Справа № 227/680/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2015 року. м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого Притуляка С. А

при секретарі Коверченковій М. О.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

представника відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Шахтоуправління"Покровське" про стягнення середнього заробітку, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Публічного акціонерного товариства "Шахтоуправління "Покровське", в якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь доплату до середнього заробітку за період з 16.11.2013р. по 05.01.2014р. у розмірі 20078,09 грн.

Позовні вимоги мотивовані посиланнням на положення ч.2 ст.114 КЗпП України та тим, що наказами відповідача від 15.09.2013р., від 15.11.2013р. та від 15.12.2013р. позивача було переведено з дільниці №3 на дільницю КТ-9, внаслідок чого зменшился його середньомісячний заробіток, а відповідач, на звернення позивача, таку різницю не виплатив.

20.05.2015р. позивач надав через канцелярію суду заяву про збільшення позовних вимог, з урахуванням якої просить стягнути з відповідача на свою користь доплату до середнього заробітку за період з 16.11.2013р. по 05.01.2014р. у розмірі 21313,22 грн.

З огляду на положення ст.ст.27, 30 ЦПК України, суд вважає за можливе прийняти її та продовжити розгляд справи з її урахуванням.

У судових засіданнях позивач та його представник пітримували позовні вимоги в повному обсязі та просили їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві та наданих в подальшому поясненнях. Зокрема, зазначили, що переміщення позивача відбулося в межах його квалфікації та спеціальності, на тому ж підприємстві, однак, по причинам, які не залежали від позивача, він на дільниці КТ-9 отримував меншу заробітню платню, ніж на попередній дільниці №3.

Представник відповідача у судових засіданнях, а також у наданих суду письмових запереченнях проти позову, просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Заперечення відповідача мотивовані тим, що переміщення позивача було обумовлено інтересами виробництва, накази про переведення позивача з дільниці №3 на дільницю КТ-9 від 15.09.2013р. №2277ок, від 15.11.2013р. №2755/1 ок та від 15.12.2013р. №2938ок, передбачали перехід працівників з однієї дільниці на іншу без зміни їх професії та розрядів. Роботи, для виконання яких певним працівникам необхідно було змінити дільницю, відповідали кваліфікаційним характеристикам, а також інструкціям по їх професіям. Ніхто з працівників, яких стосуються вказані накази, в тому числі і позивач, із скаргами чи заявами про незаконність їх направлення для роботи на іншу дільницю або про неознайомлення їх з відповідними наказами не звертався. Оплата праці, яку отримує позивач є відрядною, тобто залежить від результатів його роботи.

Зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані учасниками судового процесу докази, суд встановив наступне.

Позивач - ОСОБА_1 з 24.06.1999р. перебуває у трудових відносинах з відповідачем - ПАТ "Шахтоуправління "Покровське" (яке неодноразово змінювало організаційно-правову форму та назву), працюючи на різних посадах, з 02.04.2009р. і по день свого звільнення за станом здоров'я 25.06.2014р., ГРОЗ 5 розряду з повним робочим днем в шахті, про що свідчать відповідні записи у трудовій книжці позивача.

Наказами директора ПАТ "ШУ "Покровське" "Про переведення" від 15.09.2013р. №2277ок, від 15.11.2013р. №2755/1 ок та від 15.12.2013р. №2938ок, з метою своєчасного та якісного обслуговування магістральних стрічкових конвейеров, тимчасово переведено певну кількість осіб, в тому числі ОСОБА_4 з інших дільниць на дільницю КТ-9. Оплату праці наказано здійснювати у відповідності з чинним законодавством.

Позивач, посилаючись на те, що внаслідок вказаного переведення зменшился його середньомісячний заробіток, а відповідач, на звернення позивача, таку різницю не виплатив, а також на положення ч.2 ст.114 КЗпП України, просить стягнути з відповідача на свою користь доплату до середнього заробітку за період з 16.11.2013р. по 05.01.2014р. у розмірі 21313,22 грн.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.21 КЗпП України, трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою.

Як на дільниці №3, так і на дільниці КТ-9 позивач обіймав посаду гірничого робітника очисного забою підземним 5 розряду, що не заперечується сторонами та підтверджується записом у трудовій книжці позивача про переведення з 02.04.2009р. позивача на дану посаду. Записів про переведення позивача на інші посади трудова книжка не містить, а сторони не заперечували проти того, що ніяких переведень не було.

