АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1432/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 43 Кузьменко В. А.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоДемченка В. А.
суддівПодороги В. М. , Василенко Л. І.
при секретаріВолвенко А. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_6 - ОСОБА_7 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 24 квітня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_8, ОСОБА_9, третя особа - КП "Соснівська СУБ" Черкаської міської ради про усунення перешкод в користуванні житлом , -

в с т а н о в и л а :

Позивач ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_8, ОСОБА_9, третя особа - КП " Соснівська СУБ" Черкаської міської ради про усунення перешкод в користуванні житлом.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що на підставі договору дарування частини квартири від 23.10.2007 року йому на праві спільної часткової власності належить 17/100 частин квартири АДРЕСА_1. Інша частина квартири належить ОСОБА_10. Згідно довідки КП « Соснівська служба утримання будинків» про склад сім'ї від 03.03.2015 року особовий рахунок НОМЕР_2 відкритий на ім'я позивача. На іншу частину квартири відкритий особовий рахунок НОМЕР_1 на ім'я ОСОБА_10 Відповідачі проживають у вказаній квартирі та чинять йому перешкоди у користуванні його частиною квартири, у зв'язку з чим він звертався до КП «Соснівська СУБ» та до Соснівського РВ УМВС України.

А тому, просив суд вселити його у квартиру АДРЕСА_1, а саме: в кімнату площею 7,9 кв. м. та зобов'язати ОСОБА_8, ОСОБА_9 надати доступ ОСОБА_6 до загальної площі 16,2 кв. м. квартири АДРЕСА_1, а саме: до коридору, кухні, туалету, ванної кімнати та вбудованої шафи.

Усунути перешкоди з боку відповідачів ОСОБА_8, ОСОБА_9 в користуванні ОСОБА_6 кімнатою площею 7,9 кв. м. та загальною площею 16,2 кв. м. квартири АДРЕСА_1, зобов'язати відповідачів ОСОБА_8, ОСОБА_9 не чинити перешкоди в користуванні ОСОБА_6 кімнатою площею 7,9 кв. м. та загальною площею 16,2 кв. м. квартири АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_8, ОСОБА_9 солідарно на користь ОСОБА_6 1700 грн в рахунок відшкодування завданої матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_8, ОСОБА_9 солідарно на користь ОСОБА_6 1500 грн в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди.

Судові витрати по справі стягнути з відповідачів солідарно.

В судовому засіданні суду першої інстанції представник позивача ОСОБА_7 позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити.

Заочним рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 24 квітня 2015 року позов ОСОБА_6 до ОСОБА_8, ОСОБА_9, третя особа - КП "Соснівська СУБ" Черкаської міської ради про усунення перешкод в користуванні житлом задоволено частково та зобов'язано ОСОБА_8, ОСОБА_9 не чинити перешкод в користуванні ОСОБА_6 кімнатою площею 7,9 кв. м та загальною площею квартири 16,2 кв.м., а саме: коридору, кухні, туалету, ванної кімнати та вбудованої шафи квартири АДРЕСА_1, стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_6 судовий збір в сумі 121,80 грн. (сто двадцять одна гривня), стягнуто з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_6 судовий збір в сумі 121,80 грн. (сто двадцять одна гривня), в іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції в частині відмови у стягненні матеріальної та моральної шкоди, представник позивача ОСОБА_6 - ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу на дане рішення, в якій просить скасувати рішення суду в цій частині, оскільки вважає його ухваленим із порушенням норм матеріального права, ухваливши нове рішення по суті позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, представника апелянта, інші сторони по справі, будучи належним чином повідомленими про час і місце судового розгляду в засідання не з'явились, не повідомивши про причини неявки, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до відхилення.

Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено, що рішення повинно бути законним і обгрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону ухвалене судове рішення відповідає.

Відповідно до вимог ст.308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Так, за матеріалами справи колегією суддів установлено, що на підставі договору дарування частини квартири від 23.10.2007 року позивачу ОСОБА_6 на праві спільної часткової власності належить 17/100 частин квартири АДРЕСА_1 (а. с. 14 - 15 ).

