Справа № 212/1065/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2015 року м. Кривий Ріг Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу в складі;

Головуючого судді; Т.І. Тимошенко.,

при секретарі ; І.О. Мариненко.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду міста Кривого Рогу за участю представника позивача ОСОБА_4, представника відповідача Копайгора І.В., представника відповідача Акімової М.Д., позовну заяву,- ОСОБА_7 до Публічного акціонерного товариства «Електромашпромсервіс», Публічного акціонерного товариства «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» про стягнення моральної шкоди в зв'язку з ушкодженням здоров'я при виконанні трудових обов'язків, -

В С Т А Н О В И В ;

Позивач ОСОБА_7 звернувся до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу з позовом до Публічного акціонерного товариства «Електромашпромсервіс», Публічного акціонерного товариства «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» про стягнення моральної шкоди в зв'язку з ушкодженням здоров'я при виконанні трудових обов'язків.

В обґрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_7 у своїй позовній заяві суду зазначив, що він працював в умовах впливу на організм значно перевищуючої концентрації аерозолю переважно фібро генної дії у повітрі 16 років 08 місяців, з них: з 17 квітня 1997 року по 31 березня 2011 року у ПАТ «Центральний гірничо-збагачувальний

комбінат», електрослюсаром черговим та з ремонту устаткування на дільниці випалювання

обкотишів енергетичного устаткування фабрики огрудкування ВАТ «Центральний гірничо-

збагачувальний комбінат» - 13 років 11 місяців; з 01 квітня 2011 року по 25 червня 2014 року у ПАТ «Електромашпромсервіс», електрослюсарем черговим та з ремонту устаткування, 2 роки 09 місяців.

23 січня 2014 року рішенням ЛЕК Українського науково-дослідного інституту промислової медицини протокол № 150 йому було встановлено професійне захворювання:

Хронічне обструктивне захворювання легень (ХОЗЛ) першої стадії (пиловий бронхіт першої стадії, емфізема легень першої стадії), загострення середнього ступеня важкості. ЛН першого-другого ступеня.

Професійне захворювання було встановлене на підставі даних індивідуальної СГХ умов праці від 11 листопада 2013 року виданою Криворізьким міським Управлінням головного Управління Держсанепідслужби у Дніпропетровській області де вказано, що концентрації аерозолю переважно фібро генної дії у повітрі робочої зони значно перевищують гранично допустимі концентрації.

По факту професійного захворювання було проведено розслідування комісією створеною на підприємстві, про що був складений акт розслідування професійного захворювання від 17 березня 2014 року де в п. 16 вказано, що працюючи на підприємствах відповідачів він підпадав під вплив підвищених концентрацій аерозолі переважно фібро генної дії у повітрі робочої зони внаслідок недосконалості технології збагачення руди, що мали місце порушень систем аспірації, вентиляції та режимів експлуатації гірничозбагачувального устаткування фабрики.

Виконував роботи в умовах, які характеризувались перевищенням гранично допустимого рівня небезпечних та шкідливих факторів виробничого середовища та відносяться до 3 класу 3 ступеня шкідливості. Аерозоль переважно фібро генної дії у повітрі робочої зони, концентрація, мг/м3: з вмістом кристалічного кремнію діоксину у пилу до 10 % - 22,55 при гранично допустимій до 4,0.

Тобто відповідачі протягом тривалого часу грубо порушували ст.13 ЗУ «Про охорону праці» та ст. 153 КЗпПУ. що саме і призвело до виникнення у нього професійного захворювання, цей факт визнали члени комісії з розслідування професійного захворювання, та зазначили в п. 17 акту розслідування професійного захворювання.

Постановою ВВД Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в місті Кривому Розі від 05 травня 2014 року № 0407/22145/22145. 1/3 йому були призначені одноразова та щомісячні страхові виплати. Моральна шкода ВВД Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в місті Кривому Розі йому не призначалась і не відшкодовувалась.

За висновком МСЕК від 24 квітня 2014 року серії АБ № 0007152 йому була встановлена втрата професійної працездатності в розмірі 10 % 24 квітня 2014 року безстроково. Згідно рекомендацій МСЕК він потребує «забезпечення лікарськими засобами, ВМП». Таким чином в наслідок отримання професійного захворювання він не має змоги вести звичне життя, тому що змушений постійно перебувати на обліку у ЛПЗ, приймати ліки, бо без них його стан погіршується і він взагалі не може вести нормальне життя. Працювати він не може, навіть допомогти по господарству своїй родині він також не має змоги бо при фізичному навантажені постійно відчуває задишку. болі у грудній клітці, кашель з виділенням харкотиння, його мучить кашель постійно, він не може спати вночі сам та заважає своїм рідним. Періодично його мучить головний біль, бувають запаморочення, підвищується артеріальний тиск, що ставить під загрозу його життя, що підтверджуються виписками з його медичної карти, він більше не може працювати на своїй дачі, не може обробляти землю, що позбавило його можливості годувати свою сім'ю. Він працював на підприємствах відповідачів, був опорою і підтримкою для своїх дітей, онуків. Фактично він був головним годувальником своєї сім'ї, тепер же за станом здоров'я він не може повноцінно забезпечувати свою родину, усі державні компенсації ідуть на медичну реабілітацію та придбання ліків, крім того, його сім'я тепер несе додаткові витрати на нього. Від цього він почуває себе неповноцінною людиною.