Відповідно до ст. 32 КЗпП України переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, а також переведення на роботу на інше підприємство, в установу, організацію або в іншу місцевість, хоча б разом з підприємством, установою, організацією, допускається тільки за згодою працівника, за винятком випадків, передбачених у статті 33 цього Кодексу та інших випадків, передбачених законодавством.

Не вважається переведенням на іншу роботу і не потребує згоди працівника переміщення його на тому ж підприємстві, в установі, організації на інше робоче місце, в інший структурний підрозділ у тій же місцевості, доручення роботи на іншому механізмі або агрегаті у межах спеціальності, кваліфікації чи посади, обумовленої трудовим договором. Власник або уповноважений ним орган не має права переміщати працівника на роботу, протипоказану йому за станом здоров»я.

У п.31 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06 листопада 1992 року роз»яснено, що не вважається переведенням, що потребує згоди працівника, переміщення його на тому ж підприємстві (в установі, організації) на інше робоче місце, в інший структурний підрозділ на території підприємства в межах тієї ж місцевості, доручення роботи на іншому механізмі або

агрегаті при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою і з тими ж істотними умовами праці. Однак переміщення не може бути безмотивним, не обумовленим інтересами виробництва.

Як вбачається з зазначених і встановлених судом обставин, переміщення позивача було обумовлено інтересами виробництва, воно було здійснено на тому ж підприємстві - ПАТ "Шахтоуправління "Покровське", у тій же місцевості, доручення роботи було у межах його спеціальності, кваліфікації та посади, обумовленої трудовим договором. Фактично, позивача було переведено з однією ділянки на іншу, що було обумовлено виробничою необхідністю. При цьому він залишився на тій же посаді за тією ж кваліфікацією, тільки на іншому робочому місці, але в межах тієї ж місцевості, з тими ж умовами праці.

Щодо посилань позивача на зменшення його доходу після переведення на дільницю КТ-9 та положення ч.2 ст.114 КЗпП України, як підстави для доплати йому роботодавцем до середнього заробітку, якій він мав до переміщення, суд зазначає наступне.

Частина друга ст..114 КЗпП України передбачає, що у тих випадках, коли в результаті переміщення працівника (частина друга статті 32) зменшується заробіток з не залежних від нього причин, провадиться доплата до попереднього середнього заробітку протягом двох місяців з дня переміщення.

Як вказував представник відповідача та не заперечувалося позивачем, і до, і після переміщення останній працював у бригадах, оплата праці в яких здійснюється по відрядній оплаті праці.

Згідно Положення з організації оплати праці на підприємствах вугільної промисловості (Додаток №25 до Умов оплати праці), відрядна система оплати праці провадиться за виконану роботу за відрядними розцінками, встановленими для даного виду робіт. При відрядній системі заробітна плата працівника цілком залежить від результатів його праці, оскільки при цій системі не існує гарантії обов'язкового одержання працівником якогось твердого мінімуму заробітньої плати (крім випадків невиконання норм виробітку (часу) з причин, що не залежать від працівника, оплата за які провадиться у відповідності до ст.111 КЗпП України).

Позивач погоджувався із тим, що розмір його заробітньої плати залежить від обсягу виконаних робіт та його виду, однак, зазначав, що незважаючи на це, при його переміщенні відповідач зобов'язаний сплатити йому доплату до середнього заробітку.

Суд критично оцінює такі твердження позивача, як підставу для задоволення позовних вимог, оскільки ч.2 ст.114 КЗпП України гарантує робітникові доплату до середнього заробітку, внаслідок його зменшення з незалежних від нього причин.

З огляду на здійснення оплати праці позивача за відрядною системою оплати, обсяг виконаних робіт на новій дільниці та в іншій бригаді і, як наслідок, розмір оплати за них залежить, в тому числі, і від позивача.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що позивач в даному випадку помилково вважає, що є підстави для застосування положень ч.2 ст.114 КЗпП України та стягнення з відповідача, як роботодавця, доплати до середнього заробітку, оскільки позивач залишився на тій же посаді за тією ж кваліфікацією, тільки на іншому робочому місці, але в межах тієї ж місцевості, з тими ж умовами праці, а розмір заробітку позивача залежить від обсягу виконаних ним робіт.

З урахування чого, підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 32, 114, 232, 233 КЗпП України, постановою Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.1992 року п.31, ст.ст. 10, 11, 57, 60, 81, 212, 213, 215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Шахтоуправління "Покровське" про стягнення середнього заробітку - відмовити.

З повним текстом рішення суду сторони можуть ознайомитися 05 червня 2015 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення ухвалено, оформлено і підписано в нарадчій кімнаті суддею.

Суддя Притуляк С.А

03.06.2015