АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження №22ц/790/2404/15 Головуючий 1 інстанції
Категорія: інші Доповідач: Черкасов В.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого судді - Черкасова В.В.

суддів - Шевченко Н.Ф., Пономаренко Ю.А.,

за участю секретаря Лашаковій Д.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою Державної виконавчої служби України

на ухвалу Червонозаводського районного суду м.Харкова від 29 грудня 2014 року

по цивільній справі за скаргою Публічного акціонерного товариства ""Дочірній банк Сбербанку Росії"" на дії та рішення головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Селезньова М.О. у виконавчому провадженні №44991647 про стягнення з Публічного акціонерного товариства ""Дочірній банк Сбербанку Росії"" на користь ОСОБА_3 2 100 000 доларів США та виконавчому провадженні №44991513 про стягнення з Публічного акціонерного товариства ""Дочірній банк Сбербанку Росії"" на користь ОСОБА_4 1 025 000 доларів США, -

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2014 року ПАТ ""Дочірній банк Сбербанку Росії"" звернулося до суду із скаргою дії та рішення головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Селезньова М.О. у виконавчому провадженні №44991647 про стягнення з Публічного акціонерного товариства ""Дочірній банк Сбербанку Росії"" на користь ОСОБА_3 2 100 000 доларів США та виконавчому провадженні №44991513 про стягнення з Публічного акціонерного товариства ""Дочірній банк Сбербанку Росії"" на користь ОСОБА_4 1 025 000 доларів США.

В обгрунтування скарги ПАТ ""Дочірній банк Сбербанку Росії"" вказує, що рішенням Червонозаводського районного суду м.Харкова від 06 серпня 2014 року, яке залишене без змін ухвалою суду апеляційної інстанції, було задоволено позови ОСОБА_4 та ОСОБА_3 до банку: визнано недійсними договори банківського вкладу (депозиту) з видачею купонного ощадного (депозитного сертифікату) на пред'явника в рамках договору щодо банківського обслуговування, укладені між ОСОБА_3 та банком; повернуто сторони у становище, яке існувало до укладення спірних договорів, а саме: зобов'язано банк повернути ОСОБА_3 в натурі 2 100 000 доларів США, зобов'язано ОСОБА_3 повернути банку в натурі 20 454 156,62 грн.; визнано недійсними договори банківського вкладу (депозиту) з видачею купонного ощадного (депозитного сертифікату) на пред'явника в рамках договору щодо банківського обслуговування, укладені між ОСОБА_4 та банком; повернуто сторони у становище, яке існувало до укладення спірних договорів, а саме: зобов'язано банк повернути ОСОБА_4 в натурі 1 025 000 доларів США, зобов'язано ОСОБА_4 повернути банку в натурі 9 984 041,62 грн. Не погодившись в вказаним судовим рішенням, Банк подав касаційну скаргу, за якою ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 жовтня 2014 року було відкрите виконавче провадження та зупинене виконання рішення суду першої та апеляційної інстанцій. Але 07 жовтня 2014 року державний виконавець відкрив виконавчі провадження №44991647 та №44991513 на підставі виконавчих листів, виданих 29 вересня 2014 року Червонозаводським районним судом м.Харкова у вищевказаній цивільній справі. Крім того, 20 жовтня 2014 року та 21 жовтня 2014 року державний виконавець виніс оскаржувані ухвали про арешт коштів боржника, арешт майна боржника та оголошення його відчуження, стягнення з боржника виконавчого збору. Боржник вважає, що оскільки виконавче провадження було відкрите та оскаржувані постанови винесені після зупинення виконання рішень суду першої та апеляційної інстанцій, то такі дії державного виконавця є передбаченими.

