У х в а л а

іменем україни

24 червня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Мостової Г.І.,

Ізмайлової Т.Л.,

суддів: Кузнєцова В.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою ОСОБА_3, ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Хмельницької області від 09 лютого 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2014 року Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

На обґрунтування вимог позивач посилався на те, що між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та ОСОБА_2 25 липня 2008 року укладено кредитний договір № 0, відповідно до умов якого банк надав у тимчасове користування на умовах повернення, строковості та платності грошові кошти в сумі 85 000 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 15 % річних з терміном повернення до 24 липня 2018 року. З метою виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3, ОСОБА_4 укладено договори поруки від 25 липня 2008 року № 219684 та № 219685.

08 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, в тому числі і за вказаним кредитним договором.

Оскільки ОСОБА_2 належним чином зобов'язання з повернення коштів не виконував, станом на 27 січня 2014 року у нього утворилась заборгованість в розмірі 1 138 201 грн 52 коп., яку позивач просив стягнути солідарно з відповідачів.

Під час розгляду справи позивач уточнив позовні вимоги та просив стягнути з відповідачів солідарно суму заборгованості за кредитним договором від 25 липня 2008 року № 0, яка станом на 07 квітня 2014 року становить 1 699 674 грн 12 коп.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21 листопада 2014 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором від 25 липня 2008 року № 0 в сумі 1 699 674 грн 12 коп., з яких заборгованість за тілом кредиту становить - 915 456 грн 25 коп., заборгованість за відсотками - 784 217 грн 87 коп. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дельта Банк» судовий збір в сумі 3 564 грн.

Рішенням апеляційного суду Хмельницької області від 09 лютого 2015 року рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21 листопада 2014 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов ПАТ «Дельта Банк» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з кожного солідарно з ОСОБА_5 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором від 25 липня 2008 року № 0 в сумі 1 699 674 грн 12 коп., з яких заборгованість за тілом кредиту - 915 456 грн 25 коп., заборгованість за відсотками - 784 217 грн 87 коп. Стягнуто з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ПАТ «Дельта Банк» по 1 218 грн судового збору з кожного.

У касаційній скарзі ОСОБА_3, ОСОБА_4 порушують питання про скасування оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції із залишенням у силі рішення суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосування норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановленні в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами встановлено, що 25 липня 2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» і ОСОБА_2 укладено договір про надання споживчого кредиту № 0, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 85 000 доларів США терміном до 24 липня 2018 року зі сплатою 15 % річних, а ОСОБА_2 зобов'язався у строк та на умовах, визначених договором, повернути кредит у повному обсязі та сплатити плату за кредит у порядку та на умовах, зазначених у даному договорі (а. с. 6-20).

За змістом пункту 5.2 кредитного договору сторони погодили, що банк згідно з умовами пункту 1.3.1 договору може змінити розмір процентної ставки в сторону збільшення у разі: а) порушення позичальником кредитної дисципліни (зокрема, неналежного виконання умов цього договору та (або) умов договорів, за якими надано забезпечення виконання зобов'язань позичальника за цим договором); б) погіршення фінансового стану позичальника, документально підтвердженого в результаті щорічного моніторингу, що проводиться банком відповідно до внутрішніх нормативних документів на підставі довідки про доходи тощо, а також даних щодо дотримання позичальником кредитної дисципліни (зокрема, своєчасного погашення заборгованості та (або) виконання інших зобов'язань позичальника за цим договором; в) здійснення поточних коливань процентних ставок за вкладами та (або) кредитами, або зміни в гро <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_843712/ed_2015_02_07/pravo1/T030435.html?pravo=1>шово-кредитній політиці Національного банку Укра <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_844146/ed_2015_02_07/pravo1/T030435.html?pravo=1>їни (далі - НБУ) (наприклад, девальвація курсу гривні до курсу долара США більше ніж на 5 % порівняно з курсом гривні до долара США, установленого НБУ на дату укладення цього договору чи останнього перегляду процентної ставки; підвищення ставки за кредитами банків України у відповідній валюті (за статистикою НБУ); та (або) підвищення ставки на тривідсоткові пункти за бланковими кредитами «овернайт» НБУ з дати укладення цього договору чи останнього перегляду процентно <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_843623/ed_2015_02_07/pravo1/T030435.html?pravo=1>ї ставки. При цьому, про збільше <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_843624/ed_2015_02_07/pravo1/T030435.html?pravo=1>ння та встановлення нового розміру процентної ставки банк повідомляє позичальника не пізніше ніж за 14 календарних днів до дати її збільшення із зазначенням її розміру та дати початку дії шляхом надсилання поштою відповідного рекомендованого листа; такий новий розмір процентної ставки за цим договором починає застосовуватись з дати, що буде вказана в повідомленні банку до позичальника, без укладення сторонами відповідної угоди про внесення змін до цього договору.

