Справа № 303/1477/15-ц
№ 2/303/1063/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2015 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області у складі головуючої судді Гутій О.В., при секретарі Фозекош І.І., з участю представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Мукачево цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_5, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Головне управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області в особі Мукачівського міського відділу про усунення перешкод власнику у здійсненні права користування та розпорядження об'єктом нерухомого майна шляхом позбавлення осіб права користування житловим приміщенням та зняття їх з реєстрації місця проживання,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_4 звернулася в Мукачівський міськрайонний суд із позовною заявою до ОСОБА_2, ОСОБА_5, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Головне управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області в особі Мукачівського міського відділу про усунення перешкод власнику у здійсненні права користування та розпорядження об'єктом нерухомого майна шляхом позбавлення осіб права користування житловим приміщенням та зняття їх з реєстрації місця проживання.

Позов мотивує тим, що 12 січня 2015 року за договором купівлі-продажу квартири, який посвідчений приватним нотаріусом Мукачівського міського нотаріального округу Закарпатської області Ришкович О.В. та зареєстрований за №25, позивач придбала квартиру, що складається з двох кімнат, жилою площею 33,30 кв.м., загальною площею 56,20 кв.м., за АДРЕСА_1 Закарпатської області. Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 12 січня 2015 року за №32128292 даний об'єкт нерухомого майна за №04 був зареєстрований за №8360444 на праві особистої приватної власності за позивачем, ОСОБА_4. В даній квартирі станом на день подання позову до суду зареєстровані: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, які є членами сім'ї колишнього власника житла. Ніяких зобов'язань по утриманню квартири вони не несуть, участь у проведенні поточного ремонту не приймають, комунальні послуги не оплачують, тобто, позивач змушена оплачувати надмірні платежі за невикористані послуги комунальних служб.

Позивач ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_5 в судове засідання не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 в судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні.

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

В судовому засіданні належними доказами встановлено, що згідно договору купівлі-продажу квартири, який посвідчений приватним нотаріусом Мукачівського міського нотаріального округу Закарпатської області Ришкович О.В. та зареєстрований за №25, квартира, що складається з двох кімнат, жилою площею 33,30 кв.м., загальною площею 56,20 кв.м., за АДРЕСА_1 Закарпатської області належить позивачу ОСОБА_4 на праві приватної власності (а.с.9-10).

Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 12 січня 2015 року за №32128292 даний об'єкт нерухомого майна за №04 був зареєстрований за №8360444 на праві особистої приватної власності за позивачем, ОСОБА_4 (а.с. 11).

Відповідно до довідки ТОВ «І.Т.В. Сервіс» за № 2-08708 від 05.06.2014 року за адресою АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.12).

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Також ч. 1 ст. 387 ЦК України встановлено, що власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України, яка передбачає право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім?ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Конвенцією (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону №475/97-ВР від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст.316, 317, 319, 321 ЦК України).

Так, згідно п. 3 ч. 2 ст. 16, ст. ст. 386, 391 ЦК України власник майна може вимагати захисту свого порушеного права власності, в тому числі, шляхом припинення дій, які ці права порушують.

За ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок, квартиру, користуються ним, нею, для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на власний розсуд.

За змістом ст. 156 ЖК України право на користування житлом мають члени сім'ї, власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить.

Виходячи зі змісту вищевказаних норм вбачається, що особа має право на користування житлом лише за наявності у неї права власності на будинок (квартиру) або ж якщо ця особа являється членом сім'ї власника цього майна.

Така позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 05.11.2014 року по справі № 6-158цс14, згідно із якою право членів сім'ї власника будинку користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сім'ї якого вони є; із припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сім'ї.

Оскільки відповідачі не мають права власності на вказаний об'єкт нерухомого майна та не являються членами сім'ї власника майна, а їх реєстрація за вказаною адресою позбавляє конституційного права позивача як власника квартири вільно володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, створює для позивача зайві витрати по обслуговуванню та утриманню квартири, то вимога щодо усунення перешкод власнику у здійсненні ним права користування та розпорядження об'єктом нерухомого майна шляхом позбавлення відповідачів права користування житловим приміщенням є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

Що стосується вимоги зняття з реєстрації місця проживання відповідачів, то суд приходить до слідуючого висновку.

Так, Законом України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" передбачено підстави для зняття особи з реєстрації місця проживання, в тому числі, на підставі рішення суду (ст. 7). Статтею 11 цього Закону встановлено, що реєстрація місця проживання та місця перебування особи здійснюється відповідним органом спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації у відповідній адміністративній одиниці. Отже, рішення суду і є підставою для зняття відповідача з реєстрації, а тому, у задоволенні вказаної позовної вимоги слід відмовити.

Відповідно до ст.88 ч.1 ЦПК України з відповідачів на користь позивача слід стягнути солідарно понесені ним і документально підтверджені судові витрати, а саме судовий збір в сумі 243,60 гривень (а.с 1).

Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 319, 321, 391 ЦК України, ст. ст. 71, 72, 109, 116, 150, 157 ЖК України, ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні » суд,-

Р І Ш И В :

Позов задоволити частково.

Усунути ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження об'єктом нерухомого майна, а саме: квартирою АДРЕСА_1, що в м. Мукачево, Закарпатської області, шляхом позбавлення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, права користування вказаним житловим приміщенням.

В решті позову відмовити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5 на користь ОСОБА_4 витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 гривень (двісті сорок три гривні шістдесят копійок).

На рішення може бути подана апеляція до апеляційного суду Закарпатської області через цей суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили у порядку, встановленому ст.223 Цивільного процесуального кодексу України.

Головуюча О.В. Гутій