Тому, ПАТ ""Дочірній банк Сбербанку Росії"" просив суд визнати незаконними дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень ДВС України Селезньова М.О.; визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень ДВС України Селезньова М.О. від 20 жовтня 2014 року про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні №44991647; визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень ДВС України Селезньова М.О. від 21 жовтня 2014 року про арешт коштів боржника та оголошення заборони його відчуження у виконавчому провадженні №44991513; визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень ДВС України Селезньова М.О. від 21 жовтня 2014 року про арешт коштів боржника та оголошення заборони його відчуження у виконавчому провадженні №44991647; визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень ДВС України Селезньова М.О. від 21 жовтня 2014 року про стягнення з боржника виконавчого збору у виконавчому провадженні №44991647; визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень ДВС України Селезньова М.О. від 21 жовтня 2014 року про стягнення з боржника виконавчого збору у виконавчому провадженні №44991513.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м.Харкова від 29 грудня 2014 року скаргу ПАТ ""Дочірній банк Сбербанку Росії"" задоволено частково. Скасовано постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень ДВС України Селезньова М.О. від 20 жовтня 2014 року про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні №44991647 про стягнення з Публічного акціонерного товариства ""Дочірній банк Сбербанку Росії"" на користь ОСОБА_3 2 100 000 доларів США. Скасовано постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень ДВС України Селезньова М.О. від 21 жовтня 2014 року про арешт коштів боржника та оголошення заборони його відчуження у виконавчому провадженні №44991513 про стягнення з Публічного акціонерного товариства ""Дочірній банк Сбербанку Росії"" на користь ОСОБА_4 1 025 000 доларів США. Скасовано постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень ДВС України Селезньова М.О. від 21 жовтня 2014 року про арешт коштів боржника та оголошення заборони його відчуження у виконавчому провадженні №44991647 про стягнення з Публічного акціонерного товариства ""Дочірній банк Сбербанку Росії"" на користь ОСОБА_3 2 100 000 доларів США. Скасовано постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень ДВС України Селезньова М.О. від 21 жовтня 2014 року про стягнення з боржника виконавчого збору у виконавчому провадженні №44991647 про стягнення з Публічного акціонерного товариства ""Дочірній банк Сбербанку Росії"" на користь ОСОБА_3 2 100 000 доларів США. Скасовано постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень ДВС України Селезньова М.О. від 21 жовтня 2014 року про стягнення з боржника виконавчого збору у виконавчому провадженні №44991513 про стягнення з Публічного акціонерного товариства ""Дочірній банк Сбербанку Росії"" на користь ОСОБА_4 1 025 000 доларів США. В решті скарги відмовлено.

В апеляційній скарзі Державна виконавча служба України ставить питання про скасування ухвали суду першої інстанції в частині задоволення скарги ПАТ ""Дочірній банк Сбербанку Росії"" з постановленням нової ухвали, якою відмовити у повному обсязі у задоволенні скарги ПАТ ""Дочірній банк Сбербанку Росії"".

В обгрунтування доводів апеляційної скарги заявник посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, вказує, що станом на дату відкриття виконавчих проваджень та винесення державним виконавцем оскаржуваних постанов останній не був обізнаний про наявність ухвали ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ від 03 жовтня 2014 року про відкриття касаційного провадження та зупинення виконання судових рішень. Копія цієї ухвали надійшла до ДВС лише 22 жовтня 2014 року, тому 23 жовтня 2014 року державний виконавець на підставі цієї ухвали зупинив виконавче провадження.

ПАТ ""Дочірній банк Сбербанку Росії"" про час та місце розгляду справи в апеляційному суді повідомлявся належним чином причин неявки представника до суду не надав.

Неявка представника заявника, належно повідомленого про час та місце розгляду справи відповідно до вимог ч.2 ст.305 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення представника Державної виконавчої служби України, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали районного суду у відповідності до ст. 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, знаходить апеляційну скаргу не підлягаючою задоволенню.

При цьому колегія суддів виходить із наступного.

Задовольняючи частково скаргу ПАТ ""Дочірній банк Сбербанку Росії"" суд першої інстанції виходив з того, що наразі зупинене виконання судового рішення, за яким відкрито виконавчі провадження, а оскаржувані постанови винесені державним виконавцем до зупинення виконання рішення суду; враховано факт необізнаності державного виконавця про зупинення виконання судового рішення ухвалою суду касаційної інстанції.

Такі висновки суду першої інстанції колегія суддів вважає правильними.

Згідно ст. 383, 387 ЦПК України учасники виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державну виконавчу службу задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Якщо оскаржувані рішення були прийняті відповідно до вимог закону, в межах повноважень державного виконавця і права чи свободи заявника порушено не було, суд постановляє ухвалу про відмову у задоволенні скарги.

Судом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що рішенням Червонозаводського районного суду м.Харкова від 06 серпня 2014 року, яке залишене без змін ухвалою суду апеляційної інстанції, було задоволено позови ОСОБА_4 та ОСОБА_3 до ПАТ ""Дочірній банк Сбербанку Росії"": визнано недійсними договори банківського вкладу (депозиту) з видачею купонного ощадного (депозитного сертифікату) на пред'явника в рамках договору щодо банківського обслуговування, укладені між ОСОБА_3 та банком; повернуто сторони у становище, яке існувало до укладення спірних договорів, а саме: зобов'язано банк повернути ОСОБА_3 в натурі 2 100 000 доларів США, зобов'язано ОСОБА_3 повернути банку в натурі 20 454 156,62 грн.; визнано недійсними договори банківського вкладу (депозиту) з видачею купонного ощадного (депозитного сертифікату) на пред'явника в рамках договору щодо банківського обслуговування, укладені між ОСОБА_4 та банком; повернуто сторони у становище, яке існувало до укладення спірних договорів, а саме: зобов'язано банк повернути ОСОБА_4 в натурі 1 025 000 доларів США, зобов'язано ОСОБА_4 повернути банку в натурі 9 984 041,62 грн.

