АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2015 року м. Дніпропетровськ Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Макарова М.О.,

суддів - Максюти Ж.І., Прозорової М.Л.,

при секретарі - Самокиші О.В.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 березня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

в с т а н о в и л а:

У грудні 2014 року ОСОБА_3 звернулася до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що вона з вересня 1998 року із відповідачем проживає разом однією сім'єю, як чоловік і жінка без реєстрації шлюбу, та ведуть спільне господарство, а також під час спільного проживання у них ІНФОРМАЦІЯ_1 року народився син ОСОБА_4, але протягом декількох останніх років відповідач ухиляється від надання матеріальної допомоги на дитину. Оскільки відповідач офіційно не працює, просила суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 березня 2014 року позов задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з 08 грудня 2014 року і до досягнення ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 повноліття.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилається на неправильне застосування місцевим судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, у зв'язку з чим ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового рішення, яким вирішити питання про стягнення з нього аліментів в розмірі 1/4 частка від усіх видів його заробітку.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі 1000 грн. щомісячно, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, а також відповідач може платити аліменти та офіційно не працевлаштований, має нерегулярний та мінливий дохід, а тому суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача аліментів, визначивши їх розмір у твердій грошовій сумі.

Колегія суддів вважає, що з таким висновком суду повністю погодитись не можна.

Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно ст. 182 цього Кодексу при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Крім того відповідно до ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом, а згідно ч.1 ст. 184 цього Кодексу якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Як вбачається з матеріалів справи відповідач працевлаштований, офіційно працює в дошкільному навчальному закладі (ясла-садок) №112 Бабушкінського району м. Дніпропетровська на посаді робітника із комплексного обслуговування і ремонту будівлі з 02 лютого 2015 року (а.с. 36), яку відповідач надав до суду першої інстанції, але суд першої інстанції на ці обставини уваги не звернув.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі, а згідно положень ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Аналогічне роз'яснення щодо обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів надане Пленумом Верховного Суду України в абз. 3 п. 17 Постанови «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, в якому зазначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 року «Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що рішення суду не відповідає обставинам справи та постановлено з порушенням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим це рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_3 та стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 08 грудня 2014 року до досягнення дитиною повноліття.

Доводи позивача про те, що відповідач повинен надавати допомогу на додаткові витрати на дитину, колегія суддів вважає необгурнтованими, оскільки вони не стосуються предмета позову, який заявлений по цій справі

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 березня 2015 року скасувати, ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_3 задовольнити частово

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, іпн. НОМЕР_1, на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, іпн. НОМЕР_2, аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу), починаючи стягнення з 08 грудня 2014 року та до повноліття дитини, але мінімальний розмір аліментів на дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Рішення набирає законної сили з моменту оголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржено шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді