АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий у 1 інстанції - Козленко Г.О.
№ 22-ц/796/2804/2015 Доповідач - Борисова О.В.
Справа № 2-6977/13
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді: Борисової О.В.

суддів: Ратнікової В.М., Гаращенка Д.Р.

при секретарях: Кутц А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника відповідача громадського об'єднання «Ліга Радіоаматорів України» - Роговського АндріяАнатолійовича на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 08 липня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_3 до громадського об'єднання «ЛігаРадіоаматорів України», третя особа президент громадського об'єднання «ЛігаРадіоаматорів України» ОСОБА_4 про визнання наказу незаконним, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А:

22 листопада 2013 року позивач звернулась до Солом'янського районного суду м. Києва з позовом до громадського об'єднання «Ліга Радіоаматорів України», третя особа президент громадського об'єднання «Ліга Радіоаматорів України» ОСОБА_4, в якому з урахуванням уточнень просила:

- визнати наказ президента ГО «ЛРУ» Грищенка В.В. «Про зміну організаційної структури та скорочення штату працівників» від 22 жовтня 2013 року № 01-10 про звільнення ОСОБА_3 з посади головного бухгалтера ГО «ЛРУ» за п.1 ст.40 КЗпП України незаконним;

- поновити ОСОБА_3 на роботі в ГО «ЛРУ» на посаді головного бухгалтера;

- стягнути з ГО «ЛРУ» на користь ОСОБА_3 заробітну плату за час вимушеного прогулу у розмірі 5847 грн.;

- стягнути з ГО «ЛРУ» на користь ОСОБА_3 3000 грн. на відшкодування моральної шкоди;

- стягнути з ГО «ЛРУ» на користь ОСОБА_3 судові витрати.

Свої позовні вимоги обґрунтовувала тим, що вона працювала в позивача на посаді головного бухгалтера з 01 лютого1997 року.

Наказом президента ГО «Ліга Радіоаматорів України «Про зміну організаційної структури та скорочення штату працівників» від 22 жовтня 2013 року №01-10 позивача було звільнено із займаної посади головного бухгалтера ГО «Ліга Радіоаматорів України» на підставі п.1 ст.40 КЗпП України.

Позивач вважає вказаний наказ незаконним, а звільнення протиправним. В наказі «Про зміну організаційної структури та скорочення штату працівників» від 22 жовтня 2013 року №01-10 вказано, що зміна організаційних структур ГО «Ліга Радіоматорів України» відбулися на підставі рішення Ради від 15 вересня 2013 року, однак прийняття рішення Радою про скорочення бухгалтера продиктоване тяжким економічним станом ГО «Ліга Радіоаматорів України». Позивач зазначила, що вказані обставини не відповідають дійсності, тому що доходи ГО «Ліга Радіоаматорів України» у 2013 році, у порівнянні з минулими роками, зросли майже вдвічі при такому ж рівні витрат, як і в минулі роки, зокрема, це викликане підвищенням Конференцією ГО «Ліга Радіоаматорів України» суми членських внесків майже вдвічі. А тому, навпаки, спостерігається поліпшення економічного стану. Тобто, скорочення чисельності та штату проведено з порушенням закону без наявності змін в організації виробництва і праці. Також зазначила, що звільнення з підстав, зазначених у п.1 ст.40 КЗпП України, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу. Ніяких дій з виконання положень зазначеного Закону керівництво ГО «Ліга Радіоаматорів України» не вчинило. Звільнивши позивача 22 жовтня 2013 року, відповідач в день звільнення не видав працівникові трудову книжку, не провів остаточний розрахунок. Вважає, що у зв'язку з незаконним звільненням вона перебувала у вимушеному прогулі з 22 жовтня 2013 року, у зв'язку з чим просить стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 5847 грн.

Вказала, що незаконним звільненням з роботи їй було завдано значну моральну шкоду, так як вона залишилась без засобів для існування у літньому віці, що потребувало додаткових зусиль для організації свого життя та життя родини у зв'язку з чим просила стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 3000 грн.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 08 липня 2014 року позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Визнано незаконним наказ ГО «Ліга Радіоматорів України» «Про зміну організаційної структури та скорочення штату працівників» від 22 жовтня 2013 року №01-10 про звільнення ОСОБА_3 з посади головного бухгалтера на підставі п.1 ст.40 КЗпП України.

Поновлено ОСОБА_3 на роботі на посаді головного бухгалтера ГО «Ліга Радіоматорів України» з 22 жовтня 2013 року.