В зв'язку з професійним захворюванням змінилися його образ та якість життя, що завдає йому моральних страждань, наприклад при користуванні громадським транспортом він відчуває задуху, у нього виникає кашель, що привертає на нього увагу оточуючих, люди відвертаються від нього, як від хворого на туберкульоз чи якесь інше небезпечне захворювання, бо всім не розповіси, що це викликано професійним захворюванням, а не якоюсь інфекцією. Іноді йому стає так зле. що він змушений виходити з транспорту завчасно, не доїжджаючи до місця призначення. При його захворюванні повне одужання неможливе, і перспектива в майбутньому переносити болі, постійно лікуватись спричиняє йому моральні страждання.

Свої моральні і душевні страждання він оцінює в 121800 гривень 00 копійок. Ця сума дасть йому можливість протягом декількох років підтримувати своє здоров'я, проводити інтенсивне лікування купуючи ефективні (а значить дорогі) ліки, якими, на жаль, його не може забезпечити держава.

Тому він просить суд постановити рішення яким стягнути з Публічного акціонерного товариства «Електромашпромсервіс» на його користь в рахунок відшкодування моральної шкоди 20097 гривень 00 копійок, та стягнути з Публічного акціонерного товариства Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» на його користь в рахунок відшкодування моральної шкоди 101703 гривні 00 копійок, судові витрати покласти на відповідачів.

Представник позивача ОСОБА_4, в судовому засіданні позовні вимоги позивача підтримала у повному обсязі, посилаючись на зазначені у позовній заяві факти.

Представники відповідачів в справі Публічного акціонерного товариства «Електромашпромсервіс» та Публічного акціонерного товариства «Центральний гірничозбагачувальний комбінат» позов не визнали у повному обсязі, та вказали, що діючим законодавством про працю, не передбачено відшкодування моральної шкоди у випадках втрати працездатності та заподіяння шкоди здоров'ю працівника. А норми Цивільного Кодексу України, а саме ст. 1167, 1168, не можуть бути застосовані у такому випадку, на який посилається позивач в справі.

Крім того, на думку представників відповідача, позивач сам винен у тому, що його здоров'ю завдано суттєвої шкоди. Так як він добровільно виконував тривалий час роботу зі шкідливими умовами праці. Тому вини відповідачів у завдані шкоди здоров'ю позивача і завдання йому моральних страждань, не має. Крім того, представники відповідачів суду зазначили, що позовні вимоги не доведені позивачем та його представником.

Суд, вислухавши представника позивача та представників відповідача вважає, що позовні вимоги позивача ОСОБА_7 підлягають частковому задоволенню з наступних підстав:

Суд вважає, що обставини, викладені в позовній заяві, про заподіяння моральної шкоди ОСОБА_7 внаслідок втрати ним працездатності при виконанні важкої праці на підприємстві відповідачів в справі, та не створення належних умов відповідачами для виконання безпечної роботи для життя та здоров'я працівників, знайшли підтвердження у наданих позивачем письмових доказах.

Так згідно висновків МСЄК позивачу встановлено 10% втрати професійної працездатності, до 24 квітня 2014 року безстроково. А згідно Акту від 17 березня 2014 року, розслідування професійного захворювання ОСОБА_7, важкість праці відноситься до 3 класу 3 ступеню шкідливості. Саме у цьому акті зазначено, що усі показники шкідливого впливу на здоров'я працівника мають місце, так вони значно перевищують встановлені норми.

Так, аерозоль переважно фібро генної дії у повітрі робочої зони, концентрація, мг/м3: з вмістом кристалічного кремнію діоксину у пилу до 10 % - 22,55 при гранично допустимій до 4,0.

Таким чином, та обставина, що позивач захворів професійними захворюваннями, внаслідок того, що відповідачами не були створені належні і безпечні для здоров'я працівників умови праці підтверджені такими документами, - виписками з акту огляду МСЕК та виписками з історії хвороби позивача, характеристикою санітарно-гігієнічних умов праці, медичними довідками, та копією Акту розслідування його професійного захворювання від 17 березня 2014 року.

