02 липня 2015 року Справа № 202/753/15-ц
Рішення

Іменем України

Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді - Шклярука Д.С.

при секретарі - Бєльченко Б.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа - Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Індустріального районного суду міста Дніпропетровська із позовною заявою до ОСОБА_2, ОСОБА_3 у якій, уточнивши свої позовні вимоги, просить суд: усунути йому перешкоди у користуванні власністю, а саме ? часткою квартири АДРЕСА_1, та позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 права користування цією квартирою; вселити його до квартири АДРЕСА_1; судові витрати по справі покласти на відповідачів.

Обґрунтовуючи такі позовні вимоги ОСОБА_1 зазначає, що він є законним власником ? частини квартири АДРЕСА_1. Іншою співвласницею ? частки цієї квартири є його сестра ОСОБА_3. В квартирі зареєстровані: він, його донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, його сестра ОСОБА_3, та ОСОБА_2.

В 2009 році він мав близькі стосунки з ОСОБА_5, вони проживали із нею разом в спірній квартирі, а потім остання вмовила його зареєструвати її у спірній квартирі та він з незрозумілих причин на це погодився. В той час він вживав алкогольні напої і можливо ОСОБА_2 цим і скористалася.

В 2011 році він кинув пити спиртне, закохався в іншу жінку з якою потім одружився та намагався привести дружину проживати в спірну квартиру. Однак, ОСОБА_2 та його сестра їх не впускали.

Після цього він попросив ОСОБА_2 виписатися та виїхати з квартири, так як йому з дружиною було потрібно житло, оскільки його дружина на той час вже була вагітною. Однак, ОСОБА_2 на той час вже потоваришувала із його сестрою ОСОБА_3 та має на неї вплив.

Сестра та ОСОБА_2 почали погрожувати його вагітній дружині розправою, і їм з дружиною нічого не лишалося, як винаймати житло.

ІНФОРМАЦІЯ_2 у них з дружиною народилася донька ОСОБА_4. Після цього він неодноразово намагався повернутися проживати у спірну квартиру, однак його сестра та ОСОБА_2, не впускають його із сім'єю у квартиру.

У 2015 році ОСОБА_2 добровільно виселилася із спірної квартири та забрала при цьому усе належне йому майно. Проте, з реєстрації ОСОБА_2 не знялася.

ОСОБА_2 не є членом їхньої сім'ї і ніколи ним не була. Реєстрація ОСОБА_2 у спірній квартирі перешкоджає йому, як власнику ? частини квартири, вільно на власний розсуд користуватися своєю власністю, у зв'язку з чим він змушений звернутися до суду із вимогами про позбавлення ОСОБА_2 права на користування спірною квартирою.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив пред'явлену позову заяву задовольнити в повному обсязі посилаючись на викладені у ній обставини, зазначив, що реєстрація відповідачки у квартирі зумовлює сплату комунальних послуг у збільшеному розмірі.

Відповідач ОСОБА_3 проти задоволення позовних вимог в судовому засіданні не заперечувала.

Відповідач ОСОБА_2 повідомлялася належним чином про місце та час судового розгляду справи, але в судове засідання не з'явилася, про причини неявки суд не сповістила, свого представника до суду не направила, заперечень проти позовних вимог не надала.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, завчасно поданою письмовою заявою сповістив про можливість розгляду й вирішення справи без його участі. Заперечень проти позову надано не було.

Суд, дослідивши доводи позивача ОСОБА_1 та відповідачки ОСОБА_3, вивчивши матеріали справи та надані письмові докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Так, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є власниками квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 15.01.2001 року виданого Дніпропетровською міською радою згідно з розпорядженням № 3/50-2001 від 15.01.2001 року. Квартира належить їм на праві спільної сумісної власності.

Згідно з довідкою житлової організації - Комунального підприємства «ЖЕП № 49» Дніпропетровської міської ради, у спірній квартирі зареєстровані чотири особи: позивач ОСОБА_1 1980 р.н.,, його сестра ОСОБА_3 1979 р.н., відповідач ОСОБА_2 1956 р.н., а також донька позивача - ОСОБА_4, 2012 р.н.

Відповідач зареєстрована у спірній квартирі, про що свідчить довідка житлової організації за місцем проживання, але у ній не проживає з початку 2015 року та її речі у квартирі відсутні, про що свідчить висновок складений дільничним інспектором міліції Індустріального РВ ДМУ ГУ МВС України в Дніпропетровській області від 23.02.2015 року, за результатами перевірки заяви ОСОБА_3, з якого вбачається, що ОСОБА_2 виселилася із спірної квартири, забрала звідти усі свої речі, та самоуправно вивезла побутову техніку.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 не є членом сім'ї ані позивача, ані його сестри, та у спірній квартирі була зареєстрована за її власним проханням.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно з ч. 1 ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

З урахуванням викладеного, враховуючи, що позивач є співвласником спірної квартири, суд вважає, що позовні вимоги в частині усунення йому перешкод у користуванні власністю та визнання відповідача ОСОБА_3 такою, що втратила право на користування житловим приміщенням законні, обґрунтовані, тому підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки відповідач не є членом сім'ї ані позивача, ані його сестри ОСОБА_3, яка також є співвласником квартири, а наявність реєстрації ОСОБА_2 за адресою спірної квартири, створює позивачу перешкоди у користуванні власністю. Зокрема, через реєстрацію ОСОБА_2 у спірній квартирі позивач змушений сплачувати комунальні послуги у збільшеному розмірі.

Окрім того, враховуючи, що позивач, як співвласник квартири має право на вільне та безперешкодне володіння, користування та розпоряджання своїм майном, суд вважає законними і обґрунтованими позовні вимоги у частині вселення позивача до спірної квартири.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню із відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 174, 208, 215, 218, 224-226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Усунути ОСОБА_1 перешкоди у користуванні квартирою АДРЕСА_1, та визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, такою, що втратила право на користування житлом - квартирою АДРЕСА_1.

Вселити ОСОБА_1 в квартиру АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 121,80 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 121,80 грн.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 по 150,00 грн. з кожного з відповідачів, в рахунок компенсації витрат здійснених позивачем на виклик відповідачів до суду.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Д.С. Шклярук