Справа № 2119/3160/12
Провадження № 4-с/663/3/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2015 року м. Скадовськ

Суддя Скадовського районного суду Херсонської області Пухальський С.В., розглянувши матеріали скарги ОСОБА_1 заінтересовані особи: державний виконавець відділу державної виконавчої служби Скадовського РУЮ Херсонської області ОСОБА_2, ОСОБА_3 на дії державного виконавця, визнання неправомірною та скасування постанови державного виконавця про накладення штрафу за невиконання рішення суду, -

ВСТАНОВИВ:

27.04.2015 року ОСОБА_1 звернулася до Скадовського районного суду Херсонської області зі скаргою на дії державного виконавця, визнання неправомірною та скасування постанови державного виконавця про накладення штрафу за невиконання рішення суду.

Суддя розглянувши матеріали скарги заяви приходить до висновку про відмову у відкритті провадження в частині вимог про визнання неправомірною та скасування постанови державного виконавця ВДВС Скадовського РУЮ Херсонської області Люльчак Ю.В. від 16.04.2015 року про накладення на ОСОБА_1 штрафу в розмірі 340 грн. за невиконання рішення суду, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 15 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи щодо: 1) захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; 3) інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Розгляд судом скарг сторін виконавчого провадження визначений розділом VІІ ЦПК України.

За змістом статті 383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

З розяснень, що містяться в п. 19 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» вбачається, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду, що видав виконавчий документ, із скаргою на дії, бездіяльність чи рішення державного виконавця щодо виконання судових рішень, ухвалених за правилами ЦПК України.

Як вбачається із скарги, заявник, серед іншого, просить визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця ВДВС Скадовського РУЮ Херсонської області Люльчак Ю.В. від 16.04.2015 року про накладення на ОСОБА_1 штрафу в розмірі 340 грн. за невиконання рішення суду.

З розяснень, що містяться в п. 6 Постанови Пленуму Вищого Адміністративного суду України за № 3 від 13.12.2010 року (з наступними змінами) «Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця» вбачається, що судам необхідно враховувати, що постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору та накладення штрафу належать до видів відповідальності за невиконання рішення самостійно та за невиконання без поважних причин рішення, що зобов'язує боржника вчинити певні дії, та рішення про поновлення на роботі. Прийнята державним виконавцем постанова про накладення штрафу на боржника, не виконана самостійно, є підставою для її примусового виконання. За змістом пункту 7 частини другої статті 17 Закону України «Про виконавче провадження» постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій та накладення штрафу є виконавчими документами. Якщо виконавче провадження закінчено, а виконавчий збір, витрати на проведення виконавчих дій або штраф не стягнуто, відповідна постанова виділяється в окреме провадження і підлягає виконанню в загальному порядку. Тому слід ураховувати, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані. Також до юрисдикції адміністративних судів належать справи про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби, прийнятих (вчинених, допущених) під час примусового виконання постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, як виконавчих документів в окремому виконавчому провадженні».

Таким чином, виходячи із вказаних розяснень Пленуму Вищого Адміністративного суду України, при прийнятті рішення про накладення штрафу за невиконання рішення суду, державний виконавець виступає субєктом владних повноважень, який виконує владні управлінські функції.

За змістом ч. 2 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства, на всі публічно-правові спори поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Виходячи з норм частини першої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України, юрисдикція адміністративних судів поширюється, зокрема, на правовідносини, що виникають у звязку з здійсненням субєктом владних повноважень владних управлінських функцій.

Розділом VІІ ЦПК України не врегульовано порядку вирішення питання щодо дій суду при отриманні скарги на дії та рішення державного виконавця, що не підлягають розглядові в порядку цивільного судочинства.

Статтею 8 ЦПК України встановлено, що якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Частиною першою статті 122 ЦПК України передбачено, що суддя відкриває провадження у цивільній справі не інакше як на підставі заяви, поданої і оформленої в порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст.122 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Оскільки вимоги ОСОБА_1 про визнання неправомірною та скасування постанови державного виконавця ВДВС Скадовського РУЮ Херсонської області Люльчак Ю.В. від 16.04.2015 року про накладення на ОСОБА_1 штрафу в розмірі 340 грн. за невиконання рішення суду, відповідно до вимог ст.ст. 4, 17, 181 КАС України, підлягають розгляду в судах в порядку Кодексу адміністративного судочинства України, то у відкритті провадження у справі за скаргою в зазначеній частині слід відмовити.

Керуючись п. 1 ч. 2 ст. 122, ст. 210 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за скаргою ОСОБА_1 заінтересовані особи: державний виконавець відділу державної виконавчої служби Скадовського РУЮ Херсонської області ОСОБА_2, ОСОБА_3 на дії державного виконавця, визнання неправомірною та скасування постанови державного виконавця про накладення штрафу за невиконання рішення суду в частині вимог про визнання неправомірною та скасування постанови державного виконавця ВДВС Скадовського РУЮ Херсонської області Люльчак Ю.В. від 16.04.2015 року про накладення на ОСОБА_1 штрафу в розмірі 340 грн. за невиконання рішення суду.

Розяснити ОСОБА_1 її право звернення з вказаними вимогами до місцевого загального суду як адміністративного суду, який видав виконавчий лист в порядку Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала може бути оскаржена протягом п'яти днів з дня отримання її копії до Апеляційного суду Херсонської області через Скадовський районний суд Херсонської області.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_4