У Х В А Л А

03 липня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

суддів:Сімоненко В.М.,Ярема А.Г.,Сенін Ю.Л.,

розглянувши заяву публічного акціонерного товариства «Хмельницькобленерго» про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 травня 2015 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Хмельницькобленерго» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи: приватний нотаріус Хмельницького міського нотаріального округу Твердохліб Галина Григорівна, Хмельницьке міськрайонне управління юстиції в особі Реєстраційної служби, про розірвання договору купівлі-продажу, скасування державної реєстрації, витребування майна, зобов'язання повернути кошти

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2014 року публічне акціонерне товариство (далі - ПАТ) «Хмельницькобленерго» подало позов до ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи: приватний нотаріус Хмельницького міського нотаріального округу Твердохліб Г.Г., Хмельницьке міськрайонне управління юстиції в особі Реєстраційної служби, про розірвання договору купівлі-продажу, скасування державної реєстрації, витребування майна, зобов'язання повернути кошти.

Розглядаючи вищезазначений правовий спір судами установлено, що ОСОБА_4 належно сплатила передбачену п. 2 договору купівлі-продажу квартири (що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1) з розстроченням платежу суму в розмірі 5210 грн. на момент укладення договору; відповідач після укладення вказаного договору купівлі-продажу з власної ініціативи звернулась із заявою про щомісячне відрахування коштів з її заробітної плати впродовж часу роботи в позивача і на виконання цієї заяви було стягнуто з її заробітної плати 14000 грн.; відсутність умови в даному договорі купівлі-продажу здійснювати розрахунок щомісячно рівними частинами; несвоєчасній сплаті боргу відповідачем сприяло ненадання офіційної відповіді позивачем щодо розміру заборгованості та реквізитів для її сплати в той час, коли згідно зі статутом позивача в редакції від 2011 року мало місце правонаступництво між ВАТ ЕК «Хмельницькобленерго» та ПАТ «Хмельницькобленерго»; прострочення остаточного платежу склало 2 місяці і 23 дні; на час розгляду справи судом першої інстанції відповідач повністю сплатила існуючу у неї за договором заборгованість; можливість розірвання договору на вимогу однієї зі сторін умовами договору не передбачена.

На підставі викладених обставин справи рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 5 березня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 15 квітня 2015 року, у задоволенні позову ПАТ «Хмельницькобленерго» відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 травня 2015 року відмовлено у відкритті провадження у справі за касаційною скаргою ПАТ «Хмельницькобленерго» на підставі пункту 5 частини 4 статті 328 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

У поданій до Верховного Суду України заяві про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 червня 2015 року ПАТ «Хмельницькобленерго» порушує питання про скасування ухвали суду касаційної інстанції та ухвалення нового рішення у справі, яким позов ПАТ «Хмельницькобленерго» задовольнити в повному обсязі з підстав передбачених пунктом 1 частини 1 статті 355 ЦПК України, - неоднакового застосування судом касаційної інстанції ст. 651 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, а також п. 4 ч. 1 ст. 355 ЦПК України - невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

Для прикладу наявності зазначених підстав подання заяви про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 травня 2015 року ПАТ «Хмельницькобленерго» посилається на ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 5 серпня 2009 року та постанову Верховного Суду України від 6 червня 2012 року.

Ухвалою Верховного Суду України від 19 червня 2105 року заяву ПАТ «Хмельницькобленерго» залишено без руху та надано заявнику строк до 1 липня 2015 року для усунення недоліків заяви.

Супровідним листом ПАТ «Хмельницькобленерго», який надійшов до Верховного Суду України 2 липня 2015 року, недоліки заяви про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 травня 2015 року усунуто.

Перевіривши наведені в заяві доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що в допуску справи до провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до статті 353 ЦПК України Верховний Суд України переглядає судові рішення у цивільних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України підставами для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

При цьому під судовим рішенням у подібних правовідносинах слід розуміти таке, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних відносин.

Як зазначалося вище судами встановлено, що в договорі купівлі-продажу вищевказаної квартири з розстроченням платежу відсутні умови здійснення розрахунку щомісячно рівними частинами. Утім, у справі, ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 5 серпня 2009 року, яка надано заявником, предметом розгляду є розірвання договору купівлі-продажу квартири з розстроченням платежу, в якому встановлено фіксований розмір періодичних платежів (розрахунку) у встановлені календарні дати. Як наслідок, вищенаведена ухвала суду касаційної інстанції не є подібною до спірних правовідносин.

У постанові Верховного Суду України від 6 червня 2012 року зазначено, що згідно з частинами 1, 2 статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

За загальними положеннями ЦПК України обов'язок суду під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів.

Таким чином, рішення є законним тоді, коли суд виконавши всі вимоги цивільного судочинства вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а також правильно витлумачив ці норми.

Положення, викладені в судових рішеннях судів першої, апеляційної та касаційної інстанції дають змоги дійти висновку про правильність застосування правових приписів ст. 651 ЦК України, що підтверджується обставинами справи. Отже, ухвала Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 травня 2015 року відповідає висновку, викладеному у постанові Верховного Суду України від 6 червня 2012 року щодо порядку застосування у подібних правовідносинах норм ст. 651 ЦК України.

За таких обставин, наведені заявником ухвала Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 5 серпня 2009 року не є прикладом неоднакового застосування судом касаційної інстанції ст. 651 ЦК України, а постанова Верховного Суду України від 6 червня 2012 року - невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм ст. 651 ЦК України.

Відповідно до статті 360 ЦПК України Верховний Суд України відмовляє в допуску справи до провадження, якщо подана заява є необґрунтованою.

Керуючись статтями 353, 355, 356, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У допуску справи за позовом публічного акціонерного товариства «Хмельницькобленерго» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи: приватний нотаріус Хмельницького міського нотаріального округу Твердохліб Галина Григорівна, Хмельницьке міськрайонне управління юстиції в особі Реєстраційної служби, про розірвання договору купівлі-продажу, скасування державної реєстрації, витребування майна, зобов'язання повернути кошти до провадження Верховного Суду України відмовити.

Ухвала Верховного Суду України є остаточною і може бути оскаржена тільки на підставі, встановленій пунктом 3 частини першої статті 355 ЦПК України.

Судді: В.М. Сімоненко
А.Г. Ярема
Ю.Л. Сенін