Справа №2/489/714/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2015 р. Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі: головуючого судді Губницького Д.Г., при секретарі Наумкіній І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «ВТБ ОСОБА_1» (далі - ОСОБА_1) до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2015 р. ОСОБА_1 предявив даний позов, яким просив стягнути з ОСОБА_2, як солідарного поручителя за позичальника ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором №26.46-09/07-СК, яка ґрунтувалася на генеральній угоді №09 від 11 жовтня 2007 р. в сумі 214589,87 доларів США, що еквівалентно 3250192,55 грн. за курсом НБУ станом на 21 листопада 2014 р.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 25 лютого 2013 р. ОСОБА_2 уклала із Банком договір поруки №26.03-09/13-ДП-3 відповідно до якого прийняла на себе солідарну відповідальність до позичальника ОСОБА_3 у повному обсязі передбачених кредитним договором зобовязань.

Але позичальник порушив строки повернення кредиту та сплати процентів, тому йому у жовтні 2014 р. була направлена вимога про дострокове повернення позики, що залишилася та сплати процентів, яка була не виконана.

Вимога про те ж на адресу поручителя від 05 листопада 2014 р. також залишилася без задоволення через що банк звернувся до суду.

Заборгованість складається з таких складових: поточна заборгованість за кредитом 159489,01 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 21 листопада 2014 р. становить 2415631,23 грн., прострочена заборгованість за кредитом 28282,86 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 21 листопада 2014 р. становить 428374,09 грн., сума заборгованості за процентами 17079,80 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 21 листопада 2014 р. становить 258691,79 грн., а також пеня нарахована у звязку з несвоєчасною сплатою кредиту та процентів 147495,43 грн., що за офіційним курсом НБУ станом на 21 листопада 2014 р. становить 9738,20 доларів США.

ОСОБА_1 просив стягнути з відповідачки судовий збір сплачений при предявленні позову до суду.

У квітні 2015 р. ОСОБА_1 збільшив позовні вимоги та просив стягнути з відповідачки заборгованість станом на 20 лютого 2015 р.: строкову заборгованість за кредитом 148204,52 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 20 лютого 2015 р. становить 4128754,73 грн., прострочену заборгованість за кредитом 39567,35 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 20 лютого 2015 р. становить 1102286,78 грн., прострочену заборгованість по оплаті процентів 23552,36 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 20 лютого 2015 р. становить 656133,28 грн., строкову заборгованість по сплаті процентів за період з 18 лютого 2015 р. по 20 лютого 2015 р. 211,26 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 20 лютого 2015 р. становить 5885,39 грн., пеню за несвоєчасну сплату процентів за період з 12 жовтня 2007 р. по 20 лютого 2015 р. 2756,49 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 20 лютого 2015 р. становить 76791,66 грн., пеню за несвоєчасне повернення кредиту за період з 12 жовтня 2007 р. по 20 лютого 2015 р. 11011,63 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 20 лютого 2015 р. становить 306767,43 грн., 3% річних за весь час прострочення сплати процентів за період з 12 жовтня 2007 р. по 20 лютого 2015 р. 310,79 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 20 лютого 2015 р. становить 8658,14 грн., 3% річних за весь час прострочення повернення кредиту за період з 12 жовтня 2007 р. по 20 лютого 2015 р. 1801,58 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 20 лютого 2015 р. становить 50189,31 грн.

Загальна суму позовних вимог 227415,98 доларів США, що еквівалентно 6335466,79 грн.

В судове засідання представник Банку не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі.

Відповідачка в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася.

Суд, дослідивши письмові докази в справі, встановив наступні обставини.

Відповідно до копії генеральної угоди №09 від 11 жовтня 2007 р. зі змінами внесеними додатковою угодою №1 від 01 грудня 2008 р., договором про внесення №2 від 05 липня 2010 р., ВАТ «ВТБ ОСОБА_1» домовилося із ОСОБА_3 про його кредитування кредитними договорами укладеними в рамках цієї угоди, які є її невідємними частинами. Термін укладання кредитних договорів по 11 жовтня 2017 р., ліміт кредитних коштів не повинен перевищувати 500 тис. доларів США за курсом НБУ.

11 жовтня 2007 р. між Банком та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір №26ю46-09/07-СК відповідно до якого ОСОБА_3 позичив на споживчі потреби 300 тис. доларів США на строк по 11 жовтня 2014 р. зі сплатою 13,5% річних.

До кредитного договору вносилися зміни та доповнення додатковою угодою №2 від 2 від 20 січня 2009 р., додатковою угодою №3 від 20 липня 2009 р., договором про внесення змін №4 від 04 березня 2010 р., договором про внесення змін №5 від 05 липня 2010 р., договором про внесення змін №6 від 22 листопада 2010 р., якими сума процентів відносилася до тіла кредиту, ОСОБА_1 відтермінував строк повернення основного боргу, в новій редакції викладався додаток до договору графік повернення кредиту та сплати процентів тощо.

Договором про внесення змін до кредитного договору №7 від 25 лютого 2013 р. його було викладено в новій редакції згідно якої сума кредиту була встановлена у 300 тис. доларів США, проценти встановлені у 13,50 % річних з урахуванням автоматичного збільшення або зменшення, строк повернення в повному обсязі 11 жовтня 2017 р. Договір забезпечується порукою кількох осіб, у т.ч. ОСОБА_4

25 лютого 2013 р. між Банком та ОСОБА_2 укладено договір поруки №26.03-09/13-ДП-3, яким вона зобовязалася у повному обсязі відповідати солідарно з позичальником ОСОБА_3 за його зобовязаннями за кредитним договором.

Згідно копії заяви на видачу готівки ОСОБА_3 отримав 12 жовтня 2007 р. 300 тис. доларів США від Банка.

03 жовтня 2014 р. ОСОБА_1 направив ОСОБА_3 вимогу про дострокове повернення кредиту, нарахованих процентів, пені у 60 денний строк від дати одержання.

05 листопада 2014 р. на імя ОСОБА_2 банк оформив листа аналогічного змісту з вимогою виконати зобовязання позичальника ОСОБА_3 на підставі договору поруки від 25 лютого 2013 р. №26.03-09/13-ДП-3. Вимогу направлено 08 листопада 2014 р.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України у разі, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У відповідності до п. 2 постанови Пленуму ВССУ №5 від 30 березня 2012 р. пред'явлення позову до солідарних боржників є правом, а не обов'язком банку чи іншої фінансової установи (ч. 1 ст. 543 ЦК).

Відповідачка не спростувала розрахунок заборгованості, заяву про застосування строку позовної давності не подала

Отже позов суд вважає доведеним та таким, що підлягає задоволенню повністю.

Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь Банку слід стягнути 3654 грн. судового збору, які були сплачені при предявленні позову до суду.

Керуючись ст. 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути на користь публічного акціонерного товариства «ВТБ ОСОБА_1» з ОСОБА_2 заборгованість в сумі 227415,98 доларів США, що еквівалентно 6335466,79 грн., а також стягнути судовий збір в розмірі 3654 грн.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення - в тому ж порядку і в той самий строк, який обраховується з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Д.Г. Губницький