Ухвала

іменем україни

08 липня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Червинської М.Є.,

суддів: Коротуна В.М., Мазур Л.М.,

Парінової І.К., Писаної Т.О.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 05 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 26 лютого 2015 року,

в с т а н о в и л а :

У лютому 2011 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя, обґрунтовуючи вимоги тим, що з листопада 1979 року вона із відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 07 квітня 2008 року, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис від 16 липня 2010 року № 35. За час шлюбу ними набуто нерухоме майно, а саме - житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями по АДРЕСА_1, а також земельну ділянку загальною площею 928,8 кв. м. Посилаючись на те, що дійти згоди про добровільний поділ майна подружжя вони не можуть, відповідач просила позов задовольнити.

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 05 грудня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 26 лютого 2015 року, позов задоволено. В порядку поділу майна подружжя визнано право власності за ОСОБА_3 на 11/25 частки будинку, розташованого по АДРЕСА_1, та виділено їй це майно в натурі згідно з додатком № 5 до висновку судової будівельно-технічної, оціночно-будівельної та земельно-технічної експертизи від 18 квітня 2014 року № 1864, 1865, складеного експертом Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Кіровоградського відділення Шевченко І.І. (позначено жовтим кольором), а саме: на першому поверсі: Ѕ частки кімнати 1-7 площею 10,85 кв. м, кухня 1-4 - 21,2 кв. м, тамбур 1-1 - 0,9 кв. м, коридор 1-2 - 6,2 кв. м, сходи 1-3 - 10,9 кв. м, санвузол 1-5 - 1,0 кв. м, ванна 1-6 - 7,2 кв. м, Ѕ частки лоджії; на другому поверсі: кімната 1-11 - 8,2 кв. м, кімната 1-12 - 11,2 кв. м, сходи 1-9 - 9,5 кв. м, коридор 1-10 - 5,9 кв. м, кухня 1-14 - 24 кв. м, туалет 1-17 - 1,2 кв. м, ванна 1-18 - 6,5 кв. м; за ОСОБА_4 - на 14/25 частки та виділено йому це майно в натурі згідно з додатком № 5 до висновку судової будівельно-технічної, оціночно-будівельної та земельно-технічної експертизи у цивільній справі № 2-2324/11 (позначено синім кольором), а саме: на першому поверсі: Ѕ кімнати 1-7 - 10,85 кв. м, кімната 1-8 площею 7,0 кв. м, Ѕ лоджії на першому поверсі; на другому поверсі: лоджія, кімната 1-13 - 14,7 кв. м. Зобов'язано ОСОБА_3 та ОСОБА_4 провести ряд ремонтних робіт, а саме: закласти дверний отвір у розподільній стіні між приміщеннями літ. «1-2» та літ. «1-8», встановити розподільну перегородку в приміщенні літ. «1-7», закласти дверний отвір між приміщеннями літ. «1-10» та літ. «1-13». Зобов'язано ОСОБА_4 влаштувати вхідні двері ззовні до приміщення літ. «1-8», для чого розібрати підвіконну частину стіни, та замість віконного отвору обладнати дверний, влаштувати дверний отвір для можливості сполучення між приміщеннями літ. «1-21» та літ. «1-13». Визнано за ОСОБА_3 право власності на наступні споруди на території домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_1: частку підвалу літ. «А1», погріб літ. «а1» вартістю 8 112 грн, 1/3 частки літньої кухні літ. «В» вартістю 25 648 грн, Ѕ частки вольєра літ. «Г» вартістю 2 143 грн, Ѕ частки сараю літ. «К» вартістю 14 473 грн, Ѕ частки навісу літ. «Д» вартістю 1176 грн, вигрібну яму літ. «Б» вартістю 5 199 грн, ворота літ. «N1» вартістю 1 628 грн, хвіртку літ. «N10» вартістю 660 грн, Ѕ частки огорожі літ. «N2» вартістю 2 306 грн, Ѕ частки вимощення вартістю 763 грн 50 коп., ганок літ. «кр.» вартістю 1 350 грн. За ОСОБА_4 визнано право власності на такі споруди на території домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_1: частку підвалу літ «А1», вхід до підвалу літ. «а4» вартістю 11 131 грн, 2/3 частки літньої кухні літ. «В» вартістю 25 648 грн, Ѕ частки вольєра літ. «Г» вартістю 2 143 грн, Ѕ частки сараю літ. «К» вартістю 14 473 грн, Ѕ частки навісу літ. «Д» вартістю 1 176 грн, навіс літ. «М» вартістю 14 066 