АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 1609/9043/12 Номер провадження 22-ц/786/10/15Головуючий у 1-й інстанції Шаповал Т. В. Доповідач ап. інст. Одринська Т. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Одринської Т.В.

Суддів: Лобова О.А., Акопян В.І.

При секретарі: Гнатюк О.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м. Полтави від 16 травня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав,

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, -

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою про позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Позов обґрунтовував тим, що відповідачка постійно порушує його права та права дитини, веде себе неадекватно, постійно вчиняє хуліганські дії та жорстоке поводження з дитиною. За час проживання доньки з ним відповідачка не цікавилася станом її здоров'я, не виявляла бажання її побачити.

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 16 травня 2014 року в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав - відмовлено.

З вказаним рішенням не погодився позивач та подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення районного суду скасувати, ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги, посилаючись неповне з'ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушенням норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Дана справа тривалий час слухалась в апеляційній інстанції через численні клопотання позивача та призначення по справі судової психолого - психіатричної експертизи. 30.03.2015 року позивача було взято під варту відповідно до ухвали апеляційного суду Полтавської області. Про дату та час розгляду справи він повідомлявся належним чином та виявив бажання приймати участь у розгляді справи через свого представника ОСОБА_5, з яким уклав угоду про надання правової допомоги.

В судове засідання, призначене на 13.05.2015 року, представник позивача не з'явився, надавши заяву про відкладення розгляду справи в зв'язку з його участю в іншому судовому процесі. Розгляд справи було відкладено на 27.05.2015 року, про що завчасно був повідомлений представник позивача. До початку судового засідання ним було повідомлено суд про неможливість прибуття в судове засідання в зв'язку з його участю в іншому судовому засіданні в районному суді.

Враховуючи повторну неявку представника позивача, на підставі ст. 305 ЦПК України, колегія суддів прийшла до висновку про можливість розгляду справи за відсутності осіб, що не з'явились, але є належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_6 є батьками малолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 02 серпня 2012 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 27.09.2012 року, визначено місце проживання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з матір'ю ОСОБА_2 Вирішено відібрати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 від ОСОБА_2 і передати її матері ОСОБА_3 Встановлено, що рішенням Київської районної ради у м. Полтаві від 25.10.2011 р. № 584 визначено участь батька ОСОБА_2 у вихованні дитини ОСОБА_4 та встановлені часи спілкування з донькою: щонеділі з 9-00 год. до 18-00 год. без присутності матері та щосереди з 16-00 год. до 18-00 год. без присутності матері під час зустрічей. 04.04.2012 р. ОСОБА_2 без дозволу матері забрав дитину та з цього часу не дозволяв позивачці спілкуватися з дитиною. Внаслідок цього ОСОБА_2 фактично позбавив дружину можливості спілкування з дитиною, яка раніше ніколи не розлучалася з матір'ю.

Згідно вироку Київського районного суду м. Полтави від 14.01.2014 року, залишеному без змін ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 30.03.2015 року, ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України та йому призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років.

Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя.

Підстави позбавлення батьківських прав визначені ст. 164 СК України, відповідно до якої мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він, вона, зокрема, ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків.

Пленум Верховного Суду України в пп. 15, 16 Постанови від 30 березня 2007 року N 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому, питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками.

Відповідно до ст. 11 Закону України "Про охорону дитинства" сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків.

У рішенні Європейського суду від 18 грудня 2008р. по справі "Савіни проти України" зазначається, що хоча національним органам надається певна свобода розсуду у вирішенні питань щодо встановлення державної опіки над дитиною, вони повинні враховувати, що розірвання сімейних зв'язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин. Відповідне рішення має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини, і саме держава повинна переконатися в тому, що було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно висновку виконавчого комітету Київської районної в м. Полтаві ради від 27.08.2013 року, орган опіки та піклування, вважає недоцільним позбавлення ОСОБА_3, батьківських прав по відношенню до малолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1

Судом встановлено, що ОСОБА_3 позитивно характеризується, дбає про дитину, має можливість забезпечити необхідний фізичний та духовний розвиток дитини, на обліку з приводу вживання алкогольних напоїв чи наркотиків не перебуває, даних про наявність психічних розладів немає. Факт жорстокого поводження з дитиною з боку відповідачки при розгляді справи свого підтвердження не знайшов.

Призначена за клопотанням позивача по справі судова психолого - психіатрична експертиза відносно ОСОБА_3 не була проведена через неявку підекспертної в експертну установу.

Посилання позивача на застосування вимог ч. 1 ст. 146 ЦПК України, як наслідок ухилення від участі в експертизі, є безпідставними, оскільки судом в даному випадку не може бути встановлено факт наявності у відповідачки психічної хвороби чи розладів, які можуть негативно вплинути на виховання дитини.

На підставі зібраних по справі доказах суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову про позбавлення відповідача батьківських прав, врахувавши при цьому інтереси дитини.

Будь - яких доказів, які б вказували на наявність підстав, визначених ст. 164 СК України, для позбавлення відповідачки батьківських прав щодо своєї малолітньої дочки позивачем не надано.

Враховуючи викладене, колегія суддів прийшла до висновку, що місцевий суд повно та об'єктивно встановив фактичні обставини справи і дав їм належну правову оцінку, дослідив надані докази, на підставі яких дійшов вірного висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

З огляду на те, що рішення суду відповідає вимогам закону, зібраним по справі доказам, обставинам справи, підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає.

Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303 ч.1, 307 ч.1 п.1, 308 ч.1, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Київського районного суду м. Полтави від 16 травня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів.

Головуючий: /підпис/ Cудді: /підписи/

З оригіналом згідно:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області Т.В. Одринська