РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2015 року

Рівненський міський суд Рівненської області в сакладі:

головуючого судді - Тимощук О.Я.,

при секретарі - Грібінчак К.П.,

з участю позивача - ОСОБА_1,

представників відповідача - Власової Т.С. та Цимбалюк В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне справу за позовом ОСОБА_1 до Національного університету водного господарства та природокористування про визнання неправомірними дій відповідача, зобов'язання укласти договір на нових умовах, приведення норм праці у відповідність до вимог нормативно-правових актів, визнання частково недійсним рішення засідання кафедр від 21.10.2014року, стягнення моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним позовом (а. с. 1-15) до Національного університету водного господарства та природокористування (надалі НУВГП, університет), у якому зазначила, що працювала у відповідача з 01 вересня 2004 року на посаді ст. викладача кафедри політології, соціології та права. Окрім того, з листопада 2004 року була прийнята на 0,5 ставки юрисконсульта цього університету й працювала на цій посаді до 28 серпня 2013 року. З 01 вересня 2013 року її переведено на 0,7 ставки старшого викладача кафедри спеціальних юридичних дисциплін.

У зв'язку із збільшенням навчального навантаження за дисциплінами, які позивач викладала, 03 червня 2014 року вона звернулася із письмовою заявою на ім'я ректора університету про переведення її з 0,7 ставки ст. викладача юридичних дисциплін на повну ставку. Як їй повідомили в навчальному відділі, на цій заяві міститься резолюція начальника навчального відділу про те, що в 2013/2014 навчальному році вона відмовилася від повної ставки та резолюція в.о. проректора університету Сороки В.С. про розгляд заяви з врахуванням наявності навчального навантаження станом на 01 вересня 2014 року.

Станом на 01 вересня 2014 року відповіді на заяву вона не отримала, хоча об'єм навчального навантаження був відомий ще в серпні місяці. Відтак, в перших числах вересня 2014 року позивач звернулася на прийом до проректора Сороки В.С. де повідомила про те, що з червня 2014 року були прийняті нові працівники, в тому числі за сумісництвом, а вона є штатним працівником та викладає фундаментальні юридичні дисципліни: «Цивільне право», «Господарське право». Не отримавши відповіді, 25 вересня 2014 року позивач звернулася із письмовою заявою, на якій проставлена резолюція проректора Сороки В.С. про необхідність розгляду заяви на засіданні кафедри, яке відбулося 21 жовтня 2014 року. Однак, на засіданні кафедри не розглядалася карточка навчального навантаження ані позивачки, ані інших працівників.

20 листопада 2014 року позивачка отримала відповідь, в якій зазначається, що в 2013 році вона відмовилася від навчального навантаження на 1,0 ставку, а також міститься посилання на протоколи засідань кафедри та зазначено про прийняття нових працівників, а також про те, що вона не прагнула підвищення кваліфікації, а відкрите заняття 16 жовтня 2014 року було проведено нею із значною кількістю зауважень.

За викладених обставин, вважає, що порушені її права на своєчасний розгляд заяви, вважає упередженим ставлення до неї з боку керівництва. Окрім того, своїми протиправними діями відповідач заподіяв їй моральну шкоду, яка виразилась в тому, що вона сама виховує двох неповнолітніх дітей, а заробітна плата навіть на повну ставку старшого викладача не забезпечить прожитковий мінімум сім'ї, в той же час необґрунтовано і безпідставно надана перевага іншим працівникам.

Позивач вважає, що відповідачем також допускаються порушення її прав при визначенні навчального навантаження, зокрема навчальним планом не передбачено жодної години за перевірку модульних контрольних робіт з дисциплін «Господарське право», «Цивільне право» та перевірку виконання самостійної роботи з дисципліни «Цивільне право». Невідомо кому планується перевірка курсових робіт із цих дисциплін.