грн, убиральню літ «Н» вартістю 6 734 грн, сарай літ. «ж» вартістю 17 803 грн, гараж літ. «Ж» вартістю 87 551 грн, оглядову яму гаражну літ «Ж1» вартістю 4 151 грн, Ѕ частки огорожі літ «N2» вартістю 2 306 грн, Ѕ частки вимощення вартістю 763 грн 50 коп., ганок літ. «кр.» вартістю 269 грн, сходи літ. «л» вартістю 1 856 грн, огорожу літ. «N» вартістю 992 грн, ворота літ. «№ 3» вартістю 3 373 грн, огорожу літ. «№ 4» вартістю 4 930 грн, хвіртку літ. «№ 5» вартістю 630 грн, хвіртку літ. «№ 6» вартістю 848 грн, огорожу літ. «№ 7» вартістю 1 200 грн, хвіртку літ. «№ 8» вартістю 1 271 грн, огорожу літ. «№ 9» вартістю 5 019 грн, козирок літ. «к» вартістю 12 726 грн та балкон літ «б» вартістю 9 359 грн. Проведено поділ в натурі земельної ділянки по АДРЕСА_1 загальною площею 928,8 кв. м між співвласниками ОСОБА_3 та ОСОБА_4 згідно з висновком судової будівельно-технічної, оціночно-будівельної та земельно-технічної експертизи від 18 квітня 2014 року № 1864, 1865, складеного експертом Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Кіровоградського відділення Шевченко І.І., ОСОБА_3 виділено земельну ділянку площею 233,0 кв. м вздовж правої бокової межі та в середній частині (в графічному додатку № 7 позначено жовтим кольором), визнано за нею право власності на цю земельну ділянку. Межі розподілу мають такий вигляд: від правої бокової межі вздовж фасадної межі до перетину з зовнішньою стіною літнього майданчика - кафе літ. «З» довжиною 3,35 м; поворот праворуч по зовнішніх стінах літнього майданчика - кафе літ. «З» та прибудови до житлового будинку літ. «а2» по ламаній довжиною 6,25 м+1,30 м+4,70 м+0,90 м+6,35 м; поворот ліворуч по зовнішніх стінах прибудови до житлового будинку літ. «а», літ. «а» та по плиті лоджії першого поверху житлового будинку літ. «А» по ламаній довжиною 4,45 м+2,18 м+6,50 м; поворот праворуч на 90 градусів, довжиною 1,50 м; поворот ліворуч на 90 градусів, довжиною 10,0 м; поворот праворуч довжиною 7,20 м; поворот праворуч до перетину з зовнішньою стіною сараю літ. «К» довжиною 14,0 м; від зовнішньої стіни сараю літ. «К» по лінії розподілу між співвласниками будівель літ. «К», літ. «Д», літ. «Г», літ. «В»; від зовнішньої стіни будівлі літньої кухні-сараю літ. «В» до перетину з правою боковою межею; поворот праворуч вздовж правої бокової межі до перетину з фасадною межею довжиною 24,10 м ОСОБА_4 виділено земельну ділянку площею 349,0 кв. м, що відповідає його ідеальній частці вздовж лівої бокової межі та вздовж задньої межі (в графічному додатку № 7 позначено синім кольором), визнано за ним право власності на цю земельну ділянку. Межі розподілу мають такий вигляд: вздовж лівої бокової межі довжиною 35,34 м; поворот праворуч вздовж задньої межі до перетину з правою боковою межею довжиною 34,75 м; поворот праворуч вздовж правої бокової межі довжиною 10,65 м; поворот праворуч від правої бокової межі до перетину з зовнішньою стіною будівлі літньої кухні-сараю літ. «В»; далі по лінії розподілу між співвласниками будівель літ. «В», літ. «Г», літ. «Д», літ. «К»; від зовнішньої стіни сараю літ. «К» в напрямку лівої бокової межі довжиною 14,0 м; поворот ліворуч довжиною 7,20 м; поворот ліворуч в напрямку лівої бокової межі довжиною 10,0 м; поворот праворуч до перетину з плитою лоджії першого поверху житлового будинку літ. «А» довжиною 1,50 м. Земельну ділянку під житловим будинком з прибудовами літ. «АА1 а-а4 » та під літнім майданчиком-кафе літ. «З» загальною площею 346,80 кв. м виділено в спільне користування обом співвласникам по 173,40 кв. м кожному (в графічному додатку № 7 позначено білим кольором). Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду, мотивуючи свої вимоги порушенням судами норм процесуального права і неправильним застосуванням норм матеріального права, та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. ст. 214, 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Оскаржувані судові рішення зазначеним вище вимогам закону повністю не відповідають.

