Справа № 569/3706/15-ц
Рівненський міський суд Рівненської області в складі:
головуючий суддя - Галінська В.В.
при секретарі - Калетинець Т.В.
з участю: позивача - ОСОБА_1
представника третьої особи - Мазанович Н.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа - орган опіки та піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради про стягнення аліментів та надання дозволу на виїзд дитини за кордон без згоди батька, -
Позивач звернулась до суду з вказаним позовом. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона з 02 грудня 1997 року перебувала у шлюбі з відповідачем, проте спільне життя не склалося і як наслідок, 03 жовтня 2014 Рівненським міським судом шлюб було розірвано. Від шлюбу з відповідачем має трьох дітей - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3. На сьогодні вона самотужки змушена виховувати та утримувати двох дітей, при цьому донька - ОСОБА_5 системно займається спортом, а саме фігурним катанням на ковзанах. Відповідач не надає їй ніякої підтримки. Крім того, двоє дітей, які проживають із нею, часто перебувають за кордоном, а саме у Польщі. Однак, на даний час виїхати до вказаної країни з дітьми не має можливості з підстав того, що відповідач не надає дозвіл на виїзд дітей закордон з незрозумілих для неї причин та як наслідок не виконує свій обов'язок щодо фізичного, духовного та морального розвитку дітей. Просить стягнути на користь ОСОБА_1 із ОСОБА_3 щомісячно аліменти на дітей - доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 1/4 частки усіх видів його заробітку (доходу), але неменше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку до досягнення найстаршою дитиною повноліття, починаючи з дня пред'явлення позову - 06 березня 2015 року, надати ОСОБА_1 без згоди батька ОСОБА_3 дозвіл на тимчасовий виїзд за кордон, а саме Республіки Польща, неповнолітніх дітей - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, до досягнення такими дітьми 16-річного віку, надати ОСОБА_1 без згоди батька ОСОБА_3 дозвіл на оформлення документів для виїзду або супроводу за кордон, а саме Республіка Польща, неповнолітніх дітей - ОСОБА_5.
В судовому засіданні ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала повністю, просила їх задовольнити, не заперечувала проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_3 будучи належним чином повідомленим про місце, дату та час розгляду справи у судове засідання не з'явився, клопотань про розгляд справи за його відсутності до суду не надіслав.
Представник третьої особи Мазанович Н.П. проти задоволення позовних вимог не заперечувала.
Суд, враховуючи клопотання позивача, вважає можливим розгляд справи провести у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів з постановленням заочного рішення у справі, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав.
Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 02 грудня 1997 року.
Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 03 жовтня 2014 року шлюб між сторонами було розірвано. Від спільного шлюбу сторони мають трьох дітей - доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Старша донька - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, на даний час проживає з відповідачем.

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК України.

Оскільки син ОСОБА_6 та донька ОСОБА_5 знаходяться на утримуванні позивачки, а відповідач не надає матеріальної допомоги на їх утримування, суд враховуючи обставини визначені ст. 182 СК України приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітків (доходів) щомісячно до досягнення найстаршою дитиною повноліття починаючи із дня звернення до суду.

Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення позову в частині вимог щодо надання дозволу на виїзд закордон дітей без згоди батька суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" від 21.01.1994 № 3857-ХІІ оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.

Пунктом 4 Правил перетинання державного кордону громадян України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 № 57, визначено, що виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків здійснюється без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків, у разі пред'явлення, зокрема рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків.

За правилами ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності (ч. 1), батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини (ч. 2).

З матеріалів справи вбачається, що відповідач не проживає спільно з дітьми та не надає підтримки позивачу та матеріальної допомоги.

В додаткових поясненнях позивач вказала, що діти ОСОБА_5 та ОСОБА_6 відвідують заняття з польської мови та культури в Товаристві польської культури на Рівненщині ім. Владислава Реймонта. Дане товариство час від часу організовує культурно-освітні поїздки до країни Польща, але через небажання надати дозвіл їхнім батьком на виїзд за кордон, діти можуть отримати психологічну травму, коли їхні друзі з даного Товариства зможуть поїхати на відпочинок за кордон, а вони - ні. Також наголосила, що в минулому році відповідач вже надавав річний дозвіл для багаторазового виїзду за кордон дітям, який діяв з 01.05.2014 по 01.05.2015 рік.

З огляду на викладене та зважаючи на відсутність у справі будь-яких доказів, які б спростовували вимоги позивача, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову в частині вимог про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон дітям позивача без згоди їх батька та визнає позов таким, що підлягає задоволенню в цій частині.

Відповідно до частини першої статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Згідно ч.3 якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Тому, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судові витрати у розмірі 243,60 грн. на користь держави, та 243,60 грн. судових витрат на користь ОСОБА_1.

Керуючись ст. ст. 7, 155, 180, 182 СК України, ст. 313 ЦК України, Конвенцією про права дитини, яка ратифікована Постановою Верховної Ради №789 від 27.02.1991 року,, Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57, ст. ст. 10, 58, 59, 60, 74, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, уродженця та жителя с. Колибаївка Камянець-Подільського району Хмельницької області на користь ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, щомісячно аліменти на дітей - доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 1/4 частки усіх видів його заробітку (доходу), але неменше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідно віку до досягнення найстаршою дитиною повноліття, починаючи з дня пред'явлення позову - 06 березня 2015 року.

Надати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, без згоди батька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, дозвіл на тимчасовий виїзд за кордон до Республіки Польща, неповнолітніх дітей - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, до досягнення такими дітьми 16-річного віку.

Надати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, без згоди батька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, дозвіл на оформлення документів для виїзду або супроводу за кордон до Республіка Польща, неповнолітніх дітей - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, до досягнення такими дітьми 16-річного віку.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід державного бюджету судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд з поданням в десятиденний строк апеляційної скарги з дня проголошення рішення.

У випадку неподання заяви про перегляд заочного рішення чи апеляційної скарги, рішення набирає законної сили після закінчення строку на їх подання.

Суддя: підпис

згідно з оригіналом:

Суддя Рівненського міського суду Галінська В.В.