АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3421/15 Справа № 202/9203/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - Зосименко С. Г. Доповідач - Городнича В.С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого - Городничої В.С.,

суддів - Куценко Т.Р., Лаченкової О.В.,

при секретарі - Білаш І.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 01 грудня 2014 року по справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2014 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 09 вересня 2011 року між ним та відповідачем був укладений договір оренди № 143. Предметом договору було те, що ФОП ОСОБА_2 передав за плату в оренду відповідачу електронні автомати для розвитку спритності. Відповідачем орендна плата не сплачувалася. Враховуючи зазначене, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за договором оренди за період з вересня 2011 року до серпня 2014 року у розмірі 172800 грн. грн. та судовий збір.

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 01 грудня 2014 року у задоволенні позову відмовлено. Вирішено питання щодо судових витрат.

Не погодившись з рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга відповідача підлягає відхиленню, а рішення суду - залишенню без змін, з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є фізичною особою-підприємцем, що підтверджується Свідоцтвом про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця НОМЕР_1.

09 вересня 2011 року між ОСОБА_2, як приватним підприємцем, та ОСОБА_3 було укладено договір оренди № 143, згідно якого ПП ОСОБА_2 передає ОСОБА_3 у володіння та користування електронні автомати у кількості 11 шт. Згідно даного договору орендна плата складає 4800 грн. або еквівалент 600 доларів США Передплата за перший та останній місяць наперед готівкою або на розрахунковий рахунок орендодавця. Строк дії договору до 09 вересня 2012 року.

Згідно наданої позивачем копії акту приймання-передачі від 09 вересня 2011 року від ПП ОСОБА_2 ОСОБА_3 було передано: електронний автомат "Игрософт" - 5 шт., залоговою вартістю 650 доларів США, електронний автомат "Мегаджек" - 6 шт., залоговою вартістю 800 доларів США.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд виходив з того, що представником позивача надано суду оригінал договору оренди від 09.09.2011 року, який не відповідає його копії, а саме на копії відсутня печатка ФОП ОСОБА_2 Крім того, позивачем не надано суду доказів належності йому на праві власності даного майна, яке за договором було передано в оренду. Також позивачем не надано суду доказів сплати відповідачем у відповідності до умов договору залогової вартості майна, орендної плати за перший та останній місяць оренди. Крім цього, представник позивача не зміг пояснити яким чином було пролонговано договір, якщо його дія скінчилася 09.09.2012 року. Позивачем будь-яких претензій щодо невиконання умов договору відповідачу не направлялося. Також за весь цей час позивач не вимагав розірвання договору оренди чи повернення орендованого майна.

З'ясувавши в достатньо повному обсязі права та обов'язки сторін, обставини по справі, перевіривши доводи сторін та давши їм правову оцінку, суд постановив рішення, що відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилається на те, що судом першої інстанції не взято до уваги ні письмові докази позивача, ні показання свідків. Крім того, апелянт посилається на факт відмови відповідача від призначення почеркознавчої експертизи.

Однак, з такими доводами апелянта погодитися не можна, з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 143 ЦПК України, для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі.

Як встановлено у судовому засіданні, відповідач відмовився від проведення почеркознавчої експертизи через скрутне матеріальне становище.

Представник позивача брав участь у даній справі, однак не заявив клопотання про призначення експертизи, тим самим не скористався своїм правом, згідно ч. 1 ст. 143 ЦПК України.

Крім того, клопотання про призначення експертизи є правом, а не обов'язком сторін, у тому числі й відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст. 59, ч.ч. 1, 4 ст. 60, ч. 3 ст. 10 ЦПК України обставини справи, які законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Так, судом першої інстанції встановлено, що позивачем та його представником не надано суду доказів того, що за договором оренди від 09.09.2011 року було передано майно, в матеріалах справи відсутні будь-які фінансові документи на підтвердження виконання або невиконання грошових зобов'язань за даним договором, підтвердження наявності заборгованості за договором у розмірі 172 800 грн.

Крім цього, у судовому засіданні представником апелянта в підтвердження належності ОСОБА_2 електронних автоматів надана накладна № 113 від 16 березня 2010 року.

Проте, колегія суддів не може прийняти цей доказ як належний, оскільки з пояснень представника позивача встановлено, що відповідачу було передано електронний автомат "Игрософт" - 5 шт., електронний автомат "Мегаджек" - 6 шт., а згідно накладної ОСОБА_2 одержано електронний автомат "Игрософт" в кількості 20 шт. та електронний автомат "Мегаджек" в кількості 20 шт. без зазначення року випуску, серії, номерів. У зв'язку з чим не можливо встановити чи саме ці електронні автомати були передані ОСОБА_3

Оскільки позивачем не надані суду належні та допустимі докази, які б спростовували висновки суду, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до вірного та обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Інші доводи апеляційних скарг є безпідставними та необґрунтованими. Крім того, зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці та особистого тлумачення апелянтом норм матеріального та процесуального права.

Порушень матеріального чи процесуального закону, які могли б призвести до скасування рішення суду судом апеляційної інстанції не встановлено.

Вирішуючи спір між сторонами, суд першої інстанції в достатньо повному об'ємі з'ясував права та обов'язки учасників спору, обставини справи, перевірив доводи сторін та давши їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 01 грудня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: В.С. Городнича

Судді: Т.Р. Куценко

О.В. Лаченкова