У х в а л а

іменем україни

10 червня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Карпенко С.О.,

суддів: Амеліна В.І., Гончара В.П.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Управління освіти, молоді та спорту Тячівського районної державної адміністрації Закарпатської області про скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення апеляційного суду Закарпатської області від 24 жовтня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2012 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просила скасувати накази начальника Управління освіти, молоді та спорту Тячівської районної державної адміністрації Закарпатської області № 37 від 16 лютого 2011 року «Про оголошення догани», № 1493-к від 30 грудня 2012 року «Про звільнення з посади директора Нижньоапшанської ЗОШ 1-111» та № 62-к від 15 лютого 2012 року «Про внесення змін до наказу № 1493-к від 30 грудня 2012 року», поновити її на посаді директора Нижньоапшанської ЗОШ 1-111 і стягнути на її користь з відповідача різницю в заробітку за час нижче оплачуваної роботи за період з 30 грудня 2011 року та 10 000 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди.

Свої вимоги обґрунтувала тим, що з 17 січня 1989 року працювала директором Нижньоапшанської ЗОШ 1-111. Наказом начальника Управління освіти, молоді та спорту Тячівської районної державної адміністрації Закарпатської області № 37 від 16 лютого 2011 року їй оголошено догану, в подальшому наказом № 1493-к від 30 грудня 2011 року, до якого були внесенні зміни, її звільнено з посади директора Нижньоапшанської ЗОШ 1-111 за грубе порушення трудової і фінансової дисципліни з 15 лютого 2012 року. Вважає, оголошення їй догани та подальше звільнення безпідставними і неправомірними, проведеними з порушенням передбаченого порядку. Звільнення з роботи з підстав непрофесійності, невиконання трудових обов'язків та грубого порушення дисципліни негативним чином позначилось на відносинах з близькими і колегами на роботі, що призвело до негативних переживань та моральних страждань.

Рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 2 липня 2014 року, з урахуванням ухвали цього ж суду про виправлення описки від 2 вересня 2014 року, позов задоволено частково.

Визнано незаконними та скасовано накази начальника Управління освіти, молоді та спорту Тячівської районної державної адміністрації Закарпатської області № 37 від 16 вересня 2011 року «Про оголошення догани», № 1493-к від 30 грудня 2011 року і № 62-к від 15 лютого 2012 року «Про звільнення ОСОБА_1 з посади директора Нижньоапшанської ЗОШ 1-111».

Поновлено ОСОБА_1 на посаді директора Нижньоапшанської ЗОШ 1-111 та стягнуто з Управління освіти, молоді та спорту Тячівської районної державної адміністрації Закарпатської області на користь ОСОБА_1 53 101,58 грн різниці між заробітною платою вчителя та директора школи з відрахуванням всіх обов'язкових платежів і зборів та стягнуто 3 000 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди.

Допущено негайне виконання рішення в частині поновлення на роботі та стягнення різниці у заробітку в розмірі різниці у місячній заробітній платі в сумі 1 857,29 грн з відрахуванням всіх обов'язкових платежів і зборів.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 24 жовтня 2014 року рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 2 липня 2014 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі заявник просить скасувати рішення апеляційного суду Закарпатської області від 24 жовтня 2014 року, мотивуючи свою вимогу порушенням апеляційним судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

За змістом ч. 1 ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні судів першої та апеляційної інстанції чи відкинуті ними, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу та про перевагу одних доказів над іншими.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову у задоволенні позову, суд апеляційної інстанції, встановивши, що позивач як директор Нижньоапшанської ЗОШ 1-111 систематично не виконувала службові обов'язки без поважних причин і накладення на позивача дисциплінарного стягнення проведено з додержанням вимог трудового законодавства, дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Наведені у касаційній скарзі доводи висновків суду не спростовують, рішення апеляційного суду Закарпатської області від 24 жовтня 2014 року постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення апеляційного суду Закарпатської області від 24 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий С.О.Карпенко
Судді: В.І.Амелін В.П.Гончар