Просила суд визнати неправомірним несвоєчасний розгляд відповідачем її заяв від 03 червня 2014 року, від 25 вересня 2014 року та усних звернень; зобов'язати відповідача укласти з позивачкою трудовий договір на 1,0 ставки ст. викладача кафедри спеціальних юридичних дисциплін; зобов'язати відповідача включити в навчальне навантаження перевірку модульних контрольних робіт, передбачених робочими програмами дисциплін; визнати упередженими ставлення відповідача щодо оцінки її роботи; стягнути з відповідача на її користь 10 000 гривень моральної шкоди.

У судовому засіданні 03 березня 2015 року позивач подала доповнення до позовної заяви, яке полягає у збільшенні позовних вимог (а. с. 117-120 ), у яких зазначила, що в червні 2014 року їй було заплановано 636 годин навчального навантаження, яке було розраховане виходячи з кількості груп студентів, які навчалися в попередньому навчальному році. В першому семестрі з вересня по листопад 2014 року нею виконано більше 300 годин навчального навантаження в формі лекцій, практичних занять, консультацій, заліків, перевірені модульні контрольні роботи. В період з 01 грудня по 26 грудня 2014 року позивач перебувала на курсах підвищення кваліфікації (144 години), тобто їй була запланована робота, а тому вважає, що фактично вона була допущена до виконання роботи з обсягом роботи на 1,0 ставки старшого викладача, а відтак за положеннями ч.4 ст.24 КЗпП України трудовий договір на 1,0 ставку вважається укладеним.

16 грудня 2014 року відповідач видав їй нову карточку навчального навантаження, з якого вилучено лекції, практичні, консультації і проведення заліків з дисциплін «Претензійно -позовна справа» в двох групах студентів 6 курсу заочної форми навчання.

Із копії витягу з протоколу спільного засідання кафедр теорії та історії держави і права та кафедри спеціальних юридичних дисциплін від 21 жовтня 2014 року вбачається, що на засіданні одноголосно було прийнято рішення про визнання незадовільним проведеного позивачем відкритого заняття 16 жовтня 2014 року, що не відповідає дійсності, оскільки за таку пропозицію було віддано тільки три голоси, що складало меншість присутніх на засіданні.

За наведених обставин, вважає за необхідне внести зміни до позовних вимог, а саме: визнати неправомірним внесення змін в картку педагогічного навантаження позивачки на 2014/2015 навчальний рік в частині вилучення з її навантаження лекцій, практичних, консультацій і проведення заліків з дисциплін «Претензійно - позовна справа» в двох групах студентів 6 курсу заочної форми навчання - 36 годин; практичних занять з дисципліни «Цивільне право» на 2 курсі напрямку підготовки «Правознавство» - 60 годин, а всього 96 годин; визнати недійсним рішення спільного засідання кафедр теорії та історії держави і права та кафедри спеціальних юридичних дисциплін від 21 жовтня 2014 року в частині визнання незадовільним проведеного позивачем відкритого практичного заняття з дисципліни «Цивільне право».

Представники відповідача Власова Т.С. та Цимбалюк В. І. позовні вимоги не визнали, вважають їх необґрунтованими та безпідставними, надали суду заперечення проти позову та додаткові пояснення (а. с. 32-37, 122-126), у яких зазначають, що згідно особисто поданої позивачкою заяви від 29 серпня 2013 року та наказу по НУВГП від 19 вересня 2013року №378К, виданого на підставі цієї заяви, ОСОБА_1 з 01.09.2013 переведена на 0,7 ставки посади старшого викладача кафедри спеціальних юридичних дисциплін із збереженням умов строкового трудового договору по 30.06.2015року. Зазначений строковий трудовий договір є чинним на даний час.

При цьому, під час розподілу навчального педагогічного навантаження на 2013-2014 навчальний рік ОСОБА_1 планувалось надати навантаження на 1,0 ставки старшого викладача, однак в кінці вересня - на початку жовтня 2013 року, тобто коли вже розпочався навчальний рік, вона в категоричній формі наполягала зменшити їй педагогічне навантаження до 0,7 ставки.

