Справа № 752/824/15-ц
Провадження по справі № 2/752/2288/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.05.2015 року м.Київ

Голосіївський районний суд міста Києва

в складі: головуючого-судді - Сальникової Н.М.,

секретаря - Олійник А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи - ОСОБА_4, Голосіївський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в м.Києві про усунення перешкод в користування житловим приміщенням та виселення з житлового приміщення без надання іншого житла, -

ВСТАНОВИВ:

16.01.2015 року ОСОБА_1 звернулася до Голосіївського районного суду з позовом до відповідачів про ви усунення перешкод в користування житловим приміщенням - квартири АДРЕСА_1 та виселення з житлового приміщення без надання іншого житла.

Заявлені позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачу ОСОБА_1 на праві приватної власності належить квартири АДРЕСА_1, проте остання позбавлена безперешкодної можливості користуватись та розпоряджатись належним їй майном, оскільки в даному житловому приміщенні зареєстровані і проживають відповідачі по справі. Просила задовольнити позов, з викладених у ньому підстав, виселивши відповідачів зі спірного житла та зобов'язавши останніх не чинити перешкод у користуванні та розпорядженні належним на праві власності майном.

Представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі, підтвердив викладені у позові обставини,категорично заперечив наявності будь-якої домовленості щодо проживання відповідачів у спірному житловому приміщенні, наполягаючи на розгляді справи на підставі заявленого ними позову та наданих письмових доказів.

Відповідач ОСОБА_2, не заперечуючи факт зміни власника спірного житлового приміщення, вказала про наявність в неї та ОСОБА_3 право на користування житловим приміщенням, оскільки вони є членами сім'ї третьої особи по справі ОСОБА_4, просила відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3, будучи належним чином повідомленою про день, час та місце проведення розгляду справи, в судове засідання не з'явилася, попередньо надавши клопотання про відкладення судового розгляду, у задоволенні якого протокольною ухвалою суду від 07.05.2015 року відмовлено і письмові заперечення /а.с.67, 69, 43-45/.

Третя особа ОСОБА_4 підтримав заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги, категорично заперечив, що ОСОБА_2 і ОСОБА_3 є членами його сім'ї, останні були зареєстровані у спірному житловому приміщенні як сторонні особи.

Третя особа Голосіївський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в м.Києві не забезпечив явку свого представника у судове засідання, попередньо надіславши заяву про розгляд справи за відсутності третьої особи /а.с.65-66/.

Суд, заслухавши учасників судового процесу, вивчивши та дослідивши докази по справі, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв'язку, об'єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Положеннями ст.10 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно вимог ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, з огляду на ч.2 ст.11 та ч.3 ст.27 ЦПК України, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до вимог ч.1 ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Стаття 41 Конституції України гарантує непорушність права власності. Ніхто не може бути протиправно обмежений у його здійсненні. Приватна власність охороняється державою, що забезпечує його недоторканність і саме в чинність цього ніхто не може бути обмеженим у його здійсненні.

У відповідності зі ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основних свобод людини, ратифікованого Верховною Радою України 17.07.97 р., яка згідно із ст.9 Конституції України є частиною законодавства, ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Правом власності, згідно ч.1 ст.316 ЦК України, є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

З викладених у позовній заяві обставин, які за ч.1 ст.61 ЦПК України не підлягають доказуванню, оскільки визнанні сторонами, судом встановлено, що позивачеві ОСОБА_1 на праві приватної власності за договором дарування від 31.10.2014 року належить квартира АДРЕСА_1 /а.с.6/. Право власності зареєстровано у встановленому законом порядку, договір дарування є не оспореним і в установленому законом порядку недійсним не визнавався.

Статтями 317, 319 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Власник володіє, користується, розпоряджається майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно ст.150 ЖК УРСР громадяни, які мають у приватній власності будинок, квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Факт реєстрації відповідачів по справі в квартирі АДРЕСА_1, з огляду на положення ч.1 ст.61 ЦПК України, доказуванню не підлягає.

Відповідно до вимог ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпоряджання своїм майном.

Оскільки власник має право користуватись та розпоряджатись своїм майном на свій розсуд, а відповідачі ОСОБА_2 і ОСОБА_3 не набували самостійного права користування житловим приміщенням, то вимоги позивача до сторонніх осіб, з огляду на положення ст.391 ЦК України, про звільнення займаного ними житлового приміщення є правомірними і підлягає задоволенню.

Посилання відповідачів на вселення у спірне житлове приміщення як члени сім'ї третьої особи ОСОБА_4 і як наслідок набуття право користування житлом є безпідставними, за умови фактичної зміни власника майна і спростовуються судовими рішеннями від 10.07.2014 року і 06.10.2014 року, згідно яких відповідачі ОСОБА_2 і ОСОБА_3 були вселенні як фізичні особи за згодою ОСОБА_4 - третьої особи по справі /а.с.46-59/. Слід зазначити, що вказаними судовими рішеннями відмовлено ОСОБА_2 у визнанні її як члена сім'ї ОСОБА_4

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.64,150 ЖК України, ст.ст.317,319,391 ЦК України, ст.ст.212-213,215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи - ОСОБА_4, Голосіївський районний відділ Головного управління Державної міграцій-ної служби України в м.Києві про усунення перешкод в користування житловим приміщенням та виселення з житлового приміщення без надання іншого житла - задовольнити.

Зобов'язати ОСОБА_2, ОСОБА_5 не чинити перешкод ОСОБА_1 у користуванні належним їй на праві власності майном - квартирою АДРЕСА_1

Вселити ОСОБА_1 в квартиру АДРЕСА_1.

Виселити ОСОБА_2, ОСОБА_5 квартиру АДРЕСА_1.

Зобов'язати Голосіївський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в м.Києві зняти з реєстраційного обліку ОСОБА_2, ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 121 грн 80к.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 121 грн 80к.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м.Києва шляхом подання апеляційної скарги через Голосіївський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Н.М. Сальникова