Стягнуто з ГО «ЛігаРадіоматорів України» на користь ОСОБА_3 заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 5847 грн.

Стягнуто з ГО «ЛігаРадіоматорів України» на користь ОСОБА_3 моральну шкоду в розмірі 500 грн.

Стягнуто з ГО «ЛігаРадіоматорів України» на користь держави судовий збір у розмірі 487 грн. 20 коп.

Рішення в частині поновлення на роботі допущено до негайного виконання.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції представник відповідача ГО «ЛігаРадіоаматорів України» - Роговський А.А. подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову. Зазначає, що вказане рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Посилається на те, що в суді першої інстанції була надана копія виписки банку згідно з якою позивач отримала зарплату за листопад та грудень 2013 року, матеріальну допомогу, компенсацію за невикористану відпустку.

Крім того, вказана банківська виписка спростовує достовірність лікарняного листка про перебування позивача з 24 грудня 2013 року по 31 грудня 2013 року на лікуванні.

Зазначає, що в поясненнях від 24 квітня 2014 року позивач фактично визнала, що при звільненні бухгалтерські документи передано не було і лише 14 січня 2014 року по акту прийому-передачі повернуто їх незначну частину керівнику QSL- бюро ОСОБА_6

В судовому засіданні апеляційного суду представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Представник позивача проти задоволення апеляційної скарги заперечував.

Третя особапрезидент ГО «Ліга Радіоаматорів України» ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справу був повідомлений належним чином. Колегія суддів вважає можливим розглядати справу у його відсутності.

Згідно з ч.ч.1, 3 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з'явились, з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи наказом президента ГО «Ліга Радіоматорів України» від 31 січня 1997 року №01/к позивача призначено на посаду головного бухгалтера Ліги Радіоаматорів України з 1 лютого 1997 року на громадській засаді.

Наказом від 28 квітня 2006 року №01-к ОСОБА_3 призначено головним бухгалтером Ліги Радіоаматорів України з посадовим окладом 400 грн. з 01 травня 2006 року.

Згідно з штатним розкладом Ліги Радіоаматорів України на 2013 рік, введеним в дію з 01 квітня 2013 року, посадовий оклад та фонд заробітної плати головного бухгалтера становив 1220 грн. на місяць.

Як вбачається з копій платіжних відомостей Ліги Радіоаматорів України за період з січня 2013 року по грудень 2013 року включно, ОСОБА_3 здійснювалося нарахування заробітної плати.

Рішенням Ради ГО «Ліга Радіоаматорів України» від 14-15 вересня 2013 року, оформленого протоколом засідання Ради ЛРУ, зокрема, вирішено питання стосовно скорочення штатної посади головного бухгалтера з підстав тяжкої економічної ситуації (а.с.164).

Наказом президента ЛРУ ОСОБА_4 від 22 жовтня 2013 року №01-10 «Про зміну організаційної структури та скорочення штату працівників» прийнято рішення про:

виключення зі штатного розкладу Ліги Радіоаматорів України підрозділу бухгалтерія;

скорочення посади головного бухгалтера;

звільнення головного бухгалтера ОСОБА_3 згідно з п.1 ст.40 КЗпП України;

внесення відповідних змін до штатного розкладу Ліги Радіоаматорів України;

персонального попередження працівника, який займає дану посаду про скорочення посади і наступне вивільнення з роботи;

проведення звільнення працівника за пунктом 1 ст.40 КЗпП України з дотриманням порядку встановленого діючим законодавством (а.с.106).

Як вбачається з попередження про наступне звільнення від 21 жовтня 2013 року ОСОБА_3 попереджалась про наступне звільнення відповідно до наказу від 22 жовтня 2013 року по закінченню 2-х місяців з моменту вручення цього попередження та повідомлялась, що у разі звільнення з ЛРУ у зв'язку зі змінами в організації виробництва і праці та скороченням штату працівників (п.1 ст.40 КЗпП) їй, згідно зі ст.44 КЗпП, буде виплачена вихідна допомога у розмірі середньомісячного заробітку. При цьому відповідно до підписів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 позивач відмовилась підписувати попередження про звільнення. Також вказаним попередженням позивачу повідомлялось, що в ЛРУ станом на 03 жовтня 2013 року вакансії відсутні ( а.с.170).

