Справа № 640/8203/15-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову

"12" травня 2015 р.

Суддя Київського районного суду м. Харкова Золотарьова Л.І., розглянувши заяву позивача про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» про стягнення страхових виплат, -

ВСТАНОВИВ:

07.04.2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на його користь 27252 грн. 57 коп., моральну шкоду 5000 грн., пеню в сумі 1523,15 грн, за прострочення виплати страхової суми 76 грн. 15 коп., судовий збір.

05.05.2015 року до канцелярії суду надійшла заява позивача, у якій просить забезпечити позов шляхом накладання арешту на майно і грошові кошти, що належать відповідачеві та знаходяться на його рахунках в усіх установах банку. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що забезпечення позову необхідне для виконання рішення суду про стягнення коштів у разі задоволення позовних вимог. Відповідач може не мати коштів та майна на час виконання рішення суду.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява позивача про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Згідно з ч. 2, ч. 3 ст. 151 ЦПК України, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов та вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності. Суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування та підтвердження їх доказами згідно зі ст.60 ЦПК, не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 N9, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Позивач просить накласти арешт на майно, що належить відповідачу, та на грошові кошти, що знаходяться на його рахунках в усіх установах банку. Однак, не зазначено на яке конкретне майно необхідно накласти арешт, чи має відповідач майно на праві власності. Не зазначено, на які саме рахунки необхідно накласти арешт. Крім того, вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності відповідача.

На підставі викладено, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви позивача про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» про стягнення страхових виплат відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя -