державний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_9, який належить на праві власності ОСОБА_6 В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль Opel Vectra, державний номер НОМЕР_2 зазнав механічних пошкоджень. Розмір завданих збитків ОСОБА_6 за пошкоджений транспортний засіб, відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 40/14 від 05 квітня 2014 року склав 12 337,77 грн. Позивач просив з урахуванням уточнених позовних вимог стягнути на його користь з ПрАТ «СК «АХА Страхування» майнову шкоду в розмірі 12 337,77 грн, пеню в розмірі 1098,56 грн, інфляційні витрати в розмірі 505,81 грн та стягнути з ОСОБА_7 1 тис. грн на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 19 листопада 2014 року позовні вимоги ОСОБА_6 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 1 тис. грн моральної шкоди. Стягнуто з ПрАТ «СК «АХА Страхування» на користь ОСОБА_6 12 337,77 грн невиплаченої суми страхового відшкодування, 1098,56 грн пені за невиплату страхового відшкодування, 505,81 грн інфляційних витрат. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області від 10 лютого 2015 року зазначене рішення суду першої інстанції в частині вирішення позовних вимог щодо ПрАТ «СК «АХА Страхування» та судових витрат змінено та стягнуто з ПрАТ «АХА Страхування» на користь ОСОБА_6 3 706 грн невиплаченого страхового відшкодування, 299,89 грн пені, 150,91 грн інфляційних витрат. Вирішено питання про розподіл судових витрат. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_6 в особі представника ОСОБА_8 просить рішення суду апеляційної інстанції скасувати, а рішення суду першої інстанції залишити в силі, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з доведеності позовних вимог, при цьому взявши до уваги розрахунок збитків завданих майну позивача відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 40/14 від 05 квітня 2014 року.

Змінюючи рішення суду першої інстанції в частині позовних вимог про стягнення майнової шкоди з ПрАТ «СК «АХА Страхування», апеляційний суд визначив розмір страхового відшкодування відповідно до звіту про оцінку автомобіля №314/14 від 11 березня 2014 року.

Проте повністю погодитись з такими висновками апеляційного суду не можна з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АС/0335290 від 26 грудня 2012 року відповідальність ОСОБА_7 застрахована ПрАТ «СК «АХА Страхування». Забезпечений транспортний засіб Lexus RX, державний номер НОМЕР_1.

12 грудня 2013 року близько 10 год. 25 хв. на вул. Короленка у м. Львові сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Lexus RX, державний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_7 та автомобіля Opel Vectra, державний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_9, який належить на праві власності ОСОБА_6, в результаті якої автомобіль останнього отримав механічні пошкодження.

Постановою Галицького районного суду м. Львова від 12 лютого 2014 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн (а.с.6).

Звітом про оцінку автомобіля, № 314/14 від 11 березня 2014 року, який складений суб'єктом підприємницької діяльності - фізичною особою ОСОБА_10, вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля Opel Vectra, державний номер НОМЕР_2 внаслідок пошкодження автомобіля під час ДТП визначена равною дійсній (ринковій) вартості автомобіля на момент дослідження без урахування аварійних пошкоджень становить 26 706,09 грн (а.с.28-34).

З висновку експертного автотоварознавчого дослідження №40/14, датованого 05 квітня 2014 року вбачається, що вартість матеріального збитку, що заподіяна власнику автомобіля Opel Vectra, державний номер НОМЕР_2 станом на момент проведення дослідження становить 12 337,77 грн (а.с. 13-27).

ПрАТ «СК «АХА Страхування» відмовило представнику позивача ОСОБА_9 у виплаті страхового відшкодування в розмірі 12 337,77 грн із тих підстав, що автомобіль фізично знищений, його ремонт є економічно необґрунтований, та запропонувало виплатити страхове відшкодування в розмірі 3 706,09 грн (а.с. 9-11).

Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ч. 1 ст. 1166 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується.

Враховуючи це, підставою виникнення зобов'язання із заподіяння шкоди є факт її завдання. Умовами відповідальності за завдану шкоду є протиправна поведінка особи, що завдала шкоду, наявність між нею та майновою шкодою безпосереднього причинно-наслідкового зв'язку, а також вина зазначеної особи.

Статтею 988 ЦК України передбачено, що страховик зобов'язаний, зокрема, протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати страхувальникові; у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Договором страхування можуть бути встановлені також інші обов'язки страховика.

Страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Страховий акт (аварійний сертифікат) складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком (ст. 990 ЦК України).