Пунктом 1.3.1 договору про надання споживчого кредиту передбачено, що за користування кредитними коштами понад встановлений договором термін бан <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_843629/ed_2015_02_07/pravo1/T030435.html?pravo=1>к автоматично нараховує проценти на прострочену суму основного боргу за процентною ставкою в розмірі збільшеному вдвічі від ставки вказаної в п. 1.3.1. Нарахування вказаної процентної ставки на прострочену суму основного боргу починається з дня виникнення простроченої суми основного боргу та до моменту погашення заборгованості.

25 липня 2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» і ОСОБА_2 укладено додаткову угоду № 1 до договору про надання споживчого кредиту від 25 липня 2008 року № 0, за умовами якої, крім інших змін, згідно пункту 1.5 пункт 5.2 основного договору доповнено новим абзацом такого змісту: «У випадках настання обставин:

- передбачених підпунктами «а», «б» пункту 5.2 договору процентна ставка за користування кредитними коштами встановлюється в розмірі подвійної процентної ставки, що діє відповідно до пункту 1.3.1 договору;

- передбачених підпунктом «в» пункту 5.2 договору процентна ставка за договором збільшується не більше ніж на 10 % для кредитів у національній валюті та не більше ніж на 5 % для кредитів в іноземній валюті, відповідно до розміру ставки, що діє згідно з пунктом 1.3.1 договору;

- передбачених підпунктом «г» пункту 5.2 договору процентна ставка за користування кредитними коштами встановлюється на рівні діючих процентних ставок банку за програмами кредитування» (а. с. 20).

З метою забезпечення виконання позичальником зобов'язань за договором про надання споживчого кредиту від 25 липня 2008 року, цього ж дня між АКІБ «УкрСиббанк» і ОСОБА_3 укладено договір поруки № 219684, відповідно до умов якого вона відповідає перед банком за виконання позичальником зобов'язань перед кредитором, що виникли з договору про надання споживчого кредиту, існуючих в теперішній час, і ті, що можуть виникнути в майбутньому (а. с-. 2224). <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_843629/ed_2015_02_07/pravo1/T030435.html?pravo=1> <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_843629/ed_2015_02_07/pravo1/T030435.html?pravo=1>

Аналогічний договір поруки був укладений 25 липня 2008 року за № 219685 між АКІБ «УкрСиббанк» і ОСОБА_4 в забезпечення виконання ОСОБА_2 зобов'язань за договором про надання споживчого кредиту (а. с. 25-27).

Пунктом 1.3 договорів поруки визначено, що поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, за всіма зобов'язаннями останнього за основним договором, включаючи повернення основної суми боргу, сплату процентів, комісії, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених умовами основного договору.

Згідно з п. 1.4 договорів поруки, відповідальність поручителя та боржника є солідарною.

08 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» і ПАТ «Дельта Банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого ПАТ «УкрСиббанк» відступило, а ПАТ «Дельта Банк» набуло право вимоги до боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними договорами, у тому числі й за договором, укладеним з ОСОБА_2 (а. с. 162-181).

Статтею 1054 Цивільного Кодексу України визначено зміст кредитного договору. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї з сторін має бути досягнуто згоди.

Істотними умовами кредитного договору відповідно до змісту ч. 1 ст. 638 та ст. 1054 ЦК України є умови про мету, суму і строк кредиту, умови і порядок його видачі і погашення, розмір, порядок нарахування та виплата процентів, відповідальність сторін.

Згідно зі статтями 553, 554 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за невиконання ним свого обов'язку. У разі порушення такого зобов'язання боржник і поручитель відповідають як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

До припинення поруки призводять такі зміни умов основного зобов'язання без згоди поручителя, які призвели до збільшення обсягу відповідальності останнього. Збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобов'язання виникає в разі: підвищення розміру процентів; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами; установлення (збільшення розміру) неустойки; встановлення нових умов щодо порядку зміни процентної ставки в бік збільшення тощо.

Проте, пунктом 2.1 договорів поруки передбачено, що, у випадку зміни умов основного договору, поручитель, підписанням цього договору, підтверджує свою згоду на здійснення таких змін. Сторони погодили, що зміни, які здійснюються відповідно до умов цього пункту договору не потребують додаткового укладення сторонами угод щодо внесення змін.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції, встановивши, що поручителі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 надали свою згоду на зміну основного зобов'язання, оскільки така можливість передбачена в договорах поруки, а отже стала результатом домовленості сторін (банку і поручителів), правильно вважав, що доводи про припинення поруки у зв'язку із збільшенням обсягу відповідальності безпідставні.

Доводи касаційної скарги висновків суду апеляційної інстанції не спростовують та зводяться до переоцінки доказів, що не відповідає вимогам ст. 335 ЦПК України, оскільки суд касаційної інстанції позбавлений можливості встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Хмельницької області від 09 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Г.І. Мостова

Судді: Т.Л. Ізмайлова

В.О. Кузнєцов