АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження №22ц/790/5061/15 Головуючий 1 інстанції Боговський Д.Є.
УХВАЛА

іменем України

14 липня 2015 року Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого судді Кіпенка І.С.,

суддів - Шаповал Н.М., Котелевець А.В.,

при секретарі - Таран В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, - представника відповідача ОСОБА_2 на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 29 травня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування, вселення, -

ВСТАНОВИЛА:

18 листопада 2014 року ОСОБА_3 звернуласьдо суду з позовом, в якому після уточнення вимог просила визнати за нею право власності на 52/100 часток житлового будинку з надвірними прибудовами, розташованого за адресою: м. Харків, вул. Байдарська,29-А в порядку спадкування після смерті її матері - ОСОБА_5, вселивши її в приміщення 2-1, 2-2, 2-3 в житловому будинку літ. «А-1», приміщення II у веранді літ. «а»; стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її користь судові витрати.

В обґрунтування своїх позовних вимог вказувала, що 17 березня 2014 року померла її мати ОСОБА_5, яка за життя оформила заповіт, яким заповіла їй частину житлового будинку № 29-А з надвірними будівлями, що знаходиться по вул. Байдарській в м. Харкові, яка складається з наступних приміщень: частина веранди в літ. «а», частина сінів в літ. «б», ґанок в літ. «а2», приміщення № 2-1, 2-2, 2-3 в житловому будинку в літ. «А-1», надвірні будівлі - літня кухня в літ. «Б», сарай в літ. «Д», бесідка в літ. «Е», вбиральня в літ. «В».

Іншу частину приміщень, а саме - частину веранди в літ. «а», частину сінів в літ. «б», ґанок в літ. «а1», приміщення № 1-1, 1-2, 1-3, 1-4, 1-5 в житловому будинку в літ. «А-1», надвірні будівлі - гараж в літ. «Ж», ОСОБА_5 заповіла своєму синові - відповідачу у справі ОСОБА_2

Позивач ОСОБА_3 як спадкоємець за заповітом звернулась до Сьомої Харківської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак їй було відмовлено у оформленні спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки у заповіті не визначені частки спадкового майна та запропоновано звернутися до суду.

В судовому засіданні першої інстанції позивачка та її представник підтримали позов посилаючись на обставини зазначені в позові.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник у судовому засіданні проти позовних вимог заперечували, посилаючись на те, що позов не підлягає задоволенню оскільки житловий будинок по вул.. Байдарській 29-А в м. Харкові є окремим об'єктом цивільних прав, а такого об'єкту як «частина будинку» не існує, відсутня державна реєстрація «частини будинку», а тому і вимоги позивача щодо визнання за нею права власності на частину житлового будинку суперечать закону. Водночас і заповіт ОСОБА_5 було складено із порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, а тому є нікчемним.

Справу розглянуто за відсутності 3-оїособи ОСОБА_4 яка про час та місце розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 29 травня 2015 року позов задоволено.Суд визнав за ОСОБА_3 право власності на 52/100 часток житлового будинку з надвірними прибудовами за адресою: м. Харків вул. Байдарська, 29-А в порядку спадкування після смерті ОСОБА_5 померлої 17.03.2014 р. та вселив ОСОБА_3 у приміщення №№ 2-1, 2-2, 2-3 в житловому будинку літ. «А-1», прим. II у веранді літ. «а» за адресою: м. Харків вул. Байдарська,29-А.

Стягнув з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судові витрати в сумі 2285,20 грн.

Рішення районного суду ОСОБА_1, - представник відповідача ОСОБА_2 оскаржив в апеляційному порядку.

Посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та прийняти нове рішення яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Інші особи, що брали участь у справі рішення суду не оскаржили.

Відповідно до ч.2 ст. 305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Як вбачається з матеріалів справи сторони належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи. Проте, в судове засідання сторони не зявились.

