Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
№ 22-ц778/327/15 Головуючий у 1 інстанції: Чемодурова Н.О.
Суддя-доповідач: Стрелець Л.Г.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2015 року. м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізькій області у складі:

головуючого Стрелець Л.Г.,

суддів Боєвої В.В.,

Каракуші К.В.

при секретарі: Мосіній О. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 13 жовтня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Фонду державного майна України про стягнення заборгованості по заробітній платі, -

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2014 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до Фонду державного майна України про стягнення заборгованості по заробітній платі.

В обґрунтування позову зазначала, що у період з 11 травня 2000 року по 19 листопада 2002 року працювала в ВАТ "Содовий завод".

Рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 23 вересня 2013 року з ВАТ "Содовий завод" стягнуто на її користь заборгованість по заробітній платі в сумі 2 463 грн. 51 коп., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільнення в сумі 39 871 грн. 20 коп. та моральну шкоду в сумі 1 000 грн. 00 коп.

В 2003 році державним виконавцем ВДВС була винесена постанова про закінчення виконавчого провадження.

Всі судові рішення та виконавчі листи були передані ліквідатору ВАТ "Содовий завод".

Зазначає, що виконавчий лист за рішенням суду був своєчасно наданий в ліквідаційну комісію ВАТ "Содовий завод" та його взято на виконанням, але до цього часу рішення суду не виконано.

Постановою господарського суду Донецької області від 04.09.2003 року ВАТ "Содовий завод" було визнано банкрутом.

На даний час на розрахунковому рахунку ВАТ "Содовий завод" відсутні кошти для погашення боргів по виконавчим листам.

Вважає, що оскільки ВАТ "Содовий завод" на 100% було державним підприємством, то відповідно до ст.619 ЦК України за його дії має нести субсидіарну відповідальність Фонд державного майна України.

Посилаючись на зазначені обставини просила суд стягнути з відповідача на її користь заборгованість по заробітній платі в сумі 2 463 грн. 51 коп., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільнення в сумі 39 871 грн. 20 коп. та моральну шкоду в сумі 1 000 грн. 00 коп., а також 3% річних від простроченої суми по день винесення судом рішення по справі.

Рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 13 жовтня 2014 року в задоволені позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 зазначає, що рішення ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, тому просить скасувати рішення суду та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням анти терористичної операції" та розпорядження голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02.09.2014 року №27/0/38-14 про визначення територіальної підсудності справ, підсудність даної справи визначено апеляційному суду Запорізької області.

Апелянт ОСОБА_3 в судове засідання суду апеляційної інстанції Запорізької області не з'явилась, повідомлена про місце та час розгляду справи у відповідності до ст.ст. 74,76 ЦПК України, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення (судової повістки).Від неї до суду апеляційної інстанції надійшла письмова заява, в якій міститься клопотання про розгляд справи за її відсутності .

З огляду на вищевикладене та у відповідності до ст.ст. 303-1,305 ЦПК України, судова колегія вважає можливим розглядати справу за відсутності апелянта ОСОБА_3

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно зі ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_3, працювала на ВАТ „Содовий завод" з 11 травня 2000 року по 19 листопада 2002 року. Рішенням Слов"янського міськрайонного суду Донецької області від 23 вересня 2013 року з ВАТ „ Содовий завод на користь ОСОБА_3 стягнуто заборгованість по заробітній платі в сумі 2462 грн.51 коп., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 39871 грн.20 коп. та моральну шкоду в сумі 1000 грн. ( а.с.4-5)

Виконавчий лист за рішенням суду був своєчасно наданий в ліквідаційну комісію ВАТ "Содовий завод" та взято на виконання. Постановою Господарського суду Донецької області від 04.09.2003 року ВАТ " Содовий завод" визнано банкрутом.

Відповідно до наданої Регіональним відділенням Фонду Державного майна України по Донецькій області інформації у листі №11-05-00801 від 24.01.2013 року, - станом на 01.01.2013 року у Реєстрі державних корпоративних прав по Донецькій області обліковується державний пакет акцій у розмірі 100% статутного капіталу ВАТ "Содовий завод" (а.с.7).

Згідно ч. 1 ст. 619 ЦК України договором або законом може бути передбачено поряд із відповідальністю боржника додаткова (субсидіарна) відповідальність іншої особи.

Акціонерне товариство самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями усім своїм майном. Акціонери не відповідають за зобов'язаннями товариства і несуть ризик збитків, пов'язаних з діяльністю товариства, у межах вартості акцій, що їм належать ( ч. 2 ст. 152 ЦК України ).

Частиною 1 ст. 9 Закону України „ Про акціонерні товариства" визначено, що засновниками акціонерного товариства визнаються держава в особі органу, уповноваженого управляти державним майном, територіальна громада в особі органу, уповноваженого управляти комунальним майном.

Отже, незалежно від того, що засновником товариства є держава, здійснення діяльності через таку форму господарського товариства як акціонерне обмежує відповідальність учасників такого товариства за боргами самого товариства, на відміну від господарських товариств у формі повного, командитного товариства та товариства з додатковою відповідальністю, відповідальність у яких має субсидіарний характер.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції, з дотриманням вимог ст.ст. 212-215 ЦПК України належно оцінив надані сторонами докази, виконав всі вимоги цивільного судочинства і вирішив справу згідно з законом, вирішивши питання наявності обставин, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, суті правовідносин, що випливають із встановлених обставин, правильно застосував правові норми до цих правовідносин і дійшов вірного висновку про те, що держава в особі Фонду Державного майна України не відповідає по боргах створеного ним товариства в субсидіарному порядку.

З такими висновками місцевого суду погоджується судова колегія апеляційного суду.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для встановлення неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст.ст. 307,308,313,314,315 ЦПК України, судова колегія

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 13 жовтня 2014 року в цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте вона може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: