АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/3545/15 Головуючий 1 інстанції -
Справа № 630/867/14-ц ОСОБА_1
Категорія: договірні Доповідач - Швецова Л.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі :

головуючого - Швецової Л.А.

суддів - Костенко Т.М., Гальянової І.Г.

за участі секретаря - Андрійко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу

за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 «Приват Банк»

на рішення Люботинського міського суду Харківської області від 23 березня 2015 року

за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 «Приват Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтня 2014 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що між сторонами 30.05.2008 р. був укладений кредитний договір, за умовами якого відповідач отримав кредит у загальному розмірі 31292,36 доларів США, із кінцевим терміном повернення 30.05.2028 року.

Позивачем зобовязання за вказаним договором були виконані у повному обсязі, в той час як відповідач свої зобовязання не виконує, в звязку з чим утворилась заборгованість, яка складає 33189,23 доларів США.

Тому, враховуючи, що відповідач добровільно не погашає заборгованість, позивач просив суд стягнути з відповідача ОСОБА_3 заборгованість у розмірі 33189,23 (доларів США), що за курсом 13,43 грн. складає 446731,33 грн. за кредитним договором.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечувала, посилаючись на те, що на теперішній час не сплив строк повернення кредиту, встановлений додатковою угодою до кредитного договору у разі порушення умов основного зобовязання

Рішенням Люботинського міського суду Харківської області від 23 березня 2015 року в задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» - відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням суду ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося на нього з апеляційною скаргою, в якій, з посиланням апелянта на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення осіб, які приймали участь у справі, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення районного суду у відповідності до ст. 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, знаходить апеляційну скаргу не підлягаючою задоволенню.

При цьому колегія суддів виходить із наступного.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що між сторонами було укладено додаткову угоду, відповідно до якої строк погашення заборгованості виникає у банку лише на 1460 день. Оскільки строк платежу не настав, суд вважав заявлений позов безпідставним.

Такі висновки суду першої інстанції колегія суддів вважає правильними.

Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору у встановлені строки і боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до вимог ст.ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього кодексу.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що 30 травня 2008 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк», та ОСОБА_3, було укладено кредитний договір у загальному розмірі 31292,36 доларів США, із кінцевим терміном повернення 30.05.2028р.

За змістом пунктів 2.2.2-2.2.4 та 8.1 Договору погашення кредиту, сплата відсотків та винагороди банку повинна відбуватись у вигляді внесення позичальником щомісячних платежів у розмірі 515,56 доларів США.

06 червня 2013 року сторонами було укладено додаткову угоду № 1 до вищевказаного кредитного договору.

Відповідно до п. 1 додаткової угоди, суму заборгованості , що виникла в період з дати надання позичальнику кредиту до дати підписання вказаної додаткової угоди зменшено на 1339,73 долара США.

Крім цього, вказаною угодою передбачено, що згідно ст. 212, 611,651 ЦК України при порушенні позичальником строків погашення заборгованості, зазначених в графіку погашення кредиту за договором понад 1460 днів, щодо зобовязань, строк яких не настав, сторони узгодили, що терміном повернення кредиту вважається 1460 день з моменту виникнення порушення. Заборгованість за кредитом, починаючи з 1461 дня порушення, вважається простроченою.

Як вбачається з матеріалів справи, вперше відповідач допустив порушення умов договору у вересні 2013 року, що підтверджується розрахунком заборгованості та випискою про погашення за кредитом.

Так, згідно частини 1 статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно п. 2 ч. 10 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (в редакції, яка діяла в момент укладення договору) якщо кредитодавець на основі умов договору про надання споживчої кредиту вимагає здійснення внесків, строк сплати яких не настав, або повернення споживчої кредиту, такі внески або повернення споживчого кредиту можуть бути здійснені споживачі протягом тридцяти календарних днів з дати одержання повідомлення про таку вимогу від кредитодавця. Якщо протягом цього періоду споживач усуне порушення умов договору про надані споживчого кредиту, вимога кредитодавця втрачає чинність.

Враховуючи викладене, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач звернувся до суду, не виконавши умови встановлені в п. 2.3.3 Кредитного договору, тобто фактично не надавши відповідачу можливості самостійно усунути допущені порушення умов договору.

Посилання в позовній заяві на порушення ст. 1050 ЦК України, судова колегія вважає безпідставним, оскільки укладеною 06 червня 2013 року додатковою угодою, відповідно до ст.6 ЦК України, щодо свободи договору, сторони в добровільному порядку змінили умови кредитного договору, встановивши іншій розмір кредитної заборгованості, процентну ставку та обсяг відповідальності, а також строки позовної давності.

Статтями 10, 11, 60 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів.

Позивачем, а ні до суду першої інстанції, а ні до суду апеляційної інстанції не надано належних та допустимих доказів про виконання Банком свого обовязку щодо надання Позичальнику можливість добровільно усунути порушення умов договору

Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги спростовуються матеріалами справи та вимогами чинного законодавства.

Рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, постановлено з дотриманням вимог матеріального і процесуального права, підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.1 ч.1 ст.307, ст. ст. 308, 313, 314, 315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 «Приват Банк» - відхилити.

Рішення Люботинського міського суду Харківської області від 23 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий -

Судді -