Провадження № 22-ц/780/2513/15 Доповідач у 2 інстанції Матвієнко Ю. О.
Категорія 58 28.05.2015
УХВАЛА

Іменем України

28 травня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді Матвієнко Ю.О.,

суддів Волохова Л.А., Журби С.О.,

при секретарі Микитенко Д.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Київської області справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26 січня 2015 року про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про знесення самочинно збудованого нерухомого майна,

В С Т А Н О В И Л А :

В грудні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_2 про знесення самочинно збудованого нерухомого майна.

26.12.2014 року ОСОБА_3 подав до суду заяву про забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_2 та будь-якій іншій особі проводити будівельні роботи з будівництва індивідуального житлового будинку, посилаючись на те, що невжиття заходів забезпечення позову утруднить або зробить неможливим виконання рішення суду.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26 січня 2015 року заяву задоволено. Заборонено ОСОБА_2 та будь-якій іншій особі проводити будівельні роботи з будівництва індивідуального житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1, до вирішення справи по суті.

Не погоджуючись з ухвалою, ОСОБА_2 подала на неї апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просила ухвалу скасувати.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно п. 5 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» позови про знесення самочинно збудованих об»єктів можуть бути пред»явлені до суду у разі, якщо особа в установлений строк не виконала вимоги, встановлені у приписі про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил із визначенням строку для добровільного виконання припису, та/або якщо перебудова об»єкта є неможливою. Розглядаючи зазначені позови, в тому числі і заяви про забезпечення позову, відповідно до вимог вказаної норми та положень частини сьомої статті 376 ЦК, суди мають встановлювати, чи було видано особі, яка здійснила самочинне будівництво, припис про усунення порушень, чи можлива перебудова об»єкту та чи відмовляється особа, яка здійснила самочинне будівництво, від такої перебудови.

Суд першої інстанції при постановленні ухвали про забезпечення позову вищевказані вимоги закону не виконав та не з»ясував питання про те, чи було видано особі, яка здійснила самочинне будівництво, припис про усунення порушень, чи можлива перебудова об»єкту та чи відмовляється особа, яка здійснила самочинне будівництво, від такої перебудови, чим допустив порушення порядку, встановленого для вирішення питання про забезпечення позову в даній категорії справ.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Оскільки судом першої інстанції порушено порядок вирішення питання про забезпечення позову при розгляді справи про знесення самочинно збудованого нерухомого майна, ухвала про забезпечення позову від 26 січня 2015 року підлягає скасуванню з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 312, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26 січня 2015 року про забезпечення позову - скасувати, передати питання про забезпечення позову за заявою ОСОБА_3 на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :