Справа № 522/5251/15-ц
Провадження номер 2/522/5305/15
26 травня 2015 року м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді - Домусчі Л.В.,
при секретарі - Герасименко Ю.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Імексбанк» про захист прав споживачів та стягнення грошових коштів,
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом у якому просить стягнути з відповідача грошові кошти в розмірі 112139 гривень за договором банківського вкладу.
В обґрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що у 25.07.2014 року між сторонами укладено договір про приєднання до публічного договору №1 банківського вкладу (депозиту) від 20.01.2014 року, за умовами якого, позивач передав банку 112139 гривень терміном з 25.07.2014 року по 22.08.2014 року під 20 % річних.
На даний час виплати відсотків по вказаному вкладу банком припинені, звернення позивача що до повернення суми вкладу залишено без задоволення.
Цей факт змушує позивача звернутися до суду з даними вимогами.
Позивачка та її представник - ОСОБА_2 (діє на підставі довіреності від 27.02.2015 року) в судове засідання не з'явились, але представник позивача надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності.
Представник відповідача ПАТ «Імексбанк» в судове засідання не з'явився, хоча про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином у встановленому порядку (згідно ст. 74 ЦПК України), поважних причин щодо своєї неявки суду не представив, чим позбавив суд можливості вислухати його пояснення та думку по суті. Заяву про розгляд справи за його відсутності суду не надавав, про поважність причин неявки суду не повідомив.
Суд, у зв'язку з неявкою відповідача та не повідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, ухвалив слухати справу у його відсутність, згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у порядку ст.ст. 224-225 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів.
Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 25.07.2014 року між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством «Імексбанк» було укладено договір № НОМЕР_1 про приєднання до публічного договору № 1 банківського вкладу від 20.01.2014 року, відповідно до умов вказаного договору, Публічне акціонерне товариство «Імексбанк» прийняло від ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 112139 гривень терміном з 25.07.2014 року по 22.08.2014 року під 20 % річних.
Даний договір відповідає правовідносинам, які регулюються ст.ст.. 626, 634, 638, ЦК України, відповідно до яких договір є обов'язковим для виконання сторонами.
На підставі ст. 1058 Цивільного кодексу України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.
Статтею 1060 Цивільного кодексу України визначено, що договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною.
На підставі ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язання мають виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України.
Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
У разі порушення зобов'язання, згідно зі статтею 611 Цивільного кодексу України настають правові наслідки встановлені договором або законом.
Судом встановлено так як ця інформація э загально відомою і доступною, що Постановою Правління Національного банку України від 26 січня 2015 року № 50 «Про віднесення ПАТ «ІМЕКСБАНК» до категорії неплатоспроможних» було віднесено ПАТ «ІМЕКСБАНК» до категорії неплатоспроможних, а рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 26 січня 2015 року № 16 було розпочато процедуру виведення ПАТ «ІМЕКСБАНК» з ринку та запровадження в ньому тимчасової адміністрації з 27 січня 2015 року по 26 квітня 2015 року. та призначено ОСОБА_3. уповноваженою особою. Відповідно до положень ч.1 та ч.2 ст. 1 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», цим законом встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків. Метою цього Закону є захист прав і законних інтересів вкладників банків, зміцнення довіри до банківської системи України, стимулювання залучення коштів у банківську систему України, забезпечення ефективної процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків.
Відповідно до п.8 ч.1 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» неплатоспроможний банк - банк, щодо якого Національний банк України прийняв рішення про віднесення до категорії неплатоспроможних у порядку, передбаченому Законом України «Про банки і банківську діяльність».
Згідно з ч.1 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з дня призначення уповноваженої особи Фонду призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Уповноважена особа Фонду від імені Фонду набуває усі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення.
Відповідно до ч.5 ст. 36 вказаного вище закону під час тимчасової адміністрації не здійснюється:
1) задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку;
2) примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку;
3) нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), а також зобов'язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов'язань банку;
4) зарахування зустрічних однорідних вимог, якщо це може призвести до порушення порядку погашення вимог кредиторів, встановленого цим Законом;
5) нарахування відсотків за зобов'язаннями банку перед кредиторами.
Згідно п.6 ч.5 ст. 36 вказаного вище закону - обмеження, встановлене пунктом 1 частини п'ятої цієї статті, не поширюється на зобов'язання банку щодо: 1) виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом, в національній валюті України. Вклади в іноземній валюті перераховуються в національну валюту України за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком України до іноземних валют на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації відповідно до цієї статті.
Таким чином, суд знаходить, що відповідно норм чинного законодавства позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.
Також згідно ст. 88 ЦПК підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1121,39 гривень.
Керуючисьст.ст. 526, 530, 549, 610, 625, 629, 1058, 1060 ЦК України, ст.ст. 88, 213-215 та 224-226 ЦПК України суд,
Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Імексбанк» про стягнення грошових коштів, - задовольнити у повному обсязі.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданною протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення чи отримання особою, яка не була присутня при проголошенні, апеляційної скарги до Апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд м. Одеси.

Суддя:

26.05.2015