Відповідно до п. 9.1 ст. 9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності» (далі - Закон) страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

Пунктом 22.1 ст. 22 Закону передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

За змістом п. 30.1 ст. 30 Закону, транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди (п. 30.2 ст. 30 Закону).

Виходячи з результатів аналізу зазначених норм, визначення розміру матеріального збитку при настанні страхового випадку повинно бути підтверджено належним засобом доказування, зокрема, звітом (актом) про оцінку майна, який повинен відповідати вимогам Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» і Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/8395 (далі - Методики).

Пунктом 7.35 Методики передбачено, що у разі відсутності цінових даних колісних транспортних засобів (далі - КТЗ) у довідковій літературі, зокрема зазначеній у додатку 8, а також у разі наявності обставин, зумовлених змінами економічного стану країни, що супроводжуються різкими коливаннями цін на КТЗ, та в інших випадках, коли застосування довідкових даних є неможливим, допускається використання даних обмеженого ринку КТЗ.

У такому випадку інформація про ціни на нові КТЗ чи КТЗ, які були в користуванні, може бути отримана з каталогів, комп'ютерних програм та прайс-листів дилерів виробників і торговельних фірм, а також із спеціалізованих для продажу КТЗ періодичних видань. Використання ресурсів мережі Інтернет допускається з дотриманням вимог підпункту 7.53.5 пункту 7.53 цієї Методики.

Середня ринкова ціна такого КТЗ визначається як середнє арифметичне значення цінових показників, одержаних із зазначених джерел інформації.

У разі використання середньої ринкової ціни пропозиції до продажу КТЗ її необхідно звести коригуванням до ціни продажу, застосовуючи відповідне співвідношення стосовно аналогічних КТЗ із довідників, зокрема передбачених додатком 8.

Коригування вартості КТЗ залежно від пробігу та строку експлуатації здійснюється із застосуванням підбору аналога і відповідно до вимог пунктів 7.8, 7.9 та підпунктів 7.12.1, 7.12.2 пункту 7.12 цієї Методики. Подальше коригування вартості КТЗ залежно від технічного стану, комплектності, укомплектованості, відновлення й оновлення складових частин тощо здійснюється за формулами (9), (10), (11), а також з врахуванням процента Д додаткового збільшення (зменшення) З ринкової вартості КТЗ залежно від умов догляду, зберігання та експлуатації (таблиця 4.1 додатка 4) та процента додаткового зменшення вартості КТЗ з дефектами кузова, кабіни, рами (таблиця 4.2 додатка 4).

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 59 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

На сторони покладено обов'язок довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір (стаття 60 ЦПК України).

Відповідно до статті 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо за своїм внутрішнім переконанням. Результати оцінки доказів відображаються в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Заперечуючи проти позову ПрАТ «СК «АХА Страхування» посилалось на звіт № 314/14 від 11 березня 2014 року, відповідно до якого ринкова вартість автомобіля, до ДТП складала 26 706,09 грн, вартість відновлювального ремонту складає 31 477,77 грн.

Апеляційний суд, вирішуючи спір по суті позовних вимог, прийняв до уваги звіт № 314/14 від 11 березня 2014 року, виданий на підставі заяви страховика (а.с. 28-30), зауважив, що такий відповідає положенням Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності», а отже розмір страхування відшкодування має бути визначений у вигляді різниці між ринковою вартістю транспортного засобу до отриманих ним пошкоджень та ринковою вартістю автомобіля з наявними пошкодженнями, залишивши поза увагою вимоги п. 7.35 Методики щодо розрахунку страхового відшкодування на користь позивача, зокрема, визначення середньої ринкової ціни такого КТЗ як середнє арифметичне значення цінових показників, одержаних із зазначених у методиці джерел інформації, взявши до уваги лише найвищу пропозицію онлайн-аукціону за транспортний засіб в пошкодженому стані (а.с. 47).

Допущені апеляційним судом при розгляді справи порушення норм процесуального права (ст. ст. 10, 60, 179 ЦПК України) унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для її правильного вирішення, тому ухвалене ним рішення в частині вирішення позову про відшкодування майнової шкоди не може вважатись законними і обґрунтованими та в силу ст. 338 ЦПК України підлягає скасуванню з передачею справи в цій частині на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

В частині відшкодування моральної шкоди рішення судів попередніх інстанцій не оскаржується, а отже не є предметом касаційного перегляду.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_6 в особі представника ОСОБА_8 задовольнити частково.

Рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області від 10 лютого 2015 року в частині відшкодування майнової шкоди скасувати, а справу у цій частині направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов
Судді: Т.Л. Ізмайлова
О.П. Касьян
С.О. Карпенко
Г.І. Мостова