Відповідно до даних КП «Соснівська СУБ» від 03.03.2015року квартира АДРЕСА_1 розділена на два особових рахунка, особовий рахунок НОМЕР_2 відкритий на ім'я позивача ОСОБА_6 , на іншу частину квартири відкритий особовий рахунок НОМЕР_1 на ім'я ОСОБА_11( а. с. 10).

Також, за матеріалами справи встановлено, що відповідачі проживаючи в спірній квартирі, чинять перешкоди у користуванні позивачу даною кімнатою, що підтверджується висновками Соснівського РВ в м.Черкаси від 13.11.2014 року та 23.12.2014 року ( а. с. 18, 19).

Згідно ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користуванні розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника місцезнаходження майна.

Відповідно ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» № 20 від 22.12.1995 року, квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника цієї власності полягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо необхідності зобов'язання відповідачів ОСОБА_8, ОСОБА_9 не чинити перешкод в користуванні ОСОБА_6 кімнатою площею 7,9 кв. м та загальною площею квартири 16,2 кв. м., а саме: коридору, кухні, туалету, ванної кімнати та вбудованої шафи квартири АДРЕСА_1.

Що стосується вимог позивача щодо вселення в спірну квартиру, то колегія суддів цілком погоджується із позицією районного суду та вважає, що суд обгрунтовано відмовив у задоволенні вимог позивача про вселення у квартиру, оскільки на підставі акта від 16.12.2014 року, складеного комісією в складі майстрів дільниці № 4 Соснівської СУБ ОСОБА_12 та ОСОБА_13 в присутності мешканки квартири НОМЕР_3 ОСОБА_9 та представника позивача ОСОБА_7 16.12.2014 року було обстежено квартиру НОМЕР_3, яка складається з 4-х кімнат. Зі змісту акту встановлено, що у квартиру потрапили без перешкод, мешканка ОСОБА_9 відчинила двері. При обстеженні встановлено, що житлова кімната площею 7,9 кв. м. відчинена, замок відсутній, тобто необхідності вселення позивача у спірну квартиру суд не вбачає ( а. с. 23).

Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених в п. 2 постанови від 31 березня 1995 р. N 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються судами, зокрема: коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції або випливає з її положень; у випадках, передбачених законодавством, яким встановлено відповідальність за заподіяння моральної шкоди; при порушенні зобов'язань, що підпадають під дію законів, якими врегульовано такі зобов'язання і передбачено відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

А тому, враховуючи дані роз'яснення, колегія суддів вважає, що районний суд обгрунтовано зазначив, що позовні вимоги про стягнення матеріальної та моральної шкоди не підлягають до задоволення, оскільки позивачем не наведено достатньо доказів, а саме не підтверджено документально факту завдання матеріальної шкоди, що не дало підстав суду визначити причинний зв'язок між шкодою і протиправними діями заподіювача, а також враховуючи що позивач проживає у м. Києві завдання саме йому моральної шкоди.

Доводи апелянта про встановлення замка на двері своєї кімнати та понесені на це витрати, як на понесені матеріальні збитки по вині відповідачів, є не обґрунтованими і не відповідають загальними обставинам про стягнення матеріальної шкоди, оскільки відсутній причинний зв'язок між понесеними витратами та діями відповідачів.

У зв'язку з чим, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції вірно застосовано норми матеріального права та ухвалено рішення з додержанням положень чинного законодавства.

Доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильність застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Аналізуючи норми матеріального права, докази у справі, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і не впливають на законність судового рішення, а тому апеляційна скарга підлягає до відхилення, а рішення суду першої інстанції до залишення без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. 303, ст. 304, ст. 307, ст. 308, ст. 314, ст. 315, ст. 317, ст. 319 ЦПК України, колегія суддів -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_6 - ОСОБА_7 - відхилити.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 24 квітня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_8, ОСОБА_9, третя особа - КП "Соснівська СУБ" Черкаської міської ради про усунення перешкод в користуванні житлом - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий :

Судді :