БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/849/15-ц
Провадження № 6/497/71/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.06.2015 року м.Болград

Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Семанівої Ю.В.,

за участю секретаря Стоянової І.М.

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Публічного акціонерного товариства "ОСОБА_1 Аваль" в особі Одеської обласної дирекції АТ "ОСОБА_1 Аваль" в особі Одеської обласної дирекції АТ "ОСОБА_1 Аваль"про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред'явлення до виконання виконавчого листапо справі за його позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

5 травня 2009 року Болградським районним судом Одеської області постановлено заочне рішення, яким задоволено позовні вимоги ВАТ "ОСОБА_1 Аваль" в особі Одеської обласної дирекції АТ "ОСОБА_1 Аваль" до до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Рішення набрало законної сили 16 травня 2009 року, оскаржено сторонами не було.

9 квітня 2015 року від стягувача до суду надійшла заява про видачу дублікату виконавчого листа та про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання по цивільній справі.

Під час вивчення матеріалів заяви про видачу дублікату виконавчого листа було встановлено, що остання подана з порушенням вимог ст. 119 - 120 ЦПК України у звязку з чим, 14.04.2014 року було винесено ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В подальшому, 14.05.2015 року до Болградського раойнного суду Одеської області надійшла заява ПАТ "ОСОБА_1 Аваль" в особі Одеської обласної дирекції АТ "ОСОБА_1 Аваль" про усунення недоліків від 08.05.2015 року. За навною інформацію, ухвала Болградського районного суду Одеської області була вручена заявнику 04.05.2015 року, у звязку з чим, заявником не було пропущено строк на усунення недоліків.

В обґрунтування своєї заяви заявник вказує на те, що ними було отримано виконавчий лист, який в подальшому було направлено до Відділу державної виконавчої служби Болградського районного управління юстиції Одеської області для виконання. Після чого, на свою заяву щодо надання інформації про перебування виконавчого документу на виконанні, було отримано відповідь за вих. № 2267/0332, в якій зазначалося, що виконавчий лист №2-ц-675/2009 від 15.09.2009 року перебував на примусовому виконанні з 07.10.2009 року, але, 29.12.2012 року державним виконавцем була винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувану на підставі п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження».

Однак, як стверджує заявник, на теперішній час вищезазначений виконавчий лист до заявника - не надходив.

Заявник двічі повідомлявся належним чином про дату розгляду заяви, проте жодного разу до суду не прибув (а.с. 19-21, 23-25).

Боржники в судове засідання не з'явились, повідомлялись згідно вимог чинного законодавства (а.с. 19-21, 23-25).

Згідно ч. 2 ст.370 ЦПК України заява про видачу дубліката розглядається в судовому засіданні з викликом сторін і заінтересованих осіб. Їхня неявка не є перешкодою для вирішення питання про видачу дубліката.

Вивчивши подану заяву, та документи додані до неї, заслухавши пояснення представника заявника, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви за наступних причин.

Частиною 2 ст. 368 ЦПК України визначено, що за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, чи прокурора, який здійснював у цій справі представництво інтересів громадянина або держави в суді, видається один виконавчий лист.

Згідно ч.1 ст. 370 ЦПК України, замість втраченого оригіналу виконавчого листа або судового наказу суд, який видав виконавчий лист або судовий наказ, має право за заявою стягувача видати його дублікат. Із змісту цієї ж статті вбачається, що дублікат виконавчого листа може видаватися у випадку втрати його оригіналу та в межах строку пред'явлення до виконання.

Згідно до ст.371 ЦПК України - стягувачам, які пропустили строк для пред'явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Частиною 3 ст. 10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 57-60 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Частина 1 ст. 58 ЦПК України визначає, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

З поданої позивачем заяви не вбачається, які обставини викликали необхідність видачі дублікату виконавчого листа. Фактично заява містить лише вимогу про видачу дублікату без буд-якого обґрунтування, лише з посиланням на те, що виконавчий документ відсутній на виконанні, та не повертався до заявника, не надано доказів про втрату виконавчого листа, а саме докази, які б підтвердили фактичне надіслання виконавчого листа стягувачу.

