АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/2582/15 Головуючий 1 інст. - Зуб Г.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«30» березня 2015 року м. Харків

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого судді: Бурлака І.В.,

Суддів: Карімової Л.В., Яцини В.Б.,

за участю секретаря: Кривошеіної О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м. Харкова від 04 лютого 2015 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Харківводоканал», третя особа - ОСОБА_3 про зобов'язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним позовом до Комунального підприємства «Харківводоканал».

В обґрунтування свого позову посилався на те, що з його земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 КП «Харківводоканал» за відсутності технічних умов на водопостачання, проектної і виконавчої документації подає воду в будинок АДРЕСА_2 де проживає ОСОБА_3

Зазначив, що ОСОБА_3 самовільно під час часткового захоплення його земельної ділянки незаконно встановив вентиль.

Заочним рішенням Київського районного суду м. Харкова від 30.01.2013 року перенесено огорожу з прибудинкової території його будинку до будинку ОСОБА_3 Рішення виконано 28.08.2013 року.

Проте, водопровідний колодязь, в якому виконана врізка водопровідного вводу до будинку ОСОБА_3, залишився на його території.

Вказав, що на його земельній ділянці ніколи не було дворової водорозбірної колонки до будинку ОСОБА_3

Його багаторазові звернення до КП «Харківводоканал» щодо демонтування незаконної врізки водопровідного вводу до будинку ОСОБА_3 з його території залишено без задоволення.

Просив визнати бездіяльність КП «Харківводоканал» незаконною; зобов'язати КП «Харківводоканал» вчинити наступні дії: по домоволодінню АДРЕСА_1 припинити водопостачання до домоволодіння АДРЕСА_2 ОСОБА_3 по території домоволодіння АДРЕСА_1, що фактично подається по території домоволодіння АДРЕСА_1, водопровідний колодязь збудований без проектної документації та прийняття в експлуатацію під час самовільного захоплення земельної ділянки домоволодіння АДРЕСА_1 ОСОБА_3, шляхом відрізання технічними засобами від мережі централізованого водопостачання, від вуличної мережі водопроводу, який проходить по АДРЕСА_1 до водопровідного колодязя, який знаходиться на земельній ділянці домоволодіння АДРЕСА_1.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 20 листопада 2014 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 04 лютого 2015 року в задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_1, через свого представника, подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення - скасувати, ухвалити нове рішення по суті позовних вимог. При цьому посилався на неповне з'ясування судом обставин справи, що мають значення для справи, на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення та неправильне застосування норм матеріального та процесуального права. Вважав, що суд не надав належної оцінки доказам у справі, зокрема акту від 11.09.2013 року, яким встановлено, що водопровідний колодязь знаходиться на його території; не звернув увагу на те, що межі земельних ділянок встановлено.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення з'явившихся осіб, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 необхідно відхилити, рішення суду - залишити без змін.

При цьому судова колегія виходить з наступного.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновком якого погоджується судова колегія, обґрунтовано виходив з обставин справи та вимог закону.

Судом встановлено, що 03 липня 1986 року Комунальним підприємством «Харківводоканал» ОСОБА_5- батьку ОСОБА_3 видані технічні умови № 593 на водопостачання домоволодіння АДРЕСА_2 з улаштуванням дворової водорозбірної колонки.

На підставі виданих технічних умов розроблено проект № 524/86 на обладнання водопровідного вводу.

29 вересня 1987 року надано дозвіл на укладку водопровідного вводу до зазначеного домоволодіння.

12 жовтня 1987 року виконано будівництво водопровідного вводу та підключено до вуличної водопровідної мережі, яка проходить по АДРЕСА_1

Згідно з проектом водопровідний ввід від вуличної мережі водопроводу d=200 мм, який проходить по вулиці Люсинській до дворової водорозбірної колонки укладено по території земельної ділянки домоволодіння НОМЕР_1 на відстані 1,0 м. від огорожі, встановленої між домоволодіннями НОМЕР_2 і НОМЕР_1.

Актом приймання водопровідного вводу в експлуатацію від 15.10.1987 року підтверджено, що водопровідний ввід до житлового будинку по АДРЕСА_2 збудовано згідно технічної документації у встановленому порядку.

20 червня 2007 року Комунальним підприємством «Харківводоканал» ОСОБА_1 видані технічні умови № 1498 на водопостачання домоволодіння АДРЕСА_1 по водопровідному вводу до будинку від наявної дворової водорозбірної колонки.

При цьому йому було повідомлено про наявність збудованого водопровідного вводу від вуличної мережі водопроводу d=200 мм, який проходить по вулиці Люсинській до дворової водорозбірної колонки.