Неявка осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце судового розгляду справи являється їх волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, тому не може бути перешкодою для розгляду судом апеляційної інстанції питання по суті.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог ч.1 ст.303 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції - судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Відповідно до положень ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом.

Статтею 1233 ЦК України встановлено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ст.1236 ЦК України заповідач має право охопити заповітом права обов'язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов'язки, які можуть йому належати у майбутньому.

Матеріали справи свідчать, що 17 березня 2014 року померла ОСОБА_5, мати сторін у справі (а.с.9).

Судовим розглядом встановлено, що до складу спадщини входить житловий будинок надвірними будівлями, який складається з приміщень №№1-1, 1-2, 1-3, 1-4, 1-5, 2-1, 2-2, 2-3 житловому будинку в літ. «А-1», прим. І у веранді літ. «а», ґанок літ. «а1», прим. II у веранді: «а», ґанок літ. «а2», надвірні будівлі літ. «Б», літ. «Д», літ. «Е», літ. «В», які охоплені заповітом, погрібу літ. «Г», огорожі №№1-3, які заповітом не охоплені. Гараж літ. «Ж» хоча і охоплено заповітом, однак є самовільною спорудою, не зареєстрований у встановленому законом порядку тому до складу спадщини не входить.

Задовольняючи позов суд першої інстанції обґрунтовано виходив з тих обставин, щоспадкодавець ОСОБА_5, оформила заповіт, який на час розгляду справи є дійсним, а відсутність вказівки у заповіті щодо часток спадкового майна є лише перешкодою нотаріусу вчинити нотаріальну дію.

Згідно заповіту частину житлового будинку № 29-А з надвірними будівлями, що знаходиться по вул. Байдарській в м. Харкові, яка складається з наступних приміщень: частина веранди в літ. «а», частина сінів в літ. «б», ґанок в літ. «а2», приміщення № 2-1, 2-2, 2-3 в житловому будинку в літ. «А-1», надвірні будівлі - літня кухня в літ. «Б», сарай в літ. «Д», бесідка в літ. «Е», вбиральня в літ. «В», - спадкодавець ОСОБА_5, заповіла своїй доньці, позивачці у справі, - ОСОБА_3

Іншу частину приміщень, а саме - частину веранди в літ. «а», частину сінів в літ. «б», ґанок в літ. «а1», приміщення № 1-1, 1-2, 1-3, 1-4, 1-5 в житловому будинку в літ. «А-1», надвірні будівлі - гараж в літ. «Ж», ОСОБА_5 заповіла своєму синові - відповідачу у справі ОСОБА_2

Позивачу ОСОБА_3 було відмовлено у оформленні спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки у заповіті не визначені частки спадкового майна та запропоновано звернутися до суду.

Такий висновок є обґрунтованим, оскільки суд дійшов його на підставі повно і всебічно зясованих обставин справи та наявних в ній доказів, яким дана відповідна оцінка.

Правильно встановивши юридичну природу виниклих правовідносин, суд застосував закон, який їх регулює.

Доводи викладені в апеляційній скарзі були предметом судової перевірки і не дістали обєктивного підтвердження.

Наведені в рішенні мотиви визнання цих доводів безпідставними, судова колегія вважає обґрунтованими, такими що відповідають матеріалам справи.

Суд дав належну оцінку всім наявним у справі доказам, та навів у рішенні мотиви спростування кожного з доводів, які наводилися.

Оскільки судове рішення ухвалене з додержанням вимог матеріального і процесуального права, а наведені в апеляційній скарзі доводи не відносяться до тих підстав, з якими процесуальне законодавство пов'язує можливість прийняття рішення відносно скасування чи зміни оскаржуємого судового рішення і висновків суду першої інстанції не спростовують, в її задоволенні належить відмовити на підставі ст.308 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 305, 307, 308, 313-315, 317, 319, 322, 324, 325 ЦПК України, судова колегія,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, - представника відповідача ОСОБА_2, - відхилити.

Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 29 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді