Справа №463/240/15-ц
Провадження №2/463/644/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2015 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді - Лакомської Ж. І.

при секретарі: Коник О.Б.

з участю прокурора:ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2 обласного

виробничого управління водного господарства

«ОСОБА_2 облводгосп» - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом фермерського господарства «ОСОБА_4В.» до ОСОБА_2 обласного виробничого управління водного господарства «ОСОБА_2 облводгосп», ОСОБА_5 Україна в особі Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, -

встановив:

Позивач фермерське господарство «ОСОБА_4В.» звернулось в суд з позовом до відповідачів ОСОБА_2 обласного виробничого управління водного господарства «ОСОБА_2 облводгосп», ОСОБА_5 Україна в особі Державної казначейської служби України про стягнення 1 000 000 грн. на відшкодування моральної шкоди завданої в результаті протиправних дій начальника ОСОБА_2 обласного виробничого управління водного господарства «ОСОБА_2 облводгосп» ОСОБА_6, що спричинило приниження честі, гідності, ділової репутації.

Позов мотивує тим, що 18.07.2011 року за вих. №342 начальнику ОСОБА_2 обласного виробничого управління водного господарства «ОСОБА_2 облводгосп» було направлено запит на інформацію в якому було вказано:

«На підставі ст.40 Конституції України, Закону України «Про доступ до публічної інформації» прошу надати обгрунтовані відповіді на поставлені запитання, які стосуються конкретного водного об'єкту та конкретної юридичної особи, а саме :

1.Чи дійсно на підставі п.7 ст.9 Водного Кодексу України до повноважень Сокальської районної ради входить встановлення правил загального водокористування на ставкові в с.Поториця, Сокальського району, яким користується фермерське господартсво «ОСОБА_4В.», в порядку, визначеному статею 47 Водного Кодексу на ставкові в с.Поториця;

2.Чи дійсно на підставі ч.3 ст.10 Водного Кодексу України тільки до повноважень Поторицької сільської ради належить встановлення правил загального водокористування в порядку, визначеному статтею 47 Водного Кодексу на ставкові в с.Поториця Сокальського району, яким користується фермерське господартсво «ОСОБА_4В.»;

3.Повноваження якої ради: Сокальської районної чи Поторицької сільської, у галузі регулювання водних відносин, поширюються на ставок в с.Поториця Сокальського району, яким користується фермерське господарство «ОСОБА_4В.» по питання заборони загального водокористування на даному водному об'єкті, на підставі яких нормативних документів;

4.Чи дійсно на підставі абзацу першого ст.42 Водного Кодексу України фермерське господарство «ОСОБА_4В.» являється водокористувачем на ставкові в с.Поториця;

5.Чи дійсно на підставі пункту 1 ст.43 Водного Кодексу України фермерське господарство «ОСОБА_4В.», як водокористувач має право загального та спеціального водокористування на ставкові в с.Поториця;

6.Чи дійсно на підставі п'ятого абзацу ст.45 Водного Кодексу України право загального водокористування фермерського господарства «ОСОБА_4В.» на ставкові в с.Поториця може бути обмежено у порядку, визначеному статею 47 Водного Кодексу України;

7.Чи передавала Сокальська районна рада, Поторицька сільська рада свої повноваження у галузі регулювання водних відносин Державному Управлінню охорони навколишнього природного середовища в Львівській області, які саме повноваженя, на підставі яких документів, з якого часу;

8.Чи дійсно на підставі ст.47 Водного Кодексу України, якщо Сокальська районна рада не повідомила населення про встановлені радою правила, шо обмежують загальне водокористування на ставкові в с.Поториця (абзац третій ст.47) і фермерське господарство «ОСОБА_4В.» не доводило до відома населення про заборону загального водокористування на ставкові в с.Поториця (абзац четвертий ст.47) і якщо фермерським господарством «ОСОБА_4В.», як водокористувач або Сокальською районною радою не встановлено таких умов, то загальне водокористування па ставкові в с.Поториця визнається дозволеним без обмежень(абзаи п'ятий ст.,47);