Згідно проекту водопровідний ввід до домоволодіння НОМЕР_2 і дворова колонка розташовані на території домоволодіння НОМЕР_2.

Із листів Комунального підприємства «Харківводоканал» від 30 липня 2013 року, 16 вересня 2013 року, 17 липня 2014 року, 02 жовтня 2014 року вбачається, що водопровідний колодязь, в якому виконано підключення водопровідного вводу до домоволодіння АДРЕСА_2 розташовано на спірній прибудинковій території. Питання щодо знаходження спірного водопровідного колодязя саме на території земельної ділянки ОСОБА_1 не вирішено. Колонка демонтована. В колодязі на водопровідному вводу встановлено вентиль. На балансі Комунального підприємства «Харківводоканал» ані водопровідний колодязь, ані водопровідний ввід до домоволодіння по вулиці АДРЕСА_2 не знаходиться і їм не експлуатується.

Відповідно до пунктів 1.3. , 1.5 Правил користування системами централізованого водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27.06.2008 року № 190 виробник обслуговує вуличні, квартальні та дворові мережі водопостачання та водовідведення, споруди і обладнання, а також технологічні прилади й пристрої на них, які перебувають у нього на балансі або на які є відповідний договір на обслуговування із споживачем. Водопровідні вводи державного житлового фонду, житлово-будівельних кооперативів, а також об'єднань співвласників багатоквартирних будинків, усі магістральні й розподільчі внутрішньоквартальні мережі централізованого водопостачання, а також вуличні водорозбірні колонки, призначені для колективного водокористування, окремо розташовані підвищувальні насосні станції холодного водопостачання, артезіанські свердловини передаються за згодою власника згідно з відповідними рішеннями органів місцевого самоврядування на баланс виробника для подальшої експлуатації.

В суді апеляційної інстанції представник відповідача пояснив, що ані водопровідний колодязь, ані водопровідний ввід до домоволодіння по вулиці АДРЕСА_2 на балансі у нього не знаходиться і їм не експлуатується.

Як вбачається з матеріалів справи відповідних рішень органів місцевого самоврядування про передачу за згодою власника спірного водопровідного вводу на баланс виробника не було.

Посилання представника ОСОБА_1 на те, що водопровідний колодязь знаходиться на території ОСОБА_1, що межі земельних ділянок встановлено, тому його позов необхідно задовольнити, судовою колегією не приймаються

Частиною 1 статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Як вбачається з матеріалів справи право власності на житловий будинок з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_6 -44/100 частин та ОСОБА_1 - 56/100 частин. Площа земельної ділянки по АДРЕСА_1 становила 787 кв. м. Однак, фактична площа станом на 30.08.2012 року склала 770 кв. м. Сусідом ОСОБА_1 є ОСОБА_3 - власник домоволодіння АДРЕСА_2 в м. Харкові, площа його земельної ділянки станом на 04.06.1952 року складала 805 кв. м., станом на 01.12.1954 року - 790 кв. м., з яких під будівлями - 311 кв. м., під двором - 479 кв. м. Комісією Комунального виробничого підприємства по обслуговуванню приватних домоволодінь та зелених насаджень Київського району м. Харкова 10 вересня 2012 року встановлено, що ОСОБА_3 розпочав будівництво шиферної огорожі, що знаходиться між домоволодіннями НОМЕР_2 та НОМЕР_1, зокрема зняв стару огорожу, розпочав будівництво гаражу, захопивши частину земельної ділянки АДРЕСА_1

Заочним рішенням Київського районного суду м. Харкова від 30 січня 2013 року, яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 18 червня 2013 року, зобов'язано ОСОБА_3 відновити шиферну огорожу за її попереднім місцем розташування на межі земельних ділянок домоволодінь НОМЕР_2 та АДРЕСА_2 у м. Харкові від вулиці Люсинській до земельної ділянки домоволодіння № 85 по вулиці Галинській згідно матеріалів квартальної зйомки від 01.12.1954 року, зареєстрованих на підставі рішення виконкому Сталінської районної ради депутатів трудящих № 31 від 15.02.1955 року та демонтувати металеві та дерев'яні конструкції, які приєднані до даху гаража та частини огорожі домоволодіння АДРЕСА_1

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 25 грудня 2013 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 27 березня 2014 року та 10 квітня 2014 року скаргу на дії державного виконавця Київського відділу Державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції - залишено без задоволення.

Із змісту зазначених судових рішень вбачається, що за участю понятих, у присутності стягувача ОСОБА_1 та ОСОБА_3, із залученням спеціаліста, який встановлював межі земельних ділянок та співробітників міліції 28 серпня 2013 року виконано заочне рішення Київського районного суду м. Харкова від 30 січня 2013 року.