29 вересня 2014 року Червонозаводським районним судом м.Харкова видані виконавчі листи про стягнення з ПАТ ""Дочірній банк Сбербанку Росії"" на користь ОСОБА_3 2 100 000 доларів США та про стягнення з банку на користь ОСОБА_4 1 025 000 доларів США.

Постановами головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень ДВС України Селезньова М.О. від 07 жовтня 2014 року відкриті виконавчі провадження №44991647 та №44991513, які постановою від 20 жовтня 2014 року об'єднані у зведене виконавче провадження з присвоєнням єдиного номеру №44991647.

20 жовтня 2014 року постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень ДВС України Селезньова М.О. накладено арешт коштів боржника, а саме: грошових коштів, що акумулюються та надходять на усі рахунки боржника у ПАТ ""Альфа-Банк"", ПАТ ""СітіБанк"", ПАТ ""ВТБ Банк"", АТ ""Укрексімбанк"", ПАТ ""ВіЕС Банк"", АБ ""Південний"", ПАТ КБ ""Євробанк"", ПАТ ""Класикбанк"", ПАТ ""Розрахунковий центр"", ГУ НБУ по м.Києву і Київській області (окрім кореспондентського рахунку банківської установи), АТ ""Сбербанк Росії"" (окрім кореспондентського рахунку банківської установи), - в межах суми 42 269 062,50 грн.

21 жовтня 2014 року постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень ДВС України Селезньова М.О. арештовано майно боржника та оголошення заборони його відчуження у ВП №44991513, якою наклав арешт на усе рухоме та нерухоме майно боржника в межах суми стягнення у розмірі 13 864 252,50 грн. та заборонив здійснювати відчуження такого майна; арештовано майно боржника та оголошення заборони його відчуження у ВП №44991647, якою наклав арешт на усе рухоме та нерухоме майно боржника в межах суми стягнення у розмірі 28 404 810 грн. та заборонив здійснювати відчуження такого майна. А також, постановою від 21 жовтня 2014 року стягнуто з боржника виконавчий збір у сумі 2 840 481 грн. та у сумі 1 386 425,25 грн. у виконавчих провадженнях №44991647 та №44991513 відповідно.

Матеріали справи свідчать, що ухвалою суду касаційної інстанції від 03 жовтня 2014 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ПАТ ""Дочірній банк Сбербанку Росії"", виконання рішення Червонозаводського районного суду м.Харкова від 06 серпня 2014 року та ухвали апеляційної інстанції від 23 вересня 2014 року зупинено до закінчення касаційного провадження у справі (а.с. 23).

Відповідно до п.4 ч.3 ст.11 Закону України ""Про виконавче провадження"", державний виконавець зобов`язаний вживати заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно та повно.

Відповідно до п.3 Постанови Пленуму ВССУ ""Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах"", при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця, суд враховує, що ЗУ ""Про виконавче провадження"" передбачено заборону на зловживання процесуальними правами під час здійснення виконавчого провадження. Державний виконавець зобов'язаний вживати передбачені Законом заходи примусового виконання рішень неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, що передбачено ч.1 ст.11 ЗУ ""Про виконавче провадження"". Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до вимог п. 6 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" підлягає обов'язковому зупиненню виконавче провадження у разі зупинення виконання відповідного рішення яке перебуває на примусовому виконанні, судом чи посадовою особою, яким законом надано таке право.

Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про часткове задоволення скарги.

Доводи апеляційної скарги спростовуються матеріалами справи та вимогами чинного законодавства.

Судова колегія, перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, визнає , що ухвала судом першої інстанції постановлена з додержанням норм процесуального права, що відповідно до ст. 312 ЦПК України є підставою для відхилення апеляційної скарги

Керуючись ст.ст. 303,304, п.1 ч.2 ст.307, ст.ст. 313, п.1 ч.1 ст.312, ст. 315, 317, 319,324 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної виконавчої служби України - відхилити.

Ухвалу Червонозаводського районного суду м.Харкова від 29 грудня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий -

Судді: