Справа № 184/3948/14-ц
Номер провадження 2-п/184/14/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.03.20130.03.2015м. Орджонікідзе

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Томаш В.І.,

при секретарі - Михайловій Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Орджонікідзе цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 «про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної затопленням квартири»,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом і просить суд стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на її користь матеріальні збитки в сумі 4048,15 гривень, моральну шкоду в сумі 2000 гривень, а всього на загальну суму 6048,15 гривень, а також витрати по сплаті судового збору в сумі 240 грн..

Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та уточнила і просить суд стягнути солідарно з відповідачів на її користь заподіяну матеріальну шкоду в зв'язку з затопленням квартири в розмірі 1295 грн. 33 коп., моральну шкоду в розмірі 2.000 грн. та судові витрати, пов'язані з проведенням судової експертизи та сплати судового збору.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 з позовними вимогам позивача не згодна та просить суд в їх задоволенні відмовити, надав з цього приводу письмові заперечення з додатками.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з'явилася, про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином, ОСОБА_3 була надана до суду медична довідка про те, що її мати хворіє та є нетранспортабельною.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні показав, що він на той час був начальником ЖЕО №3. Він підписував акт, який склала ОСОБА_5 Акт відповідає дійсності. Ним був зафіксований факт затоплення квартири АДРЕСА_4, яка належить ОСОБА_1 збоку квартири АДРЕСА_1, де був пошкоджений фітинг, тому й капала вода.

Суд, вислухав пояснення сторін, свідка ОСОБА_4, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги обґрунтовані, частково знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та підлягають частковому задоволенню за наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що позивач по справі - ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_4, що підтверджується договором купівлі-продажу № НОМЕР_1 від 01.06.2012 року та реєстром БТІ № 35666665 від 28.09.2012 року. В ніч з 26.06.2013 року на 27.06.2013 року коли позивачка була відсутня за місцем свого постійного проживання по АДРЕСА_4, було затоплення її квартири. Повернувшись з роботи вранці о 06:00 годині 27.06.2013 року до квартири, вона виявила, що її двокімнатну квартиру було затоплено: на стелі кухні, а також на поверхні з обох сторін суміжної стіни між ванною кімнатою та кухнею були видні жовті плями, які утворились внаслідок залиття квартири холодною водою, на стелі відлущилась штукатурка. Локалізація плям вказувала на те, що залиття водою відбулося із квартири, яка розташована поверхом вище, а саме АДРЕСА_1.

Згідно до наданих сторонами по справі документів, власником квартири АДРЕСА_1 є відповідач ОСОБА_2, яка на даний момент в квартирі не проживає і знаходиться на утриманні ОСОБА_3 та тимчасово проживає в її квартирі в зв'язку зі станом здоров'я. Квартирою АДРЕСА_1 ніхто не користується, а відповідач ОСОБА_3 - дочка ОСОБА_2 лише за нею доглядає.

У зв'язку із фактом залиття квартири позивачем було викликано представників домоуправління №3 МКП «ЖЕО»: начальника «ЖЕО» №3 ОСОБА_4, старший майстер ОСОБА_5, інженер ПТО ОСОБА_7 м. Орджонікідзе з метою зафіксувати дану подію. В результаті цього працівниками ЖЕО було винесено акт від 02.07.2013 року про залиття квартири, в якому було вказано, що причиною залиття квартири по АДРЕСА_4 стало халатне відношення мешканців квартири АДРЕСА_1.

З метою мирного вирішення питання ОСОБА_1 зв'язалась із ОСОБА_3, пояснивши останній ситуацію, але остання відмовилась відшкодовувати збитки, завдані залиттям квартири, посилаючись на те, що вона ні в чому не винна. Завчасно до залиття квартири ОСОБА_3 було усно попереджено про необхідність приведення системи водопостачання АДРЕСА_1 у належний стан, а також обережне поводження із засобами експлуатації води в даній квартирі з метою запобігання залиттю квартири знизу, на що остання ніяк не відреагувала доказом чого є залиття квартири.

Причиною залиття квартири позивача була неналежна справність фітингу на трубопроводі, який розташований в квартирі відповідача ОСОБА_2, через який вода поступово протікала до квартири позивача, що і призвело до її затоплення.

Враховуючи положення ч.5 ст.319 Цивільного кодексу України власник житла не може використовувати своє право власності у шкоду правам, свободам і гідності громадян. За домовленістю із TOB «Орджобудпроект-555» було складено договір на відновлювальний ремонт квартири, з якого вбачається про необхідність зробити штукатурні роботи, фарбувальні роботи у кухні та ванній кімнаті. Загальний розмір завданої позивачу шкоди становить 4048,15 грн..

Відповідач ОСОБА_3 не погодилася з розміром заподіяної матеріальної шкоди, атому судом була призначена судова експертиза.

Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи № 43-14 від 24 вересня 2014 року, призначеної відповідно до ухвали суду від 28 листопада 2013 року, встановлено, що вартість заподіяних матеріальних збитків в зв'язку з затопленням кухні та туалету квартири АДРЕСА_4 та розмір витрат на відновлювання пошкоджень складає - 1295,33 грн..

Відповідно до ст.1166 Цивільного кодексу України шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Вина відповідачки в затопленні квартири позивача повністю доведена в судовому засіданні.

