У Х В А Л А І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 28 травня 2015 року м. Київ Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в складі: Черненко В.А., Журавель В.І., Штелик С.П., розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до приватного підприємства «Нива-В.Ш.», публічного акціонерного товариства «ОТП Банк», третя особа - відділ Державної виконавчої служби Головного управління юстиції в м. Києві, про відшкодування моральної шкоди за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 4 грудня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 4 березня 2015 року, - в с т а н о в и л а: У березні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду із вищевказаним позовом, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просила стягнути солідарно з приватного підприємства «Нива-В.Ш.» (далі - ПП «Нива-В.Ш.») та публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» (далі - ПАТ «ОТП Банк») на її користь 263 088 грн для відшкодування моральної шкоди. Вимоги мотивувала тим, що вона, бажаючи придбати житло у м. Києві, прийняла участь у прилюдних торгах з реалізації трикімнатної квартири АДРЕСА_1, які за заявкою державного виконавця організувало та провело ПП «Нива-В.Ш.». Нею внесено на депозитний рахунок державної виконавчої служби кошти за придбане майно у сумі 1 548 022 грн 03 коп. Однак, рішенням Апеляційного суду м. Києва від 19 грудня 2012 року у справі № 22ц/2690/14055/2012 вказані прилюдні торги були визнані недійсними внаслідок порушення процедури повідомлення боржника у виконавчому провадженні, скасовано акт державного виконавця про продаж майна на прилюдних торгах, визнано недійсними протокол про проведення прилюдних торгів та свідоцтво про право власності. Вважала, що ПП «Нива-В.Ш.» сприяло процедурі незаконності проведення прилюдних торгів шляхом надсилання повідомлень про час та місце торгів та стартову ціну лота за невірною адресою боржника, що призвело до порушення прав - продажу квартири за меншою ціною, ніж дійсна вартість. Крім того, вона протягом тривалого часу була позбавлена можливості розпоряджатись грошовими коштами, які були внесені на депозитний рахунок державної виконавчої служби та знаходяться під арештом, не мала можливості вкласти їх на депозитний рахунок до установи банку, отримати прибуток чи придбати інше житло. Вважала, що ПАТ «ОТП Банк» не мав права вимоги щодо боржника та подавати заяви про відкриття виконавчого провадження, оскільки на час відкриття виконавчого провадження продав кредитний портфель ТОВ «ОТП Факторинг Україна», чим завдано їй моральної шкоди. Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 4 грудня 2014 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 4 березня 2015 року, у задоволенні позову відмовлено. У поданій касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить вказані судові рішення скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції. Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, законність та обґрунтованість судового рішення в межах касаційного оскарження, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права. Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, з висновком якого погодився апеляційний суд, правильно встановив характер спірних правовідносин сторін у справі та застосував норми матеріального права, які регулюють ці правовідносини, вирішив спір з урахуванням конкретних обставин справи з дотриманням норм процесуального права. Зокрема, суд на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, дійшов правильного висновку про те, що позивачем в порушення вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України не надано належних та допустимих доказів в підтвердження наявності причинно-наслідкового зв'язку між протиправними діями відповідачів та заявленою моральною шкодою і упущеною вигодою. Доводи ОСОБА_4 в касаційній скарзі на те, що особа, яка представляла її інтереси в суді, не була наділена будь-яким обсягом цивільної процесуальної дієздатності, оскільки строк дії довіреності, виданої 25 жовтня 2013 року для представництва її інтересів в суді закінчився 25 жовтня 2014 року, не є підставою для скасування законного і обґрунтованого судового рішення апеляційної інстанції. При апеляційному розгляді справи брали участь ОСОБА_4 та її представник, які доводили підстави позову, а отже, порушення, зазначені ОСОБА_4, судом першої інстанції були усунені апеляційним судом. Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних судових рішень не дають підстав для висновку про те, що судами при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судових рішень. Ураховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити. Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у х в а л и л а: Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити. Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 4 грудня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 4 березня 2015 року залишити без змін. Ухвала оскарженню не підлягає. Колегія суддів: В.А. Черненко В.І. Журавель С.П. Штелик