Із акта від 28 серпня 2013 року вбачається, що техніком Комунального підприємства «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» ОСОБА_7 за вимогою державного виконавця здійснено встановлення меж земельних ділянок НОМЕР_2 та АДРЕСА_2; встановлені межові стовпи та натягнуто шнур.

Проте, із листа Комунального підприємства «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» № 460 від 20 грудня 2013 року вбачається, що згідно вимоги № 19380 державного виконавця Огієнко Б.С. Київського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції від 19.08.2013 року був надісланий технік технічної бригади Київського району ОСОБА_7 28 серпня 2013 року по вулиці Люсинській для виконання допоміжних робіт при замірах. Керівництвом КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» техніку ОСОБА_7 не надавались повноваження здійснювати будь-які дії по виконанню заочного рішення Київського районного суду м. Харкова від 30 січня 2013 року, оскільки ОСОБА_7 є техніком з інвентаризації об'єктів нерухомого майна, спеціальних знань в області землевпорядних робіт немає і не є техніком-землепорядником.

Із акта від 29 серпня 2013 року, який складено та підписано ОСОБА_8 та сусідами вбачається, що між гаражем, який належить ОСОБА_1 на праві власності та межою між домоволодіннями НОМЕР_2 та НОМЕР_1 є люк водопровідних комунікацій діаметром 0, 67 м., частина якого знаходиться на земельній ділянці домоволодіння АДРЕСА_1 на відстані 0, 3 м. від стіни гаражу.

Із листа прокуратури Київського району м. Харкова від 03 грудня 2013 року вбачається, що фахівцями Державної інспекції сільського господарства у Харківській області 14 листопада 2013 року складено акт обстеження земельної ділянки, згідно якого відсутня огорожа на земельній ділянці між домоволодінням ОСОБА_1 та ОСОБА_3 Установлення огорожі відбувалось 21.11.2013 року - 22.11.2013 року у присутності працівників Київського районного відділу ХМУ ГУМВС України в Харківській області.

Із акта обстеження Комунального виробничого підприємства по обслуговуванню приватних домоволодінь та зелених насаджень Київського району від 18 жовтня 2013 року та Комунального підприємства «Благоустрій» м. Харкова від 07 травня 2014 року вбачається, що будь - якої огорожі між земельними ділянками не існує. Євроогорожу демонтовано ОСОБА_3

Із наданих фотокарток, які виготовлені позивачем не вбачається, що встановлено межу відповідно до ст. 107 ЗК України.

В суді апеляційної інстанції третя особа пояснив, що на теперішній час спір щодо меж земельних ділянок не вирішено.

Представники позивача в суді апеляційної інстанції це не спростували.

Згідно з вимогами статей 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, аналізуючи наявні в матеріалах справи документи, виходячи з вимог закону, судова колегія вважає, що у Комунального підприємства «Харківводоканал» без згоди власника не було повноважень для демонтажу водопровідного колодязя, водопровідного вводу шляхом відрізання технічними засобами від мережі централізованого водопостачання, від вуличної мережі водопроводу, який проходить по АДРЕСА_1 до водопровідного колодязя, який знаходиться на земельній ділянці домоволодіння АДРЕСА_1, оскільки на час розгляду справи не встановлено меж земельної ділянки, у зв'язку з чим не визначено, на земельній ділянці позивача чи відповідача знаходиться люк водопровідних комунікацій, тому відсутні підстави визнавати бездіяльність відповідача незаконною.

Висновок щодо відсутності підстав для демонтування зазначеного люку у зв'язку з не встановленням меж надано в рішенні Київського районного суду м. Харкова від 09 липня 2013 року, яке є чинним.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції з додержанням вимог ст. ст. 213 - 215 ЦПК України, з урахуванням обставин справи, надавши належну оцінку доказам у справі, зазначив у рішенні про необґрунтованість заявлених позовних вимог позивача.

Доводи представника ОСОБА_3 - ОСОБА_9 щодо постановлення окремої ухвали відносно ОСОБА_2 та техніка Комунального підприємства «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» ОСОБА_7 щодо їх протиправних дій під час виконання заочного рішення Київського районного суду м. Харкова від 30 січня 2013 року, викладені в заяві від 26 березня 2015 року під час розгляду зазначеної справи, предметом розгляду якої є визнання бездіяльності Комунального підприємства «Харківводоканал» та вчинення ними певних дій, виходячи з вимог ст.211 ЦПК України, є безпідставними і залишаються без задоволення.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 4 ч. 1 ст. 307, п. 3 ч. 1 ст. 312, ст. 313, п.2 ч.1.ст. 314, ст. ст. 315, 317, 319 ЦПК України судова колегія,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 04 лютого 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя Судді колегії