9.Чи дійсно на підставі абзацу другого ст.,47 Водного Кодексу України з метою охорони життя і здоров'я громадян, охорони навколишнього природного середовища та з інших передбачених законодавством підстав Сокальська районна рада за поданням Державного Управління охорони навколишнього природного середовища в Львівській області, водного господарства, санітарного нагляду та інших спеціально уповноважених

державних органів на ставкові в с.Поториця може визначити умови, що обмежують загальне водокористування на ставкові в с.Поториця;

10.Чи на підставі абзацу другого ст..47 Водного Кодексу України ОСОБА_5 Управління охорони навколишнього природного середовища в Львівській області зверталось з поданням до Сокальської районної ради чи Поторицької сільської ради про обмеження чи позбавлення фермерського господартсва «ОСОБА_4В.» права загального водокористування на ставкові в с.Поториця, коли ,на підставі яких документів, яке рішення було прийнято відповідною радою;

11.Чи до повноважень Державного Управління охорони навколишньогоприродного середовища в Львівській області входить встановлення, заборона загального водокористування на ставкові в с.Поториця Сокальського району, яким користується фермерське господартсво «ОСОБА_4В.» ,на підставі яких нормативних документів (чітко вказати назву, номер, дату прийняття, підпункт, пункт, абзац, статтю і т.п , надати завірений текст);

12.Чи було позбавлено фермерське господарство «ОСОБА_4В.» на підставі ст..47 Водного Кодексу України, права загального водокористування, на підставі яких документів, з якого часу (прошу надати завірені копії таких документів);

13.Який вид водокористування до 05.03.1999 був встановлений на ставкові в с.Поториця ,на підставі яких документів;

14. Який вид водокористування в період з 01.01.2000 року по даний час встановлений на ставкові в с.Поториця, який знаходиться в постійному користуванні фермерського господарства «ОСОБА_4В.», з якого часу, якими документами це підтверджено;

15.Чи може зобов»язане фермермьке господарство «ОСОБА_4В.» в період з 01.01.2000 року по даний час оформляти документи на спец водокористування, на підставі яких нормативних документів;»

Листом за вих. №13/2073 від 29.07.2011 року начальник ОСОБА_2 обласного виробничого управління водного господарства «ОСОБА_2 облводгосп» ОСОБА_6 повідомив: « Розглянувши Ваше звернення від 21.07.11р. №Б-64-в-1 щодо надання обґрунтованої, достовірної точної та повної відповіді і публічної інформації про водокористування ставка повідомляємо наступне:

ФГ «Бурка» користується водним об»єктом на території Поторицької сільської ради на підставі рішення сесії Сокальської районної ради від 05.03.1999р.№6 фермеру ОСОБА_4 надано в постійне користування із земель фермерського запасу земельну ділянку для розширення селянсько фермерського господарства 20,0 га земель водосховища ВАТ «Сокальський завод хімічного волокна» для риборозведення.

Даний вид діяльності відноситься до спеціального водокористування у відповідності до ст.49 водного кодексу України.

Згідно ч.4 ст. 15 закону України «Про звернення громадян» у разі незгоди із даною відповіддю Ви маєте право оскаржити її в суді».