Окрім того, своєю заявою від 05 лютого 2015 року позивач дає згоду на її переведення з посади старшого викладача кафедри спеціальних юридичних дисциплін на кафедру міжнародного права юридичної журналістики з оплатою праці 0,5 ставки загального фонду і 0,2 ставки спеціального фонду з 09.02.2015 в межах строкового договору, який нею був укладений. Зазначене є підтвердженням того, що ОСОБА_1 погоджується на подальше встановлення їй 0,7 ставки ст. викладача.

Щодо звернень ОСОБА_1 із заявою про встановлення їй педагогічного навантаження на 1,0 ставки старшого викладача та прийняття на роботу інших викладачів за сумісництвом, то відповідно до вимог пункту 4 статті 55 Закону України «Про вищу освіту» від 01липня 2014 року №1556-УІІ посади педагогічних працівників можуть займати особи із ступенем магістра за відповідною спеціальністю, який у позивачки відсутній. У зв'язку із підвищеними вимогами до викладацького складу вищого навчального закладу, для викладання дисциплін на напрямі підготовки «Правознавство» в 2014 році були запрошені на посади доцента та старших викладачів тільки ті викладачі, котрі мають науковий ступінь або в найближчий період будуть захищати дисертації та мають наукові доробки.

На відміну від досягнень новоприйнятих на роботу спеціалістів, при цьому із великим практичним досвідом, позивач за весь період роботи в університеті не написала жодної наукової статті, не має жодного підручника, не приймала участі у конференціях, не пише дисертацію, не прагнула підвищення кваліфікації тощо, про що їй неодноразово вказувалось на засіданнях кафедри та у співбесідах. Достатньо багато зауважень було висловлено на засіданні кафедри під час розгляду питання про проведення позивачкою відкритого заняття.

При цьому, навантаження науково-педагогічних працівників розподіляється завідувачем кафедри та затверджується на засіданні кафедри, яке оформляється протоколом.

Навантаження науково-педагогічних працівників планується кафедрами згідно вимог Міністерства освіти та науки України, зокрема Наказу від 07.08.2002 за №450 та розпоряджень навчально-методичного відділу НУВГП. Згідно цього наказу робочий час на посадову ставку науково-педагогічних працівників складається з виконання навчальних, методичних та наукових обов'язків, що складає 1548 годин на рік або до 36 годин середньо тижневої тривалості, при цьому максимальне навчальне навантаження не повинно перевищувати 900 годин на навчальний рік. Згідно навантаження старшого викладача ОСОБА_1 на 2014-2015 навчальний рік заплановано 1083 години робочого часу з урахуванням 0,7 ставки посади, яку вона займає, з них 630 годин припадає на навчальне навантаження. При цьому, методичне та наукове навантаження позивачки складає на цей навчальний рік 453 години (1083год. - 630год.), яке нею не виконується у повному обсязі. Підтвердженням сказаному є те, що за 2013-2014 навчальний рік нею не довиконано 315 годин науково-методичного навантаження. Встановлене навчальне навантаження в подальшому може підлягати коригуванню з обов'язковим внесенням змін в індивідуальний план викладача.

Разом з тим, незважаючи на вищезазначені обставини НУВГП намагався відшукати можливість збільшення позивачці її навчального навантаження й це питання неодноразово розглядалося на засіданні кафедр. На спільному засіданні кафедри теорії та історії держави і права та кафедри спеціальних юридичних дисциплін 21 жовтня 2014 року (Протокол №3) розглядалась заява ОСОБА_1 про збільшення навчального навантаження. Вирішено, що збільшення позивачці навчального навантаження є можливим на 0,15ставки, однак з моменту реорганізації кафедр і створення Навчально-наукового інституту права.

Щодо відшкодування моральної шкоди, то вона наступає відповідно до ст. 237-1 КЗпП України, однак НУВГП не порушено прав позивачки, відтак відсутні підстави для відшкодування моральної шкоди.

За вищезазначених обставин представники відповідача просили суд відмовити у задоволенні позовних вимог за безпідставністю.

