Справа № 442/3581/15-ц
У Х В А Л А

23.06.2015 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі

головуючої - судді Нагірної О.Б.

при секретарі Кондратів І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дрогобичі заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ПП «ОСОБА_3Ш.» в особі Львівської філії14 ПП «ОСОБА_3Ш.», відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГУЮ у Львівській області, ОСОБА_1, приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу ОСОБА_4 про визнання недійсним свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 звернулася в суд із вищезгаданою заявою, якою просить скасувати заходи забезпечення позову, накладені згідно ухвали Дрогобицького міськрайоного суду від 28.05.2015 року .

Свою заяву мотивує тим, що забезпечуючи позов, суд не врахував наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову, не обґрунтував можливість утруднення та невиконання рішення суду у разі незастосування заходів забезпечення позову. Крім того судом не враховано, що цим же судом уже вирішувалась цивільна справа з аналогічними позовними вимогами та було винесено рішення, яким у позові відмовлено, а в межах цієї справи (442/4240/14-ц) було вжито заходів забезпечення позову та 16.06.2014 року винесено Ухвалу про забезпечення позову, якою накладено арешт на те саме майно. Аналогічні заходи забезпечення позову були вжиті і Ухвалою суду від 11.07.2014 року по справі № 442/4880/14-а. Таким чином, оскільки майно уже знаходилось під арештом та забороною, жодних підстав вважати, що невжиття заходів до забезпечення позову може призвести до утруднення виконання рішення суду, немає.

Сторони по справі в судове засідання не зявилися, про день та час розгляду заяви повідомлені належним чином, в силу положень ч.5 ст.154 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду питання про скасування заходу забезпечення позову. У відповідності до ст.. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось у зв»язку із неявкою сторін в судове засідання.

Дослідивши заяву про скасування заходів забезпечення позову, матеріали цивільної справи, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 27.05.2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ПП «ОСОБА_3Ш.» в особі Львівської філії14 ПП «ОСОБА_3Ш.», відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГУЮ у Львівській області, ОСОБА_1, приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу ОСОБА_4 про визнання недійсним свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів. Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду від 28.05.2015 року заяву позивача про забезпечення позову задоволено та накладено арешт .

Згідно п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006, № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з»ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову.

Враховуючи положення постанови Пленуму суд на момент винесення ухвали про забезпечення позову керувався доказами, наявними у матеріалах справи, а саме відомостями з реєстру прав власності на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень від 09.07.2014 року, де зазначаються дані про наявність у власності ОСОБА_1 будівлі, будівлі першої черги кафе бару «Колиба» відпочинкового комплексу «Іклюз» за адресою вул.Дрогобицька, 35 у с.Лішня, Дрогобицького району, які виникли у останньої на підставі свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів від 09.07.2014 року, копіями мирової угоди та додатку до неї.

Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

У відповідності до приписів ч.3 ст.154 ЦПК України заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу. Системний аналіз зазначеної норми закону передбачає, що суд вправі скасувати вид забезпечення позову по будь-якій справі, яка знаходиться в його провадженні, коли відпаде потреба в ньому або в забезпеченні позову взагалі.

Скасування заходів забезпечення позову відрізняється від скасування ухвали про забезпечення позову, оскільки заходи забезпечення позову скасовуються судом, який їх застосував, якщо відпали підстави, з якими закон пов'язує можливість застосування таких заходів. При цьому правомірність застосування таких заходів судом не перевіряється

Відповідно до ч. 4 ст. 154 ЦПК України особа, щодо якої вжито заходів забезпечення позову без її повідомлення, протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали може подати до суду заяву про скасування, яка розглядається судом протягом двох днів.

Дана заява про скасування заходів забезпечення позову була подана відовідачем. Посилання заявника про накладення заходів забезпечення позову іншим складом суду та розгляд аналогічного позову судом до уваги не приймаються, оскільки законом чітко передбачено випадки скасування застосованих заходів забезпечення позову, а саме коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування. В даному випадку судом не знайдено підстав для скасування заходів забезпечення позову. Аналогічний позов не є підставою для скасування, оскільки у справах різні позивачі, а заходи забезпечення позову накладаються для задоволення позовних вимог різних осіб. Заходи забезпечення позову накладені іншими ухвалами суду відносно позовів з різними сторонами не виключають потребу у забезпеченні позову, поданому ОСОБА_2

Відповідно до п. 31 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 N 2 « Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» виходячи із закріпленого статтею 159 ЦПК принципу безпосередності судового розгляду, докази повинні бути досліджені в судовому засіданні, в якому ухвалено рішення, незалежно від того, чи досліджувалися ці докази тим же складом суду в іншому судовому засіданні. Дана справа не розглядалась по-суті, оскільки перше судове засідання призначено на 30.06.2015 року, обставини, що зумовили накладення арешту не відпали та не змінились, а тому заява ОСОБА_1 не є підставою для скасування заходів забезпечення позову, а мотиви зазначені у заяві про скасування заходів забезпечення позову є підставою для оскарження ухвали про забезпечення позову в апеляційному порядку. За таких обставин, підстави, передбачені законом для скасування заходів забезпечення позову відсутні.

Враховуючи все вищенаведене та те, що відповідно до вище вказаних норм та чинної ухвали від 28.05.2015 року, така підлягає оскарженню в апеляційному порядку до Апеляційного суду Львівської області, оскільки судом не встановлено причин, які б зумовили скасування заходів забезпечення позову, а тому заявнику слід відмовити у задоволенні заяви та розяснити право на оскарження ухвали від 28.05.2015 року до Апеляційного суду Львівської області.

Керуючись ст.154, 159 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006, № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову",суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п"яти днів з дня отримання копії ухвали до апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд.

Суддя Нагірна О.Б.