Суд, дає критичну оцінку доводам відповідачки ОСОБА_3 щодо невизнання позовних вимог позивача, висловлених нею в письмових запереченнях та судовому засіданні, оскільки вони є голослівним та безпідставними, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні та не підтверджуються матеріалами справи. Суд вважає, що посилання відповідачів на вказані обставини, використовується з метою захисту проти позову та уникнення відповідальності за затоплення квартири позивача не дивлячись на те, що відповідач допускає можливість необережного затоплення квартири позивача. Виключається також і можливість затоплення квартири позивача іншим способом.

Згідно ст.177 Житлового кодексу УРСР та п.7 «Правил користування приміщеннями житлових будівель і гуртожитків (затверджених постановою КМУ №572 від 08.10.1992 року) громадяни (наймачі, власники) зобов'язані забезпечувати схоронність жилих приміщень, бережно ставитися до санітарно-технічного та іншого обладнання, до об'єктів благоустрою, додержуватись правил утримання жилого будинку і при домової території. Тобто, наймачі (власники) квартир несуть відповідальність за збереження житлових приміщень і технічного обладнання, розташованого у квартирі.

Зокрема, не заслуговують судом уваги доводи відповідача стосовно того, що позивачем не надано до справи довідку з КП «Нікопольське МБТІ» про те, хто є власником квартири, оскільки в матеріалах справи є технічний паспорт, виданий на ім'я ОСОБА_1.

Щодо того відповідачів про те, що квартира ОСОБА_1 була без ремонту та остання за рахунок відповідачів намагається зробити ремонт, то це не відповідає дійсності, оскільки факт затоплення кухні та туалеті квартири позивача збоку квартири відповідача мало місце, що також підтверджено висновками проведеної судової експертизи.

Щодо доводів відповідачів про недійсним акту МКП «ЖЕО», то суд вважає ці доводи необґрунтованими та безпідставними, оскільки в судових засіданнях допитувалися свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_4, які цілком підтвердили обставини, викладені у складеному акті, на якому печатка МКП «ЖЕО» не ставиться, оскільки цього не вимагають вимогаи діючого законодавства.

Обґрунтованими суд вважає заперечення відповідача лише в частині безпідставного залучення ОСОБА_3 в якості співвідповідача по справі, оскільки відповідно до ч. 1 ст.. 1190 Цивільного кодексу України особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим, однак судом встановлено те, що квартира АДРЕСА_1 належить лише відповідачу ОСОБА_2, яка і потрібно відповідати за вказаним позовом, оскільки ОСОБА_3 не має будь - якого відношення до квартири ОСОБА_2 та лише здійснює за нею догляд, при цьому позивачем не надано до суду жодних доказів щодо користування нею саме ОСОБА_3.

Крім матеріальних збитків позивачці також заподіяно моральну шкоду. При виявленні зазначеної події позивачка втратила спокій і надію на відновлення попереднього стану квартири, втратила ділову активність, понизилась ефективність праці через те, що вона постійно думає про необхідність відновлення квартири. Фізичні та моральні страждання позивачки посилились при відмові відповідача сплатити відповідну суму для проведення відновлювальних робіт та придбання необхідних матеріалів.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України особа, як завдала моральну шкоду повинна її відшкодувати та ст. 23 ЦК України розмір відшкодування моральної шкоди визначається з урахуванням характеру заподіяних фізичних і моральних страждань та інших негативних наслідків. За наявності зазначених обставин розмір моральної шкоди позивач оцінює в 2000 грн..

Суд вважає, що протиправними діями відповідача ОСОБА_2 позивачу був нанесений моральний збиток, який виражається в стражданнях та переживаннях, порушенні його привичного режиму життя, а також за наявності тих доказів, що були представлені позивачем відносно заподіяння моральної шкоди, в зв'язку з цим вимоги позивача щодо стягнення з відповідачки моральної шкоди у розмірі 2000 грн. підлягають частковому задоволенню на суму 300 грн., враховуючі також матеріальне становище відповідача, яка є людиною похилого віку та інші обставини, передбачені ст. 23 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 86, 88 ЦПК України стягненню з відповідача підлягають і понесені та документально підтверджені позивачем судові витрати по справі пропорційно до задоволених позовних вимог, а саме витрати - за проведення судової будівельно - технічної експертизи в розмірі 2.361,60 грн. та витрати по сплаті державного мита в розмірі 240 грн..

Таким чином, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 «про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної затопленням квартири» підлягають частковому задоволенню та вважає стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача в рахунок відшкодування заподіяної матеріальної шкоди внаслідок затоплення квартири в розмірі 1295 грн. 33 коп., в рахунок відшкодування моральної шкоди в розмірі 300 грн., витрати за проведення судової експертизи в розмірі 2361 грн. 60 коп., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 240 грн.. В іншій частині позову відмовити.

Керуючись ст. ст. 23, 1166, 1167, 1190 Цивільного кодексу України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», ст. ст. 10, 11, 57, 60, 86, 88, 209 - 213 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 «про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної затопленням квартири» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування заподіяної матеріальної шкоди внаслідок затоплення квартири в розмірі 1295 (одна тисяча двісті дев'яносто п'ять) грн. 33 коп., в рахунок відшкодування моральної шкоди в розмірі 300 (триста) грн., витрати за проведення судової експертизи в розмірі 2361 (дві тисячі триста шістдесят одна) грн. 60 коп., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 240 грн..

В іншій частині позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 - днів з дня проголошення рішення до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Орджонікідзевський міський суд.

Суддя Орджонікідзевського міського суду В. І. Томаш