Свідок позивача ОСОБА_5 - доцент кафедри конституційного права та галузевих дисциплін посвідчила суду, що в червні місяці в кінці кожного навчального року здійснюється попереднє науково-педагогічне навантаження - планування на наступний навчальний рік на підставі тієї кількості груп студентів, по тому контингенту, які були у поточному році. В кінці вересня - початок жовтня, коли підводиться звітність про кількість набраних студентів на поточний навчальний рік, відбувається коригування навчального навантаження. За наведеного, 26 серпня 2014 року не могли знати про навантаження, яке буде в навчальному році. Викладачам було повідомлено, що усі вони виконують навантаження попереднє, тобто заплановане у червні місяці, з подальшим корегуванням.

З нового навчального року були прийняті на роботу нові науково-педагогічні працівники: ОСОБА_6 - кандидат юридичних наук, доцент; ОСОБА_7 - магістр права, закінчила аспірантуру, має практичні навики, викладацький стаж роботи понад 6 років; ОСОБА_8 - магістр історик, читає дисципліни історичного напрямку, має публікації, в цьому році захищає кандидатську дисертацію; ОСОБА_9 - приймає участь у міжнародних конференціях, викладає господарський процес, працює керівником апарату господарського суду; ОСОБА_10 - магістр права, закінчує працювати над дисертацією на здобуття звання кандидата юридичних наук.

21 жовтня 2014 року на засіданні кафедри було прийнято рішення про необхідність проведення позивачкою повторного відкритого заняття, у зв'язку з тим, що були виявлені суттєві недоліки під час проведення попереднього заняття. Повторне відкрите заняття проведено значно краще.

Щодо внесення змін до навчального навантаження, - робота викладача не полягає лише в одному проведенні занять.

На 2013-2014 навчальний рік позивачці пропонувалася 1,0 ставка, однак вона наполягала на 0,7 ставки, переписувала заяву. Повідомила, що одна виховує двох дітей, має малу дитину. До того ж вона адвокат й може більше заробити адвокатською діяльністю аніж викладацькою.

Свідок позивача ОСОБА_11 - асистент кафедри юридичних дисциплін посвідчив суду, що була така ситуація, коли ОСОБА_1 наполягала перевести її з повної ставки на 0,7 ставки, мотивувала тим, що вона діючий адвокат й може швидше заробити гроші, а друге - в неї двоє дітей, яким необхідно приділити більше уваги.

Щодо проведення позивачкою відкритого заняття, то свідок особисто висловив зауваження, що на занятті працювало лише декілька студентів.

21 жовтня 2014 року на засіданні кафедри розглядалася заява про переведення позивачки з 0,7 на повну ставку.

Точно відомо, що ОСОБА_1 не має жодних наукових статей й ніколи не приймала участь у науковій конференції.

Свідок позивача ОСОБА_8 - зав. лабораторією повідомила суду, що в кабінеті завідувача кафедри Цимбалюка В.І. вона була під час розмови, коли ОСОБА_1 відмовилася від надання їй повної ставки на 2013-2014 навчальний рік, посилаючись на те, що вона є адвокатом. Довелось приймати нових працівників, щоб вони читали ці години від яких відмовилась позивач.

Посвідчила, що в жовтні 2014 року на засіданні кафедри розглядалося питання збільшення навчального навантаження позивачки на 15 відсотків після утворення Навчально-наукового інституту права.

Свідок позивача ОСОБА_12 посвідчила суду, що вона працювала на кафедрі політології і соціології права асистентом, а у 2012 році була переведена на посаду старшого викладача та пропрацювала до закінчення 2012/2013 навчального року. В червні 2014 року була присутня на спільному засіданні двох кафедр, де було прийнято рішення, що за викладачами зберігається теж саме навантаження, як і на попередній навчальний рік. Викладачі вносили в журнали навантаження записи олівцем, тому що в жовтні воно могло змінюватися, наприклад, зменшуватися у зв'язку з недобором студентів. Остаточно навантаження визначалося в жовтні місяці.

Свідок пам'ятає, що позивачка подавала заяву на збільшення навчального навантаження, але воно не було вирішено. Чи оскаржувала позивачка таке рішення свідку невідомо.

