у х в а л а

іменем україни

08 липня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Касьяна О. П.,

суддів: Амеліна В. І., Остапчука Д. О.,

Карпенко С. О., Савченко В. О.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення, за касаційною скаргою уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» Ларченко Ірини Миколаївни на рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 23 жовтня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 10 лютого 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2014 року уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» (далі - ПАТ «Банк Форум») ОСОБА_3, посилаючись на неналежне виконання ОСОБА_4 умов кредитного договору від 29 жовтня 2007 року № 0388/07/26-Z, звернулася до суду з позовом, у якому просила у рахунок погашення заборгованості за вказаним договором у розмірі 145 282 грн 60 коп. звернути стягнення на предмет іпотеки - будинковолодіння АДРЕСА_1, загальною площею 173,6 кв. м, житловою площею 86,3 кв. м, який на праві власності належить ОСОБА_5, шляхом його продажу з прилюдних торгів за початковою ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 23 жовтня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 10 лютого 2015 року, позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Банк Форум» 145 282 грн 60 коп. заборгованості за кредитним договором.

У задоволенні іншої частини позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У поданій касаційній скарзі уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Форум» Ларченко І. М., посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ухвалені у справі судові рішення в частині відмови в задоволенні позову про звернення стягнення на предмет іпотеки просить скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позову.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, обговоривши доводи касаційної скарги та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню на таких підставах.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився і апеляційний сул, виходив із того, що ОСОБА_4 належним чином не виконувала умови кредитного договору, тому позивач має право задовольнити свої вимоги шляхом стягнення 145 282 грн 60 коп. заборгованості за договором із урахуванням процентів за користування кредитом, пені і штрафу.

Відмовляючи в задоволенні позову про звернення стягнення на предмет іпотеки, суд першої інстанції, з висновками якого погодився і апеляційний суд, виходив із того, що оскільки позичальник ОСОБА_4 одержала кредит в іноземній валюті, у забезпечення його виконання ОСОБА_5 передала в іпотеку будинковолодіння, загальна площа якого не перевищує 250 кв. м, вказане нерухоме майно використовується як місце постійного проживання іпотекодавця та її сім'ї, доказів наявності в них іншого житла не надано, то звернення стягнення на нього не може бути проведене відповідно до Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Оскільки судові рішення в частині стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості за кредитним договором ніким не оскаржуються, то в цій частині судові рішення на предмет законності та обґрунтованості судом касаційної інстанції не перевіряються.

У той же час з висновками судів в частині відмови в задоволенні позову про звернення стягнення на предмет іпотеки повністю погодитись не можна з огляду на наступне.

Судами встановлено, що 29 жовтня 2007 року між Акціонерним комерційним банком «Форум» (далі - АКБ «Форум»), правонаступником якого є ПАТ «Банк Форум», та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір № 0388/07/26-Z, згідно з умовами якого банк надав останній кредит у розмірі 15 тис. доларів США зі сплатою 13 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом, зі строком повернення до 27 жовтня 2017 року, а ОСОБА_4 зобов'язалася повернути кредит та сплатити відсотки за користування ним.

Із метою забезпечення виконання вказаного договору 29 жовтня 2007 року між АКБ «Форум» та ОСОБА_5 було укладено договір іпотеки, відповідно до умов якого відповідач надала в іпотеку належне їй будинковолодіння АДРЕСА_1, загальною площею 173,6 кв. м, житловою площею 86,3 кв. м.

Згідно зі ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Обґрунтовуючи підстави позову, ПАТ «Банк Форум» посилалось на те, що ОСОБА_4 зобов'язання за вказаним кредитним договором належним чином не виконувала, внаслідок чого станом на 09 квітня 2014 року виникла загальна заборгованість у сумі 145 282 грн 60 коп., яку позивач просив стягнути на свою користь шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до Закону України «Про іпотеку» та іпотечного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Вирішуючи спір по суті в частині звернення стягнення на предмет іпотеки, на порушення приписів ст. ст. 212-214, 303 ЦПК України суди не врахували, що Законом України від 03 червня 2014 року «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» не встановлено, що з прийняттям цього Закону іпотека припиняється, а встановлено порядок вирішення спорів щодо примусового звернення стягнення на предмети застави та іпотеки, у тому числі щодо нерухомого житлового майна.

Виходячи із ст. 3 вказаного Закону він носить тимчасовий характер і втрачає чинність з дня набрання чинності законом, який врегульовує питання особливостей погашення основної суми заборгованості, вираженої в іноземній валюті, порядок погашення (урахування) курсової різниці, що виникає у бухгалтерському та/або податковому обліку кредиторів та позичальників, а також порядок списання пені та штрафів, які нараховуються (були нараховані) на таку основну суму заборгованості.

За своїм змістом вказаний Закон встановлює порядок вирішення спорів щодо примусового звернення стягнення на предмети застави та іпотеки, а саме: визначає, що за певних умов та протягом певного проміжку часу таке стягнення не проводиться.

Оскільки Законом не призупиняється дія будь-яких нормативних актів у сфері регулювання кредитних правовідносин, зокрема тих, що визначають правові підстави для звернення в судовому порядку стягнення на відповідні предмети забезпечення, його чинність на час вирішення спору сама по собі не може бути підставою для відмови в захисті порушеного права.

Чинність вказаного Закону на час ухвалення рішення є підставою, у разі задоволення позову за наявності для цього підстав, для визначення порядку його виконання, зокрема вказівка на те, що рішення не підлягає примусовому виконанню на період чинності вказаного Закону.

Таким чином, суди дійшли помилкового висновку про неможливість ухвалення рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки в період дії цього Закону.

Порушення судами при розгляді справи норм процесуального права (ст. ст. 10, 60, 179 ЦПК України) унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для її правильного вирішення, тому рішення суду першої інстанції та ухвала апеляційного суду в частині вирішення спору про звернення стягнення на предмет іпотеки не можуть вважатись законними і обґрунтованими та в силу ст. 338 ЦПК України в цій частині підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» Ларченко Ірини Миколаївни задовольнити частково.

Рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 23 жовтня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 10 лютого 2015 року в частині вирішення спору про звернення стягнення на предмет іпотеки скасувати, справу в цій частині передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О. П. Касьян

Судді: В. І. Амелін

С. О. Карпенко

Д. О. Остапчук

В. О. Савченко