Заподіяну моральну шкоду позивач оцінив в 20097 гривень 00 копійок з Публічного акціонерного товариства «Електромашпромсервіс» та 101703 гривні 00 копійок з Публічного акціонерного товариства Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» усього в сумі 121800 гривень 00 копійок. При цьому, позивач не надав суду доказів того, чому саме таку суму він вимагає до відшкодування.

Відповідно до статті -1167 Цивільного кодексу України моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання полягає, зокрема, у фізичному болю, фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнає у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я. Як наслідок, моральна шкода, заподіяна умовами виробництва, спричинює порушення особистих немайнових прав, право на життя, право на охорону здоров'я тощо.

У відповідності до ст. 4 Закону України "Про охорону праці", в редакції закону від 21 листопада 2002 року, державна політика в області охорони праці, базується; зокрема, на принципах пріоритету життя і здоров'я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці, соціального захисту працівників, повного відшкодування шкоди особам, які постраждали від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань.

У відповідності зі ст.1167,1168 ЦК України відшкодування шкоди, заподіяного працівникові внаслідок ушкодження здоров'я або у випадку смерті працівника, здійснюється винною особою яка її завдала.

З огляду на особливості захисту здоров'я потерпілого, поряд з відшкодуванням матеріальної шкоди (яку йому встановлено відшкодовувати), компенсується і моральна шкода, тому що є в наявності факт, заподіяння цієї шкоди.

Відшкодування моральної (немайнової) шкоди застрахованим особам, яким є позивач в справі, не залежить від відшкодування матеріальної шкоди, ст. 23 ч. 4 ЦК України, і є одним зі способів захисту особистих немайнових прав працівників.

Згідно, рішення Конституційного суду від 27.01.2004 року, громадяни, яким встановлена стійка втрата професійної працездатності, мають право на стягнення на їх користь моральної шкоди. Відповідно до п. 4.1 цього ж рішення, ушкодження здоров'я, заподіяне потерпілому під час виконання трудових обов'язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності, завдають йому моральні і фізичні страждання. У випадку каліцтва потерпілий втрачає працездатність і зазнає значно більшої моральної шкоди, ніж працівник, що не втрачає професійної працездатності.

Тому суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_7 знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, але сума, яку він вимагає до відшкодування є на думку суду завищеною, у повному обсязі не обґрунтованою та не доведеною. Тому суд вважає можливим задовольнити позов частково, стягнувши з Публічного акціонерного товариства «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» у відшкодування моральної шкоди на користь ОСОБА_7 - 5000 гривень 00 копійок, з Публічного акціонерного товариства «Електромашпромсервіс» у відшкодування моральної шкоди на користь ОСОБА_7 - 2000 гривень 00 копійок, без урахування утримання податку з доходів фізичних осіб.

Сума страхової виплати за моральну шкоду визначається в судовому порядку.

Згідно ст. 237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. Шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням трудових обов'язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку.

Згідно п.13 Постанови Пленуму ВС України № 4 від 31.03.1995 року „Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди", судам необхідно враховувати, що відповідно до ст. 237-1 КЗПП (набрала чинності 13.01.2000 року) за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи потребує від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної шкоди покладається на власника або уповноваженого ним органом незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Оскільки позивач отримав професійне захворювання під час виконання трудових обов'язків, то заподіяна моральна шкода випливає з трудових правовідносин і має бути відшкодована роботодавцем, який не створив безпечних умов праці.

З вини відповідачів, які порушували норми безпеки праці та не забезпечив безпечні умови роботи, позивачу була спричинена моральна шкода. В зв'язку з професійним захворюванням змінилися його образ і якість життя, що завдає йому моральних страждань.

У відповідності зі ст.16, 23, 1167, 1168 Цивільного Кодексу України, ст. 4 Закону України "Про охорону праці", ст. 153, 237-1 КЗПП України, ст. 10,11,60, 212-214, 224-226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В ;

Позов ОСОБА_7 задовольнити частково, та стягнути з Публічного акціонерного товариства «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» у відшкодування моральної шкоди на користь ОСОБА_7 - 5000 гривень 00 копійок, без урахування утримання податку з доходів фізичних осіб.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Електромашпромсервіс» у відшкодування моральної шкоди на користь ОСОБА_7 - 2000 гривень 00 копійок, без урахування утримання податку з доходів фізичних осіб.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» на користь держави судовий збір в сумі 243 гривні 60 копійок.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Електромашпромсервіс» на користь держави судовий збір в сумі 243 гривні 60 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня виготовлення повного тексту цього рішення суду. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя ; Т.І. Тимошенко