Свідок відповідача ОСОБА_13 - завідувач навчально-методичного відділу посвідчила суду, що на початок навчального року у ОСОБА_1 було 0,7 ставки. Навчальне навантаження розподіляється завідувачем кафедри та затверджується на засіданні кафедри протоколом. Є види навчального навантаження, які передбачені нормами часу: це 900 годин навчальної роботи і до 1548 годин не більше методична та наукова робота (підготовка статей, складання конспектів лекцій тощо). Навчальне навантаження визначається наказом Міністерства освіти та науки України №450. У даному закладі навчальними планами не передбачено перевірок контрольних (модульних) робіт.

Суд заслухавши доводи сторін, показання свідків, оцінивши письмові докази у справі, всебічно і повно з'ясувавши всі обставини, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, прийшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають до задоволення з наступних підстав.

Встановлено дослідженням доказів, що згідно заяви ОСОБА_1 від 16 липня 2012 року між нею та відповідачем було укладено строковий договір з 01.09.2012 по 30.06.2015, за яким позивача було прийнято на посаду старшого викладача кафедри політології, соціології та права на 0,5 ставки. В подальшому, за згодою обох сторін, періодично змінювалися умови строкового договору, зокрема позивач переводилась з однієї кафедри на іншу, однак умови договору, в тому числі його строк, залишалися незмінними.

Відповідно наказу по Національного університету водного господарства та природокористування від 19 вересня 2013року №378К та особисто поданої позивачем заяви від 29 серпня 2013 року з 01.09.2013 її переведено на посаду старшого викладача 0,7 ставки кафедри спеціальних юридичних дисциплін із збереженням умов строкового трудового договору по 30.06.2015року (а. с. 57 ).

Згідно показань свідків ОСОБА_5, ОСОБА_11, ОСОБА_8 на 2013-2014 навчальний рік позивачці пропонувалася 1,0 ставка, однак вона наполягала на 0,7 ставки, переписувала заяву. Повідомила, що одна виховує двох дітей, має малу дитину. До того ж вона адвокат й може більше заробити адвокатською діяльністю аніж викладацькою. Даний факт не заперечувався ОСОБА_1

На підставі досліджених доказів у справі, суд прийшов до висновку відмовити позивачці у задоволені позовної вимоги про визнання неправомірним несвоєчасний розгляд Національним університетом водного господарства та природокористування її заяв від 03.06.2014 та від 25.09.2014 щодо збільшення педагогічного навантаження з 0,7 ставки до повної ставки.

Так, за свідченням доцента кафедри конституційного права та галузевих дисциплін ОСОБА_5 в червні місяці, тобто в кінці кожного навчального року здійснюється попереднє планування науково-педагогічного навантаження на наступний навчальний рік на підставі тієї кількості груп студентів, які були у поточному році. Лише в кінці вересня - початок жовтня, коли підводиться звітність про кількість набраних студентів на поточний навчальний рік, відбувається коригування навчального навантаження. Згідно свідчень ОСОБА_12 остаточно навантаження визначалося в жовтні місяці.

Таким чином, вирішити питання про збільшення навчального навантаження ОСОБА_1 можна було не раніше жовтня 2014 року.

Окрім того, за свідченнями завідувача навчально-методичного відділу ОСОБА_13

та згідно пояснень представника відповідача - завідувача кафедри спеціальних юридичних дисциплін Цимбалюка В.І. навчальне навантаження розподіляється завідувачем кафедри та затверджується на засіданні кафедри (оформляється протоколом).

При розподілі навчального навантаження береться до уваги наявність наукового ступеню, кількість виданих підручників, статей, участь в наукових конференціях, практичний досвід та педагогічний стаж.

Суд бере до уваги показання свідка ОСОБА_5 та пояснення представника відповідача Цимбалюка В.І., за якими ліцензується діяльність закладу, а відповідно до вимог пункту 4 статті 55 Закону України «Про вищу освіту» від 01липня 2014 року №1556-УІІ посади педагогічних працівників можуть займати особи із ступенем магістра за відповідною спеціальністю.