Та обставина, що оригінал виконавчого листа не знаходиться на виконанні у Відділі державної виконавчої служби, та не повертався до стягувача, не може розцінюватись як доказ його втрати, оскільки згідно положень Закону «Про виконавче провадження», державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення, тобто предявлення виконавчого листа до виконання є правом стягувача, яким останній розпоряджається на власний розсуд. Разом з цим, слід зазначити, що заявником до суду надано копії листів до відділу Державної виконавчої служби Болградського району Одеської області і дати їх направлення/отримання не співпадають. Так, лист до до відділу Державної виконавчої служби Болградського району Одеської області направлено 24.03.2015 року (а.с.15), проте у відповіді відділу вказується, що відповідь надається на лист від 24.03.2014 року (а.с.16).

Крім того, статтею 21 ч.1 п.1, ч.2 п.1 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на час набрання рішенням законної сили) визначено, що виконавчі листи та інші судові документи можуть бути пред'явлені до виконання протягом трьох років з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

З заяви вбачається, що рішення суду в даній справі набрало законної сили 16 травня 2009 року, 07.10.2009 року зазначений виконавчий лист перебував на виконанні Відділу ДВС і тільки в 2014 році стягувач звернувся до ДВС з запитом щодо стану виконання рішення за названим листом. Проте, суд вважає, що, стягувач мав би зробити це набагато раніше. Тобто протягом майже чотирьох років стягувач не цікавився ходом виконання названого виконавчого листа, навіть не впевнений, чи було взагалі відкрито виконавче провадження за цим листом, оскільки постанову про відкриття виконавчого провадження до своєї заяви не додає, а з запитом звертається до ДВС.

З доданих до заяви документів не вбачається, чи звертався стягувач з заявою про ознайомлення з виконавчим провадженням, чи подав скарги на дії державного виконавця в звязку з не здійсненням належним чином виконавчих дій, не перевіряв інформації, яким чином даний виконавчий документ було повернуто на його адресу.

Тобто, факту втрати названого виконавчого документу не було встановлено.

Заявляючи клопотання про поновлення строків на предявлення виконавчого документу до виконання, не зазначено, що саме перешкоджало заявнику подати вказане клопотання набагато раніше, а не після спливу тривалого часу, після закінчення встановленого законом строку для предявлення виконавчого документу до виконання.

На підставі викладеного не можна визнати поважними, навіть не вказані заявником, який є юридичною особою, причини пропуску строку на предявлення виконавчого листа до виконання, оскільки будь-яких доказів, які б вказували на безпосереднє унеможливлення або ускладнення можливості вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, заявником не надано, як не вказано і на те, що вказані обставини виникли обєктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк.

З огляду на це, суд розглядаючи заяву про видачу дублікату виконавчого листа виходить лише з тих доказів, що надані заявником, які не свідчать про втрату виконавчого листа.

Під час судового розгляду не встановлено підстав для видачі дублікату виконавчого листа, та поновлення пропущеного строку для пред'явлення до виконання виконавчого документу, тому суд приходить до висновку про необґрунтованість поданої заяви та відмовляє в її задоволенні.

При цьому, слід зазначити, що стягувач, за наявності у нього належних та достовірних даних про втрату виконавчого листа не позбавлений можливості повторно звернутись до суду з заявою про видачу дублікату виконавчого листа.

Керуючись ст.60, 368, 370, 371 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства "ОСОБА_1 Аваль" в особі Одеської обласної дирекції АТ "ОСОБА_1 Аваль" в особі Одеської обласної дирекції АТ "ОСОБА_1 Аваль"про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред'явлення до виконання виконавчого листапо справі за його позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ю.В. Семаніва