Вважає, що начальник ОСОБА_2 обласного виробничого управління водного господарства «ОСОБА_2 облводгосп» ОСОБА_6 в порушення вимог ст.40 Конституції України, ст.1,4 ч.2 ст.5,13,20 Закону України «Про доступ до публічної інформації», являючись розпорядником інформації надав позивачу неповну інформацію передбачену Законом України «Про доступ до публічної інформації» з підстав не передбачених ст.22 Закону України «Про доступ до публічної інформації», а саме не надав обґрунтованих відповідей на 20 запитань в результаті чого було порушено його права передбачені ст.40 Конституції України та Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Протиправність дій начальника ОСОБА_2 обласного виробничого управління водного господарства «ОСОБА_2 облводгосп» при розгляді запиту на інформацію фермерського господарства за вих.№342 від 18.07.2011 року підтверджені постановою колегії суддів Львівського апеляційного адміністративного суду від 05.12.2012 року по справі №148664/11/9104 згідно якої апеляційну скаргу фермерського господарства «ОСОБА_4В.» - задоволено частково. Постанову ОСОБА_2 окружного адміністративного суду від 09 листопада 2011 року в адміністративній справі за позовом фермерського господарства «ОСОБА_4В.» до ОСОБА_2 обласного виробничого управління водного господарства про надання неповної інформації на запит та зобов»язання вчинити дії скасовано і прийнято нову постанову. Позовні вимоги фермерського господарства «ОСОБА_4В.» - задоволено частково. Визнано протиправними і такими, що порушують вимоги статтей 14,22 Закону України «Про доступ до публічної інформації», дії ОСОБА_2 обласного виробничого управління водного господарства щодо надання фермерському господарству «ОСОБА_4В.» неповної інформації на запит на інформацію №342 від 18.07.2011 року. Зобов»язати Львівське обласне виробниче управління водного господарства, в особі начальника ОСОБА_2 облвогоспу, вирішити питання щодо надання фермерському господарству «ОСОБА_4В.» достовірної, точної і повної інформації по кожному із поставлених запитань, що сформульовані у запиті на інформацію №342 від 18.07.2011 року. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Внаслідок порушення начальником ОСОБА_2 обласного виробничого управління водного господарства «ОСОБА_2 облводгосп» норм ст.40 Конституції України, Закону України «Про доступ до публічної інформації» відбулось приниження честі, гідності, ділової репутації фермерського господарства з зв»язку з позбавленням права на отримання інформації для захисту своїх прав, було порушено нормальні підприємницькі зв»язки через неможливість продовження активної господарської діяльності, порушено стосунки з оточуючими людьми. З врахуванням наведених мотивів просить стягнути в користь фермерського господарства «ОСОБА_4В.» з ОСОБА_5 Україна в особі Державної казначейської служби України коштів в сумі 1 000 000 грн. гривень на відшкодування моральної шкоди завданої в результаті протиправних дій начальника ОСОБА_2 обласного виробничого управління водного господарства «ОСОБА_2 облводгосп» ОСОБА_6, що спричинило приниження честі, гідності, ділової репутації.

В судове засідання представник позивача ОСОБА_4, який діє на підставі нотаріально посвідченої довіреності від 5 січня 2012 року не зявився, подав клопотання про розгляд справи у його відсутності.

Представник відповідача ОСОБА_2 обласного виробничого управління водного господарства «ОСОБА_2 облводгосп» ОСОБА_3, який діє на підставі довіреності від 26.08.2014 р. проти задоволення позову заперечив, дав пояснення аналогічні наданим суду письмовим запереченням, також пояснив, що лист ОСОБА_2 облводгоспу, який наданий у відповідь позивачу не містить в будь-якій формі неправдивих, неточних або неповних відомостей, що б дискредитували спосіб ведення чи результати господарської (підприємницької) діяльності Фермерського господарства ОСОБА_4, крім того зазначив, що звернення Фермерського господарства ОСОБА_4 вих. №342 від 18.07.2011р. фактично містило прохання про надання розяснень, в тому числі з правових питань, однак ні ОСОБА_2 облводгосп, ні Львівське облводресурсів, відповідно до положень про них, не уповноважене надавати консультації та розяснення з правових питань. Крім того, вважає, що позивачем не доведено та не підтверджено факту заподіяння йому втрат немайнового характеру, наявності причинного зв»язку між, існуючою на думку позивача шкодою і діями ОСОБА_2 облводгоспу та вини останнього в її заподіянні. Тому в задоволенні позову просив відмовити.

Представник відповідача ОСОБА_5 Україна в особі Державної казначейської служби України в судове засідання не з»явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив. Враховуючи представлені докази, суд вважає можливим розглянути справу у його відсутності.

Заслухавши пояснення представника відповідача ОСОБА_2 обласного виробничого управління водного господарства «ОСОБА_2 облводгосп», висновок прокурора, яка вважає, що позов не підлягає до задоволення, дослідивши та перевіривши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку:

Відповідно до ст.1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» Публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст. 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Згідно постанови ОСОБА_2 апеляційного адміністративного суду від 05 грудня 2012 року (а.с.11-12), постановлено:

«Апеляційну скаргу фермерського господарства «ОСОБА_4В.» - задоволити частково.