Наказом від 25 грудня 2013 року № 03/12 про припинення трудового договору (контракту) ОСОБА_3 головного бухгалтера ЛРУ звільнено 25 грудня 2013 року за п.1 ст.40 КЗпП України, у зв'язку з скороченням штату працівників з виплатою компенсації за 50 днів невикористаної відпустки та вихідної допомоги в розмірі одного середньомісячного заробітку ( а.с.180).

Відповідно до акту про відмову працівника від письмового підтвердження факту ознайомлення з наказом від 20 грудня 2013 року ОСОБА_3 ознайомлена з наказом від 25 грудня 2013 року № 03/12 про її звільнення у зв'язку зі скороченням штатної посади. Від пропозиції письмового підтвердження факту ознайомлення із зазначеним наказом ОСОБА_3 відмовилась не зазначаючи причини відмови. Крім цього, ОСОБА_3 відмовилась отримати другий екземпляр акту та надати всі документи, які мають відношення до діяльності громадської організації «Ліга Радіоаматорів України» (а.с.181).

Задовольняючи частково позовні вимоги про визнання наказу незаконним, поновлення на роботі з 22 жовтня 2013 року, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 22 жовтня 2013 року по 17 лютого 2014 року та відшкодування моральної шкоди суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем протягом розгляду справи не було надано жодного доказу щодо дотримання порядку скорочення працівника, змін в організації виробництва і праці, підстав скорочення чисельності або штату працівників та працівник персонально не був попереджений про вивільнення посади у передбачений ст.49-2 КЗпП України строк.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Норма частини 6 статті 43 Конституції України гарантує громадянам захист від незаконного звільнення.

Право громадян на працю забезпечується державою, а трудовий договір може бути розірваний лише з підстав і в порядку, передбаченому трудовим законодавством (ст. ст. 2, 36, 40, 41 КЗпП України).

Підстави розірвання трудового договору з ініціативи власника передбачені статтями 40, 41 КЗпП України.

За приписами п.1 ст.40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом, зокрема, у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Звертаючись до суду з даним позовом ОСОБА_3, зокрема, просила визнати незаконним наказ президента ЛРУ ОСОБА_4 від 22 жовтня 2013 року №01-10, поновити її на роботі та стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу з 22 жовтня 2013 року по 17 лютого 2014 року в сумі 5847 грн.

Разом з тим, оскаржуваним наказом не було звільнено позивача з роботи, а його основною метою було (створити передумови) провести подальше звільнення працівника за п.1 ст.40 КЗпП України з дотриманням порядку, встановленого діючим законодавством.

Згідно з копією платіжної відомості №12 за листопад 2013 року від 25 грудня 2013 року ОСОБА_3 була нарахована заробітна плата в розмірі 999,67 грн.

Відповідно до копії платіжної відомості № 13 за грудень 2013 року від 25 грудня 2013 року ОСОБА_3 нараховано 5516,27 грн.

Вищевказані документи були надані до суду першої інстанції та посвідчені позивачем та з них убачається, що останні були оформлені та підписані позивачем як головним бухгалтером, та відповідно до яких позивачу за період з жовтня 2013 року по грудень 2013 року включно була нарахована заробітна плата (а.с. 101-103), яка була отримана безпосередньо позивачем 25 грудня 2014 року, що підтверджується копією виписки з ПАТ «ОЩАДБАНК» від 25 грудня 2013 року, наданою до суду першої інстанції відповідачем (а.с.172) та її оригіналом, який був долучений представником відповідача до апеляційної скарги, а також довідкою філії-Головного Управління по м. Києву та Київській області ПАТ «ОЩАДБАНК» відповідно до якої працівником Ліги Радіоматорів України ОСОБА_3 25 грудня 2013 року отримано кошти по чеку АЗ № 1407411 на такі суми: 999,67 грн. зарплата за 11.13р.; - 999,67 грн. зарплата за 12.13 р.; -1037 грн. допомога; -3478,35 грн. відпустка. Загальна сума, яку отримала ОСОБА_3 по чеку від 25 грудня 2013 року склала 6514,69 грн. ( а.с.231, 232).

Вищевказані обставини свідчать про те, що позивач 22 жовтня 2013 року звільнена не була та виконувала свої посадові обов'язки головного бухгалтера до 25 грудня 2013 року.

Таким чином, оцінюючи докази по справі, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку про те, що позивач була звільнена з роботи з 22 жовтня 2013 року, оскільки безспірно встановлено, що як і на час звернення з позовом до суду, так і до 25 грудня 2013 року остання продовжувала працювати в ГО «Ліга Радіоаматорів України» на посаді головного бухгалтера, отримувала заробітну плату до звільнення її з роботи в грудні 2013 року, отримала 25 грудня 2013 року грошову компенсацію за невикористану відпустку та вихідну допомогу.

