справа №489/2677/15-ц
номер провадження 2/489/1605/15
Рішення

Іменем України

25 червня 2015 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Коваленка І.В.

секретаря Коденко К.В.

за участю:

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 міської ради, ОСОБА_4, ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом

в с т а н о в и в:

У квітні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання за нею права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом.

У обґрунтування позову вказала, що 25.07.2012 помер її чоловік ОСОБА_5, після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді 64/100 часток житлового будинку № 10 по вул. 6 Поздовжня в м. Миколаєві та 70/100 часток земельної ділянки за цією ж адресою. Вона є єдиною спадкоємицею першої черги за законом як дружина померлого. Інших спадкоємців не має. Однак, державним нотаріусом в оформленні спадщини відмовлено через розбіжності у прізвищі спадкодавця та частках у праві власності на спадкове майно.

Протокольно ухвалою суду від 09.06.2015 до участі у справі в якості співвідповідачів за клопотанням позивача залучено ОСОБА_4, ОСОБА_2

У судовому засіданні позивача позов підтримала та просила задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 проти задоволення позову не заперечувала.

Інші відповідачі в судове засідання не зявилися, що не перешкоджає розгляду справи.

Суд, заслухавши пояснення присутніх сторін, дослідивши матеріали справи і оцінивши зібрані в ній докази, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Із матеріалів справи вбачається та встановлено судом, зокрема, із свідоцтва про смерть серії І-ФП № 160320 25.07.2012 помер чоловік позивача ОСОБА_5 (актовий запис № 143).

Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру спадкова справа після смерті ОСОБА_5 не заводилась, а спадщина прийнята позивачем фактично, так як на момент відкриття спадщини проживала з спадкодавцем.

Після смерті ОСОБА_5 залишилося спадкове майно, яке складається із 64/100 часток житлового будинку № 10 по вул. Поздовжня шоста в м. Миколаєві та 70/100 частки земельної ділянки за вказаною адресою.

Постановою Другої ОСОБА_3 державної нотаріальної контори від 05.07.2013 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом позивачу відмовлено через розбіжності у прізвищі спадкодавця вказаному у свідоцтві про право власності на житловий будинок (ОСОБА_6) та свідоцтві про його смерть (ОСОБА_5), а також невідповідністю частки в житловому будинку частки земельній ділянці, на якій він розташований.

Факт того, що «ОСОБА_6Г.» та «ОСОБА_5Г.» є однією і тією ж особою підтверджується єдністю імені та по-батькові в документах, що містять розбіжності в написанні прізвища в свідоцтві про право власностіта свідоцтві про смерть, а також в наданих позивачем інших документах, зокрема, паспорті, свідоцтві про укладення шлюбу, державному акті на право власності на земельну ділянку, договорі купівлі-продажу частки житлового будинку.

Таким чином, різне написання прізвища спадкодавця позивача зумовлене невірним перекладом його прізвища з російської мови на українську.

З нотаріально посвідченого договору від 13.09.2003, зареєстрованого в реєстрі за № 3347, вбачається, що ОСОБА_5 продав ОСОБА_7 - 36/100 часток житлового будинку по вул.Повздовжня шоста, 10 в м.Миколаєва.

Пунктом 2 вказаного договору визначено, що 36/100 часток житлового будинку складаються із двох житлових кімнат під літерами «2-4», «2-6», житловою площею 22,2 кв.м. в житловому будинку, зазначеному на плані під літерою «А»; приміщення 2-1, 2-2, 2-3, 2-5; ? частки огорожі № 7, хвіртка № 8, огорожі №№ 9, 10.

Державним актом на права власності на земельну ділянку МК № 085763, виданого ОСОБА_3 міською радою, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю 07.02.2005 за № 93, підтверджується що земельна ділянка площею 440 кв.м за адресою по вул.Повздовжня шоста, 10 в м.Миколаєва, цільове призначення якої - обслуговування житлового будинку і господарських споруд, оформлена на праві спільної сумісної власності на ОСОБА_5 та ОСОБА_7

14.09.2005 вказані співвласники уклали нотаріально посвідчений договір про визначення порядку користування земельною ділянкою, який зареєстровано приватним нотаріусом миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_8 в реєстрі за № 3319, відповідно до якого у користування ОСОБА_7 переходить земельна ділянка, позначена на плані цифрою 1, площею 131 кв.м, що дорівнює 30/100 часткам цілої земельної ділянки, а у користування ОСОБА_5 земельна ділянка, позначена на плані цифрою 2, площею 309 кв.м, що дорівнює 70/100 часткам цілої земельної ділянки;

У подальшому, як встановлено з пояснень позивача, 36/100 часток житлового будинку ОСОБА_7 продала ОСОБА_9, що підтверджуються Інформаційною довідкою з Реєстру прав власності на нерухоме майно від 05.05.2015.

Відповідно до Інформаційної довідки право власності на житловий будинок зареєстровано на справі спільної часткової власності за ОСОБА_5 64/100 часток та ОСОБА_9 36/100.

Рішенням виконкому ОСОБА_3 міської ради від 23.10.2009 № 2025 36/100 частині житлового будинку по вулиці Повздовжня шоста, 10 (Літ А прим № 2-1 по № 2-6), яка належить ОСОБА_10 (ОСОБА_9) надано нову адресу: вул.Повздовжня шоста, 10-Б.

18.11.2009 ОСОБА_10 продала свої 36/100 частки житлового будинку відповідачу ОСОБА_2, оформивши угоду нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу зареєстрованого в реєстрі за № 10562.

26.11.2009 ОСОБА_2 зареєструвала право власності на вказану частку житлового будинку із зазначенням частки 1/1.

Відповідно до частин першої та другої статті 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними.

У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Частинами четвертою, пятою статті 89 ЗК України встановлено, що співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом.

У відповідності до положень статті 1216 ЦК України спадкування є переходом прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно із частиною другою статті 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Зі змісту статті 1261 ЦК України вбачається, що у першу чергу право на спадкування за законом, зокрема, має той з подружжя, який його пережив.

Положеннями статті 1225 вказаного Кодексу встановлено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом.

Відповідно до частини першої статті 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Як розяснив Пленум Верховного Суду України у пункті 23 постанови від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

За встановлених обставин та враховуючи наведені норми матеріального права, а також домовленість між попередніми власниками щодо порядку користування земельною ділянкою під будинком із значенням конкретної площі, яка відходить кожному співвласнику, та неможливості оформлення спадщини, позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом визнання за позивачем права власності в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка на 64/100 частки житлового будинку, з господарськими будівлями і спорудами, та 70/100 часток земельної ділянки, площею 309 кв.м.

З огляду на встановлені обставини, в частині вимог до відповідача ОСОБА_3 міської ради слід відмовити.

Відповідно до статті 88 ЦПК України стягнути в рівних частинах з відповідачів на користь позивача 3654,00 грн. судового збору.

Керуючись статтями 10, 11, 14, 60, 62, 88, 212-214 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка ОСОБА_5, який помер 25.07.2012, на 64/100 частки житлового будинку № 10 по вул. Поздовжній шостій в м. Миколаєві та 70/100 часток земельної ділянки (площа частки 309 кв.м.) за адресою: м. Миколаїв, вул. Поздовжня шоста, 10.

Стягнути в рівних частинах з ОСОБА_4, ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 3654,00 грн. (три тисячі шістсот пятдесят чотири гривні 00 коп.).

У іншій частині вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, яка може бути подана до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя І.В.Коваленко

Повний текст рішення

підписано 26.06.2015.