Справа № 405/1585/15-ц
11 червня 2015 року Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі:
головуючого: Циганаш І.А.
при секретарі: Возлюбленій А.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кіровограді цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики ,-
04.03.2015 року позивачі звернулися до суду з вищевказаним позовом, обґрунтувавши його тим, що 18.12.2012 року між ними та відповідачем було укладено договір позики, предметом якого відповідно до п. 3.1 договору є грошові кошти у сумі 147 520 грн. Станом на час укладання договору, відповідно до діючого на той час курсу, 147 520 грн. становило 18 440 доларів США. Відповідно до п. 5.1 договору сторонами погоджено кінцевий строк повернення позики і визначено його конкретною датою 18.12.2013 року. Разом з цим, п.п. 3.1, 5.1 договору сторони погодили, що сума позики, що має бути повернута відповідачем має становити гривневий еквівалент до 18 440 доларів США по курсу НБУ на момент повернення позики. Тобто, станом на час подання позовної заяви курс НБУ національної валюти по відношенню до долара США становив 27,76 грн. за 1 долар США. Таким чином, відповідач має повернути їм борг у сумі 18 440 доларів США х 27,76 грн. = 511 894,40 грн. Крім цього, п. 7.1 договору виконання боржником взятих на себе зобовязань по поверненню позики забезпечується неустойкою у відповідності до ст. ст. 546, 549 ЦК України. Розмір неустойки визначений штрафом у розмірі 100% від суми отриманої позики, що дорівнює 511 894,40 грн. Станом на сьогоднішній день борг їм не повернуто. Крім того, відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Договором розмір процентів не встановлений. Таким чином, вважають, що з відповідача на їхню користь має бути стягнуто 18 440 доларів США х 27,76 курс НБУ= 511 894,40 грн. основного боргу, 511 894,40 грн. неустойки, 300 832 грн. втрат від інфляції, 36 856,40 грн. процентів за користування чужими грошима, а всього 1 361 477,69 грн. Просять стягнути з відповідача ОСОБА_3 на їх користь грошові кошти в сумі 1 361 477,69 грн., а також понесені судові витрати по справі.
Позивачі в судове засідання не зявилися, позивач ОСОБА_2 надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити, представник позивача ОСОБА_1 надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність у звязку з зайнятістю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не зявилася, про час та місце слухання справи повідомлялася в установленому законом порядку, причини неявки суду не повідомила.
Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд визнав за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, за наявними матеріалами справи та ухвалив розглядати справу заочно, про що в адресованій на адресу суду заяві представник позивача не заперечував.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона ( позикодавець ) передає у власність другій стороні ( позичальникові ) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів ( суму позики ) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості, договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно вимог ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.
У відповідності до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику ( грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем ) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Судом встановлено, що 18 грудня 2012 року між ОСОБА_1, ОСОБА_2 ( кредитори ) та ОСОБА_3 ( позичальник ) було укладено договір позики, згідно умов якого кредитор зобовязується надати позичальнику грошову позику, а останній зобовязується використати її за цільовим призначенням і повернути у визначений даним договором строк.
Відповідно до п.п. 2.1, 3.1. договору позики мета надання позики позичальнику: для закупівлі сільськогосподарської продукції. Сума позики за даним договором становить 147 520 грн., що еквівалентно 18 440 доларів США.
У відповідності до п. 5.1 договору поруки позичальник зобовязується повернути всю суму отриманої позики до 18 грудня 2013 року. Остаточний термін повернення позики до 18.12.2013 року. Позичальник приймає на себе зобовязання повернути суму позики відповідно до еквіваленту долару США, передбаченому п. 3.1 даного договору по курсу НБУ на дату повернення позики.
Відповідно до ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов'язання.
Статтею 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.
Пунктом 7.1 договору передбачено, що за порушення строку повернення позики, передбаченого пунктом 5.1 даного договору позичальник сплачує на користь кредитора пеню у розмірі 0,4% від суми позики, за кожен день прострочення та штраф у розмірі 100% від суми отриманої позики.
Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник який прострочив виконання грошового зобов'язання, на виконання кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів невстановлений договором або законом.
Відповідач ОСОБА_3 грубо порушила вимоги ст. 526, 530 ЦК України, не виконавши належним чином взяті зобов'язання у строк, що вказаний у договорі позики і відповідно до вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредиторові борг у розмірі та у строки, які визначені в договорі, оскільки відповідач не виплатила позивачам всі належні до виплати кошти, позовні вимоги позивачів належить задовольнити та стягнути з відповідача ОСОБА_3 на користь позивачів суму позики відповідно до еквіваленту до долара США, передбаченому п. 3.1 договору позики по курсу НБУ на дату повернення позики, а саме 511 894,40 грн. ( 18 440 доларів США х 27,76 ), штраф у розмірі 100% від суми отриманої позики, що складає 511 894,40 грн., а також у відповідності до ст. 625 УК України грошові кошти за прострочення виконання грошового зобовязання за період з 19.12.2013 року по 02.03.2015 року, при цьому суд приймає до уваги розрахунок заборгованості, наданий позивачами: суму індексу інфляції в розмірі 300 832 грн. 50 коп., та 3% річних в сумі 36 856 грн. 40 коп., а всього 1 365 131 грн. 70 коп.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 3 654 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 57, 60, 79, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики задовольнити в повному обсязі.
Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1, ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 та ОСОБА_2, ідентифікаційний номер: НОМЕР_3 суму основного боргу за договором позики від 18 грудня 2012 року у розмірі 511 894 грн. 40 коп., що за курсом НБУ станом на 02.03.2015р. еквівалентно 18 440 доларів США, неустойку у розмірі 511 894 грн. 40 коп., грошові кошти за прострочення виконання грошового зобовязання за період з 19.12.2013 року по 02.03.2015 року: суму індексу інфляції в розмірі 300 832 грн. 50 коп., та 3% річних в сумі 36 856 грн. 40 коп., а також понесені судові витрати по справі у розмірі 3 654 грн., а всього 1 365 131 грн. 70 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 223 ЦПК України.

Суддя Ленінського районного

суду м. Кіровограда Циганаш І.А.