У зв'язку із підвищеними вимогами до викладацького складу вищого навчального закладу, для викладання дисциплін на напрямі підготовки «Правознавство» в 2014 році були запрошені на посади доцента та старших викладачів тільки ті викладачі, котрі мають науковий ступінь або в найближчий період будуть захищати дисертації та мають наукові доробки. Так, на посаду доцента кафедри спеціальних юридичних дисциплін прийнято за сумісництвом ОСОБА_6 - магістра права, кандидата юридичних наук та котрий має 18 статей у фахових виданнях; на 0,5 ставки старшого викладача цієї кафедри призначено ОСОБА_7 - магістра правознавства, закінчила аспірантуру Київського національного університету ім. Тараса Шевченка, у 2015 році планується захист дисертації на здобуття наукового ступеня кандидата юридичних наук, має 18 статей у фахових виданнях та конференціях, має практичні навики, викладацький стаж роботи понад 6 років; ОСОБА_8 -магістр історик, читає дисципліни історичного напрямку, має публікації, в цьому році захищає кандидатську дисертацію; на 0,25 ставки старшого викладача за сумісництвом для викладання дисципліни «Господарський процес» прийнято магістра права ОСОБА_14, яка приймає участь у міжнародних конференціях, має 4 статті в фахових виданнях, має 13 річний стаж роботи за спеціальністю (працює керівником апарату господарського суду Рівненської області); на 0,25 ставки асистента цієї кафедри за сумісництвом прийнята ОСОБА_15, котра завершує роботу над дисертаційним дослідженням на здобуття наукового ступеня кандидата наук, має 3 статті в фахових виданнях та приймала участь у 2-х конференціях; ОСОБА_10 - магістр права, закінчує працювати над дисертацією на здобуття звання кандидата юридичних наук.

Суд бере до уваги свідчення ОСОБА_11, пояснення представників відповідача Власової Т.С. та Цимбалюка В.І., за якими позивач ОСОБА_1 за весь період роботи в університеті не написала жодної наукової статті, жодного разу не приймала участі у конференціях, не прагнула підвищення кваліфікації, а пройшла курси підвищення кваліфікації лише в грудні 2014 року. На спростування зазначеного позивачкою не надано суду належних доказів.

За наведеного суд прийшов до висновку, що вирішити питання про збільшення навчального навантаження ОСОБА_1 можна було не раніше жовтня 2014 року на засіданні кафедри спеціальних юридичних дисциплін.

На спільному засіданні кафедри теорії та історії держави і права та кафедри спеціальних юридичних дисциплін 21 жовтня 2014року (Протокол №3) розглядалась заява ОСОБА_1 про збільшення навчального навантаження. Завідувач кафедри спеціальних юридичних дисциплін Цимбалюк В.І. повідомив, що збільшення ОСОБА_1 навчального навантаження є можливим на 0,15ставки, але з моменту реорганізації кафедр і створення Навчально-наукового інституту права. Цього дня присутні одноголосно ухвалили рішення: додати ОСОБА_1 в розмірі 0,15 ставки після утворення Навчально-наукового інституту права.

Таким чином, у зв'язку з реорганізацією структурних підрозділів Національного університету водного господарства та природокористування, зокрема, Навчально-наукового інституту економіки, менеджменту та права, з якого виділяється в окремий підрозділ Навчально-науковий інститут права, в склад якого входить кафедра спеціальних юридичних дисциплін, перевести старшого викладача цієї кафедри ОСОБА_1 на 1,0 ставки на даний час немає можливості.

На підставі досліджених матеріалів суд прийшов до висновку, що оскільки навчальне навантаження затверджується на засіданні кафедри, то позивачці необхідно було оскаржувати рішення, прийняті кафедрою у разі незгоди із встановленим їй навчальним навантаженням, чого нею не було зроблено.

Дослідженням наданих суду доказів, зокрема заяви позивачки від 25 вересня 2014 року (а. с. 58), встановлено, що у заяві акцентується увага на тому, що збільшено навчальне навантаження за дисциплінами, які вона викладала, а в доповненнях до позовної заяви від 03.03.2015 йдеться про визнання неправомірним внесення змін в картку педагогічного навантаження позивачки на 2014/2015 навчальний рік в частині вилучення з її навантаження лекцій, практичних, проведення консультацій і заліків з дисциплін «Претензійно-позовна робота» в кількості 36 годин та практичних занять з дисципліни «Цивільне право» в кількості 60 годин.