Постанову ОСОБА_2 окружного адміністративного суду від 09 листопада 2011 року в адміністративній справі за позовом фермерського господарства «ОСОБА_4В.» до ОСОБА_2 обласного виробничого управління водного господарства про надання неповної інформації на запит та зобов»язання вчинити дії - скасувати і прийняти нову постанову.

Позовні вимоги фермерського господарства «ОСОБА_4В.» - задоволити частково.

Визнати протиправними і такими, що порушують вимоги статей 14,22 Закону України «Про доступ до публічної інформації», дії ОСОБА_2 обласного виробничого управління водного господарства щодо надання фермерському господарству «ОСОБА_4В.» неповної інформації на запит на інформацію № 342 від 18.07.2011 року.

Зобов»язати Львівське обласне виробниче управління водного господарства в особі начальника ОСОБА_2 облводгоспу, вирішити питання щодо надання фермерському господарству «ОСОБА_4В.» достовірної, точної і повної інформації по кожному із поставлених запитань, що сформульовані у запиті на інформацію №342 від 18.07.2011 року.

У задоволенні решта позовних вимог відмовити.».

Даною постановою ОСОБА_2 апеляційного адміністративного суду встановлено,що: «позивач звернувся до відповідача ОСОБА_2 обласного виробничого управління водного господарства «ОСОБА_2 облводгосп» із письмовим запитом на інформацію №342 від 18.07.2011 року, відповідно до ст. 40 Конституції України та Закону України «Про доступ до публічної інформації», у запиті позивач просив надати відповіді на 15 конкретних запитань, що стосуються користування ставком в с. Поториця Сокальського району Львівської області.

Із змісту листів ОСОБА_2 облводгоспу №13/2073 і 13/2073/1 від 29.07.2011 року видно, що на вищевказаний запит позивача про надання інформації відповідачем надано неповну і неточну відповідь на поставлені позивачем запитання.

Зокрема, у відповідях не вказано яких саме запитань вони стосуються. Зміст таких відповідей носить узагальнений, неконкретизований і нечіткий характер. Зміст відповідей не охоплює більшості поставлених запитань.

При цьому, відповідачем не надано позивачу інформації на більшість із поставлених запитань і не вказано про відмову у наданні такої інформації. Тобто більшість запитань залишились невирішеними.

Таким чином, відповідачем не було дотримано вимог статтей 14,22 Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно з п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди з подальшими змінами і доповненнями під немайновою шкодою, заподіяною юридичній особі, слід розуміти втрати немайнового характеру, що настали у зв'язку з приниженням її ділової репутації, посяганням на фірмове найменування, товарний знак, виробничу марку, розголошенням комерційної таємниці, а також вчиненням дій, спрямованих на зниження престижу чи підрив довіри до її діяльності.

В порушення вимог статті 60 ЦПК України стороною позивача не представлено доказів заподіяння відповідачем моральної шкоди, зокрема, що внаслідок дій відповідача для позивача настали втрати немайнового характеру, що зумовлені приниженням його ділової репутації, посяганням на фірмове найменування, товарний знак, виробничу марку, розголошення комерційної таємниці, а також що дії відповідача, зокрема ОСОБА_2 обласного виробничого управління водного господарства «ОСОБА_2 облводгосп», були спрямовані на зниження престижу чи підрив довіри до діяльності відповідача.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч. 1, 2, 3 ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності з ч. 1, 2 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги.

Враховуючи наведене вище, суд приходить до переконання, що позов не підлягає до задоволення у звязку з недоведеністю позовних вимог, тому в задоволенні даного позову суд вімовляє.

Суд не приймає до уваги заяву представника відповідача ОСОБА_2 обласного виробничого управління водного господарства «ОСОБА_2 облводгосп» про відмову в задоволенні позову,у зв»язку з спливом позовної давності, оскільки не вбачає підстав для задоволення такої.

Керуючись ст.40 Конституції України, ст.1 Закону України «Про доступ до публічної інформації»,10, 11, 57-61, 86, 88, 169, 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд

вирішив:

В задоволенні позову фермерського господарства «ОСОБА_4В.» до ОСОБА_2 обласного виробничого управління водного господарства «ОСОБА_2 облводгосп», ОСОБА_5 Україна в особі Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга в строки і порядок передбачені ч.1 ст. 294 ЦПК України.

Суддя: Лакомська Ж. І.