Справа № 502/996/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2015 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Тюміна О.Г.,

при секретарі Фоміній О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кілія цивільну справу

за позовом

ОСОБА_1

до

Новоселівської сільської ради Кілійського району Одеської області

про

встановлення належності нерухомого майна спадкодавцю та визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ :

08.05.2015 року позивач звернулася до Кілійського районного суду Одеської області із зазначеним позовом про встановлення належності земельної ділянки спадкодавцю та визнання права власності на спадщину. Позивач, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, в позовній заяві зазначає, що 11 жовтня 2012 року помер її чоловік ОСОБА_2. Після його смерті залишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 2,78 га, яка розташована на території Новоселівської сільської ради Кілійського району Одеської області, яка належала померлому на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Позивачем 01 січня 2013 року подано до Другої Херсонської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини за законом після смерті чоловіка. Донька померлого, ОСОБА_3, подала заяву про відмову від прийняття спадщини на користь позивача, ОСОБА_1. Таким чином, позивач спадкове майно прийняла, так як протягом шестимісячного строку подала в нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини. Отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок, але їй було відмовлено у видачі такого свідоцтва на земельну ділянку, через неотримання спадкодавцем правовстановлюючого документу. У звязку з чим звернулася до суду з вимогою:

- встановити факт належності земельної ділянки площею 2,78 га ОСОБА_2, померлому 11 жовтня 2012 року, яку передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Новоселівської сільської ради Кілійського району Одеської області та яка належала йому на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 27 серпня 2009 року державним нотаріусом Кілійської районної державної нотаріальної контори;

- визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, померлого 11 жовтня 2012 року, право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,78 га, яка розташована на території Новоселівської сільської ради Одеської області.

Представник відповідача Новоселівської сільської ради Кілійського району, належним чином повідомлений про розгляд справи, в судове засідання не прибув, надав заяву про згоду з позовом та розгляд справи без його участі.

В звязку з тим, що розгляд справи проведено за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування ходу судового засідання звукозаписувальним технічним пристроєм не здійснювалось, що узгоджується з положеннями ст. 197 ЦПК України.

Дослідивши докази, надані сторонами у справі, та розглянувши справу в межах позовних вимог, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії ВМІ №688561, виданого 27 серпня 2009 року державним нотаріусом Кілійської районної державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за №2217, ОСОБА_2 належала 1/4 частка земельної ділянки №287, №22 розміром 11,12 га, яку передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Новоселівської сільської ради Кілійського району масив №1, №29.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що спадкодавець позивача був власником 1/4 частки земельної ділянки №287, №22 розміром 11,12 га, яку передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Новоселівської сільської ради Кілійського району масив №1, №29, але правовстановлюючі документи на імя спадкодавця відсутні, що є підставою для встановлення факту належності земельної ділянки спадкодавцю на праві власності.

Як вбачається зі свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ЖД №331959, виданого Новоселівською сільською радою Кілійського району Одеської області 23 листопада 1975 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі.

Відповідно свідоцтва про смерть серії І-КГ №150486, виданого міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області ОСОБА_2 помер 11 жовтня 2012 року.

Згідно довідки квартального комітету №3 Суворовського району м. Херсона №65 від 10.06.2015 року на момент смерті ОСОБА_2 разом з ним за адресою: м. Херсон, вул. Червоного Хреста, 16, були зареєстровані та фактично проживали дружина ОСОБА_1, та дочка ОСОБА_3.

Відповідно до матеріалів спадкової справи 06 січня 2013 року ОСОБА_1 до Другої Херсонської державної нотаріальної контори подано заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2, померлого 11 жовтня 2012 року.

15 травня 2013 року до Другої Херсонської державної нотаріальної контори надійшла заява від доньки померлого - ОСОБА_3 про відмову від прийняття спадщини на користь дружини померлого - ОСОБА_1.

Відповідно до листа Другої Херсонської державної нотаріальної контори від 20.03.2015 року № 348/01-16 оформлення свідоцтва про право на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_2, померлого 11 жовтня 2012 року, не можливо в звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на імя спадкодавця.

При вирішенні справи судом враховано відповідні положення законодавства.

У відповідності до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

За правилами ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого їх встановлення.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

За правилами ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Судом встановлено, що позивач є спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_2, померлого 11 жовтня 2012 року, але отримати нотаріальне свідоцтво про право на спадщину не має можливості через відсутність правовстановлюючих документів, тобто встановлена наявність підстав для задоволення позову в повному обсязі.

Фактичні обставини справи підтверджені належними доказами, права та законні інтереси інших осіб не порушуються.

За наведених позивачем обставин та наданих доказів, суд визнає позов доведеним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.10, 11, 209, 212, 214-215 ЦПК України,

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_2, померлому 11 жовтня 2012 року, 1/4 частки земельної ділянки №287, №22 розміром 11,12 га, яку передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Новоселівської сільської ради Кілійського району масив №1, №29, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії ВМІ №688561, виданого 27 серпня 2009 року державним нотаріусом Кілійської районної державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за №2217.

Визнати за ОСОБА_1 право приватної власноті на 1/4 частку земельної ділянки №287, №22 розміром 11,12 га, яку передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Новоселівської сільської ради Кілійського району масив №1, №29, у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, померлого 11 жовтня 2012 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Кілійський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя Кілійського районного суду ОСОБА_4