Разом з тим, судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 прийнята на роботу викладачем кафедри спеціальних юридичних дисциплін, пізніше в лютому 2015 року переведена на кафедру міжнародного права юридичної журналістики, тобто в наказах про переведення не зазначено, що її переведено на посаду старшого викладача конкретних юридичних дисциплін (наприклад: цивільне право, цивільний процес, господарське право тощо).

Поряд з обумовленим, позивачці надано навчальне навантаження, що відповідає 0,7 ставки ст. викладача.

За викладених обставин, суд не приймає до уваги твердження позивачки про те, що за нею мають зберігатися ті дисципліни, котрі вона раніше викладала.

Навантаження науково-педагогічних працівників планується кафедрами згідно вимог Наказу МОН України від 07.08.2002 за №450 та розпоряджень навчально-методичного відділу Національного університету водного господарства та природокористування.

Згідно вказаного наказу та Додатку 11 «Положення про планування роботи працівників професорсько-викладацького складу» робочий час на посадову ставку науково-педагогічних працівників складається з виконання навчальних, методичних та наукових обов'язків, що складає 1548 годин на рік, при цьому максимальне навчальне навантаження не повинно перевищувати 900 годин на навчальний рік.

Основним документом планування та звітності щодо різних видів діяльності науково-педагогічного працівника впродовж навчального року є індивідуальний робочий план.

Згідно навантаження старшого викладача ОСОБА_1 на 2014-2015 навчальний рік заплановано 1083 години робочого часу з урахуванням 0,7 ставки посади, яку вона займає, з них 630 годин припадає на навчальне навантаження. При цьому, методичне та наукове навантаження ОСОБА_16 складає на цей навчальний рік 453 години.

З огляду на викладене суд прийшов до висновку, що навчальне навантаження позивачці на 2014-2015 навчальний рік встановлене у відповідності до Наказу МОН України від 07.08.2002 за №450 з можливим подальшим корегуванням та з обов'язковим внесенням змін в її індивідуальний план.

Суд бере до уваги, що незважаючи на вищезазначені обставини відповідач намагався відшукати можливість збільшення позивачці її навчального навантаження й це питання неодноразово розглядалося на засіданні кафедр.

Так, на спільному засіданні двох юридичних кафедр: кафедри теорії та історії держави і права та кафедри спеціальних юридичних дисциплін 26 серпня 2014року (Протокол №1) було вирішено: «Затвердити навчальне навантаження викладачів на 2014-2015 навчальний рік. По можливості збільшити в вересні - жовтні місяці старшому викладачу ОСОБА_1 навантаження на 2014-2015н.р. шляхом корегування».

На спільному засіданні кафедри теорії та історії держави і права та кафедри спеціальних юридичних дисциплін 21 жовтня 2014року (Протокол №3) прийнято рішення: «додати ОСОБА_1 в розмірі 0,15 ставки після утворення Навчально-наукового інституту права».

Суд прийшов до висновку, що не підлягає до задоволення позовна вимога ОСОБА_1 про зобов'язання відповідача укласти з нею з 01 вересня 2014 року трудовий договір на 1,0 ставки старшого викладача кафедри спеціальних юридичних дисциплін.

З огляду на викладене та дослідженням доказів встановлено, що власноручно написаною заявою від 09 лютого 2015 року (а. с.116) ОСОБА_1 дала згоду на її переведення з посади старшого викладача кафедри спеціальних юридичних дисциплін на кафедру міжнародного права юридичної журналістики з оплатою праці 0,5 ставки загального фонду і 0,2 ставки спеціального фонду з 09.02.2015 в межах строкового договору, який нею був укладений.

Таку заяву суд розцінює, як погодження позивачки на подальшу роботу старшого викладача на 0,7 ставки.

