Ухвала

іменем україни

09 липня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Леванчука А.О., Писаної Т.О., Фаловської І.М.,

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи: відкрите акціонерне товариство «Морський транспортний банк», ОСОБА_7, Реєстраційна служба Одеського міського управління юстиції, про звільнення майна з-під арешту, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Одеської області від 01 жовтня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що їй на праві спільної часткової власності належить Ѕ частина нежилих підвальних приміщень № 501 по АДРЕСА_1 та Ѕ частина нежилих приміщень першого поверху № 501 за вказаною адресою. Разом з тим, позивачу стало відомо, що вказані приміщення знаходяться під забороною відчуження. Оскільки ОСОБА_4 будь-яких кредитних чи іпотечних договорів з відкритим акціонерним товариством «Морський транспортний банк» (далі - ВАТ «Морський транспортний банк») не укладала та не підписувала, позивач просила позов задовольнити.

Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 20 лютого 2014 року позов задоволено.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 01 жовтня 2014 року заочне рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення апеляційного суду, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, та просить передати справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Скасовуючи рішення місцевого суду та ухвалюючи нове рішення про відмову в задоволенні позову, апеляційний суд, дослідивши докази у справі й давши їм належну правову оцінку, правильно виходив із того, що ОСОБА_4 не є співвласником частини спірних приміщень, а наявна іпотека щодо цих приміщень її прав не порушує. На момент розгляду справи іпотечний договір зі змінами та доповненнями є дійсним, а зобов'язання щодо погашення кредиту за кредитним договором не виконанні.

Докази та обставини, на які посилається заявник у касаційній скарзі, були предметом дослідження судом апеляційної інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Доводи касаційної скарги на правильність висновків апеляційного суду не впливають та їх не спростовують.

Керуючись статтями 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Одеської області від 01 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: А.О. Леванчук

Т.О. Писана

І.М. Фаловська