Згідно з ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справ.

Разом з тим, позивачем не заявлялися позовні вимоги про визнання наказу від 25 грудня 2014 року № 03/12 про її звільнення з 25 грудня 2013 року незаконним та, відповідно, ОСОБА_3 не обґрунтовувала свої вимоги про поновлення на роботі її звільненням 25 грудня 2013 року.

Суд першої інстанції зазначаючи в рішенні суду про звільнення позивача 25 грудня 2013 року не дав оцінку вищевказаним обставинам та прийшов до помилкового висновку про поновлення позивача на роботі з 22 жовтня 2013 року.

Колегія суддів також не погоджується з висновком суду першої інстанції в частині визнання наказу «Про зміну організаційної структури та скорочення штату працівників» від 22 жовтня 2013 року №01-10 незаконним з наступних підстав.

Згідно з п.5.8 статуту ГО «Ліга Радіоматорів України» вищим керівним органом ЛРУ є конференція ЛРУ яка скликається не рідше одного рази на два роки.

Відповідно до п.5.10 статуту в період між конференціями діяльністю ЛРУ керує Рада ЛРУ, яка формується на засадах рівного представництва від кожного обласного (АР Крім, м.Київ та м.Севастополь) відділення ЛРУ, повноважними представниками яких є голови відповідних Рад (по посаді).До складу ЛРУ також входять: президент, перший віце-президент, віце-президенти, секретар Виконкому, голови комітетів та комісій, керівник QSL-бюро ЛРУ, керівник офіційного друкованого органу ЛРУ, начальник ЦСТРК ТСО України, відповідальний за оформлення спеціальних позивних сигналів (СПС), голова колегії суддів з радіоспорту та представники інших організацій (за рішенням конференції ЛРУ).

Пунктом 5.11 статуту визначено, зокрема, що Рада ЛРУ призначає головного бухгалтера, координує його діяльність, здійснює господарське управління майном та коштами ЛРУ.

Як вбачається зі змісту наказу № 01-10 від 22 жовтня 2013 року відповідачем було прийнято рішення про зміну організаційної структури та скорочення штату працівників, скорочення посади головного бухгалтера та про розірвання з позивачем трудового договору на підставі п.1 ст.40 КЗпП України

Тобто, звільнення позивача за п.1 ст.40 КЗпП України не могло бути проведене раніше ніж 23 грудня 2013 року.

Фактичне розірвання трудового договору та припинення трудових відносин з позивачем відбулося на підставі наказу № 03/12 від 25 грудня 2013 року.

Доводи позивача про те, що скорочення чисельності та штату проведено з порушенням закону без наявності змін в організації виробництва та праці, колегія суддів відхиляє, так як визначати штат і чисельність працівників належить лише уповноваженому органу громадської організації та керівні органи ГО ЛРУ самостійно визначають свою організаційну структуру, встановлюють чисельність працівників і штатний розпис та мають право на свій розсуд змінити чисельність працівників певного фаху і кваліфікації та чисельність одних посад зменшити, здійснити звільнення працівників, одночасно прийнявши рішення про прийняття на роботу працівників іншого фаху і кваліфікації, змінити чисельність інших посад.

Посилання позивача на те, що рішення про розірвання трудового договору було прийнято відповідачем 22 жовтня 2013 року - до спливу двохмісячного строку передбаченого ст.49-2 КЗпП України, без попередження про заплановане вивільнення та без пропозиції іншої посади колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки наказом від 22 жовтня 2013 року позивач звільнена не була.

Оскільки правових підстав для визнання наказу від 22 жовтня 2013 року незаконним та поновлення позивача на роботі з 22 жовтня 2013 року колегією суддів не встановлено, а тому відсутні і правові підстави для стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди.

На основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, колегія суддів приходить до висновку про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст.218, 303, 304, 307, 309, 310, 313, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу представника відповідача громадського об'єднання «Ліга Радіоаматорів України» - РоговськогоАндрія Анатолійовича - задовольнити.

Рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 08 липня 2014 року скасувати та ухвалити нове рішення наступного змісту.

В задоволенні позову ОСОБА_3 до громадського об'єднання «Ліга Радіоаматорів України», третя особа президент громадського об'єднання «Ліга Радіоаматорів України» ОСОБА_4 про визнання наказу незаконним, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: