Справа № 372/6275/14-ц
№2-578/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2015 року Обухівський районний суд Київської області в складі :

Головуючого судді Потабенко Л.В.,

при секретарі Падалці А.В.,

за участю представників ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Управління пенсійного фонду України в м. Обухів та Обухівському районі, Державного казначейства України про відшкодування компенсації та моральної шкоди завданих неправомірними діями,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3, звернулася в суд із позовною заявою з врахуванням уточнених позовних вимог до Управління Пенсійного фонду України у м. Обухові та Обухівському районі та Державного казначейства України про відшкодування компенсації та моральної шкоди завданих неправомірними діями. Позовні вимоги мотивує тим, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.05.2014 року визнано неправомірною відмову управління ПФУ в м. Обухові та Обухівському районі у призначенні їй пенсії на пільгових умовах та зобов»язано відповідача призначити їй пенсію на пільгових умовах за ст.13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення». Стверджує, що такими неправомірними діями УПФ в м. Обухові та Обухівському районі повинно здійснити їй компенсацію за несвоєчасну сплату пенсії в розмірі 224 грн. 40 коп., а також відшкодувати моральну шкоду, яка полягає у завданні психологічних страждань, які призвели до погіршення самопочуття, та позбавлення можливостей щодо задоволення її життєвих потреб, звичок та бажань в розмірі 438480 грн., 00 коп., в звязку з чим просила позов задовольнити в повному обсязі.

У судовому засіданні представник позивача, та позивач позовні вимоги підтримали повністю з підстав, зазначених у заяві. Просять позов задовольнити.

Представник УПФУ у м. Обухові та Обухівському районі в судовому засіданні позов не визнав та подав свої заперечення в яких пояснив, що постановою від 22.05.2014 року Київського апеляційного адміністративного суду зобовязано УПФУ в м. Обухові та Обухівському районі призначити ОСОБА_3, пенсію на пільгових умовах. Київський апеляційний адміністративний суд в резолютивній частині постанови не вказав дати призначення пенсії позивачу, і для правильного нарахування пенсії УПФУ в м. Обухові та Обухівському районі звернулося з заявою про розяснення рішення суду та після одержання ухвали від 10.07.2014 року ОСОБА_3, було призначено пенсію на пільгових умовах та проведено належний перерахунок та виплату пенсії, а отже таким чином порушене право позивача було усунуто, що є достатнім засобом для зменшення душевних переживань останнього. Стверджує, що між заподіяною, на думку позивача, моральною шкодою та діями управління відсутній причинний зв`язок, оскільки УПФУ діяло в межах свої повноважень, жодних доказів на підтвердження завданої їй моральної шкоди та визначення її розміру позивач не навів. Просить суд у позові відмовити повністю.

Представник Головного управління Державної казначейської служби України в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив.

Суд вислухавши представників сторін, перевіривши матеріали справи встановив наступне.

Постановою Обухівського районного суду Київської області від 20.02.2014 року в задоволенні позову ОСОБА_3 до УПФУ в м. Обухові та Обухівському районі відмовлено в повному обсязі.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.05.2014 року апеляційну скаргу ОСОБА_3, задоволено та визнано відмову УПФУ в м. Обухові та Обухівському районі в призначенні пенсії на пільгових умовах відповідно до п. «б» частини другої ст.. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» незаконною та забовязано УПФУ в м. Обухові та Обухівському районі призначити ОСОБА_3, пенсію на пільгових умовах відповідно до п. «б» частини другої ст.. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 10.07.2014 року зазначено, що датою з якої необхідно здійснити призначення пенсії ОСОБА_3, відповідно до п. «б» частини другої ст.. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є 24 жовтня 2013 року.

Неправомірні дії управління ПФУ в м. Обухові та Обухівському районі, на думку позивача полягають у несвоєчасному призначенні пенсії та в подальшому її перерахунку.

Незаконність дій УПФУ в м. Обухові та Обухівському районі, яке є органом державної влади, щодо призначення пенсії на пільгових умовах ОСОБА_3, було усунуто після отримання ухвали про розяснення постанови суду від 10.07.2014 року, та заяви позивача про виплату пенсії.

Позивач у своїй позовні заяві посилається на постанову КМУ від 21.02.2001 року № 159 із змінами та доповненнями відповідно до якої компенсації підлягають грошові доходи разом з сумою індексації.

Відповідно до ст.2 Постанови КМУ № 159 від 21.02.2001р. «Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати», зазначається що компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 1 січня 2001 року.

Судом встановлено, що відповідач УПФУ в м. Обухові та Обухівському районі виконав постанову суду від 22.05.2014 року вчасно після її роз»яснення апеляційним судом, доказів про порушення відповідачем строків здійснення перерахунків пенсії та виплати доходів позивачем суду не надано, та відповідно підстав для виплати компенсації не наведено.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що в задоволенні вимог позивача ОСОБА_3, в частині сплати компенсації слід відмовити.

Що стосується вимог позивача про відшкодування моральної шкоди, внаслідок протиправних дій відповідача, які виразились в негативних емоціях та психічних стражданнях внаслідок погіршення можливості реалізації життєвих потреб та своїх звичок і бажань, всупереч ст.. 60 ЦПК України, факту їх перенесення позивачем не доведено виходячи з наступного.

Відповідно до п. 9 Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" від 31 березня 1995 року, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо), та з урахуванням інших обставин, зокрема тяжкості вимушених змін у життєвих стосунках, ступеню зниження престижу і ділової репутації позивача. При цьому, моральною шкодою визначаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних слідків морального характеру.

За правилами ст.1173 ЦК України, шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

ОСОБА_3, в підтвердження своїх доводів про заподіяння їй моральної шкоди - не надала належних доказів про наявність самої моральної шкоди, що суперечить вимогам чинного законодавства, а у своєму позові виклала лише норми чинного законодавства, яким регулюється стягнення моральної шкоди.

Таким чином суд вважає, що доводи позивача, без належних доказів, є лише припущеннями. Крім того, позивач не довів в чому полягає шкода, якими неправомірними діями її заподіяно, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди та якими доказами це підтверджується. Адже відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. ОСОБА_3, при цьому, в підтвердження своїх доводів про заподіяння їй моральної шкоди, не надано належних доказів наявності взаємозв'язку між шкодою та діями винних осіб, і врешті-решт доказів про наявність самої моральної шкоди.

Виходячи з вищенаведеного, оскільки ОСОБА_3, не довела перед судом факту заподіяння їй моральних страждань, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, не вказано на причинно-наслідковий зв'язок як між зазначеними наслідками та діями відповідача, то в задоволенні позову в частині відшкодування моральної шкоди також слід відмовити, як відмовити і в позовній вимозі про стягнення судових витрат.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 23, 1173 ЦК України, ст.ст.10, 11, 57-60, 208, 209, 212-215, 294 ЦПК України суд,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_3 до Управління пенсійного фонду України в м. Обухів та Обухівському районі, Державного казначейства України про відшкодування компенсації та моральної шкоди завданих неправомірними діями відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через Обухівський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення, особами, які брали участь у справі, але не були присутніми в судовому засіданні під час проголошення рішення з дня отримання копії цього рішення.

Суддя