Окрім того, прослідковується непослідовність та суперечливість позовних вимог позивачки.

Так, у доповненнях до позовної заяви позивачка зазначає, що в період з 01 грудня по 26 грудня 2014 року вона перебувала на курсах підвищення кваліфікації (144 години), тобто їй була запланована робота, а тому вона фактично була допущена до виконання роботи з обсягом роботи на 1,0 ставки старшого викладача, а відтак керуючись положеннями ч.4 ст.24 КЗпП України трудовий договір на 1,0 ставку вважається укладеним.

Однак, час перебування на курсах підвищення кваліфікації не зараховується до навчального навантаження науково-педагогічного працівника, а таке твердження позивача (надане суду 03 березня 2015 року) суперечить заяві від 09 лютого 2015 року щодо переведення її на 0,7 ставки на кафедру міжнародного права юридичної журналістики.

При цьому, у доповненнях до позовної заяви від 03.03.2015 позивачка й надалі просить суд зобов'язати відповідача укласти з нею з 01 вересня 2014 року трудовий договір на 1,0 ставки старшого викладача кафедри спеціальних юридичних дисциплін, в той час коли з 09 лютого 2015 року згідно особистого волевиявлення її переведено на кафедру міжнародного права юридичної журналістики.

Беручи до уваги покази свідка завідувача навчально-методичного відділу ОСОБА_13 та пояснення представника відповідача - завідувача кафедри спеціальних юридичних дисциплін Цимбалюка В.І., за якими навчальними планами не передбачено перевірок контрольних (модульних) робіт, суд прийшов до висновку про відмову позивачці у задоволенні позовної вимоги про включення в навчальне навантаження перевірку модульних контрольних робіт.

Не підлягає до задоволення і позовна вимога про визнання упередженим ставлення відповідача щодо оцінки роботи позивача і вказані ним твердження такими, що принижують її гідність і ділову репутацію, оскільки позивачкою ставиться вимога передбачена Цивільним кодексом України, а в даному випадку має місце трудовий спір, який вирішується за нормами Кодексу законів про працю України.

Суд прийшов до висновку, що не підлягає до задоволення і позовна вимога про визнання недійсним рішення спільного засідання кафедр теорії та історії держави та права та кафедри спеціальних юридичних дисциплін від 21 жовтня 2014 року в частині визнання незадовільним проведеного позивачем відкритого практичного заняття з дисципліни «Цивільне право».

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до Протоколу спільного засідання кафедри теорії та історії держави і права та спеціальних юридичних дисциплін №3 від 21 жовтня 2014 року цього дня розглядалося питання: «Підсумки проведеного відкритого заняття старшим викладачем ОСОБА_1». Згідно протоколу 16 жовтня 2014 року позивачкою було проведено відкрите практичне заняття з дисципліни «Цивільне право», під час проведення якого виявлено ряд суттєвих недоліків, зокрема: викладач не використовує сучасні засоби навчання; не виконує активні форми роботи зі студентами; відмічена низька активність та правильність дій студентів тощо.

За наведеного, присутні на засіданні кафедри ухвалили: провести ОСОБА_1 повторне відкрите заняття із залученням більшої кількості викладачів, оскільки відкрите заняття 16 жовтня 2014 року було проведено нею не на належному рівні.

Даний факт підтверджено показами свідків ОСОБА_5, ОСОБА_11, поясненням представника відповідача Цимбалюка В.І. та самою позивачкою не заперечувався факт проведення нею повторного відкритого заняття.

Оскільки судом відмовлено позивачу у задоволені вищезазначених позовних вимог, відтак не підлягає до задоволення позовна вимога про відшкодування моральної шкоди.

Керуючись ст. 43 Конституції України, ст. ст. 23, 24, 233, 2371 Кодексу законів про працю України, та ст. ст. 10, 11, 60, 79, 208, 209, 212-215, 218, 223, 292, 294 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити за безпідставністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд шляхом подання в десятиденний строк з дня проголошення судового рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлений 01 квітня 2015 року.

Суддя Рівненського

міського суду О.Я.Тимощук