Судами встановлено, що з 03 листопада 1979 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії ГОЛ № 360001.

Рішенням Кіровського районного суд м. Кіровограда від 07 квітня 2008 року шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 розірвано.

За час шлюбу сторонами було збудовано двоповерховий житловий будинок із надвірними будівлями, розташований по АДРЕСА_1, який згідно з довідкою Кіровоградського обласного бюро технічної інвентаризації від 06 квітня 2010 року зареєстрований за ОСОБА_4

Зазначений житловий будинок разом з господарськими спорудами розташований на земельній ділянці загальною площею 928,8 кв. м. Земельна ділянка площею 846,9 кв. м відповідно до державного акта на право приватної власності на землю належить ОСОБА_4 та самовільно збільшена на 81,90 кв. м (а. с. 134, 135 том 1).

Спірне домоволодіння складається із: житлового будинку літ. «А, А№, а, а№, аІ, аі, а4»; вигрібної ями літ. «Б»; літньої кухні-сараю літ. «В»; вольєра літ «Г»; навісів літ. «Д, М»; гаража літ. «Ж, Ж№»; сараю літ. «ж»; літнього майданчика-кафе літ. «З»; сараю літ. «К»; літнього душу літ. «Л»; убиральні літ. «І» та огорожі літ. «И».

Житловий будинок загальною площею 211,9 кв. м, житловою - 115,4 кв. м згідно з технічним паспортом від 12 червня 2010 року складається із таких приміщень: 1-й поверх: 1-1 тамбур площею 0,9 кв. м, 1-2 коридор площею 6,2 кв. м, 1-3 сходи площею 10,9 кв. м, 1-4 кухня площею 21,2 кв. м, 1-5 санвузол площею 1,0 кв. м, 1-6 ванна кімната площею 7,2 кв. м, 1-7 кімната площею 21,7 кв. м, 1-8 кімната площею 7,0 кв. м, 1-15 кабінет площею 13, 9 кв. м, 1-16 кабінет площею 13,6 кв. м; 2-й поверх: 1-9 сходи площею 9,5 кв. м, 1-10 коридор площею 5,9 кв. м, 1-11 кімната площею 8,2 кв. м, 1-12 кімната площею 11,2 кв. м, 1-13 кімната площею 14,7 кв. м, 1-14 кухня площею 24,0 кв. м, 1-17 туалет площею 1,2 кв. м, 1-18 ванна кімната площею 6,5 кв. м, 1-19 кімната площею 13,9 кв. м, 1-20 коридор площею 2,0 кв. м, 1-21 кімната площею 4,2 кв. м.

Крім того, у зазначеному домоволодінні самочинно збудовані, реконструйовані та переплановані наступні об'єкти нерухомого майна: самочинно побудований літній душ літ. «Л», літній майданчик-кафе літ. «З», зимовий сад-гараж літ. «Е» - переобладнаний під прибудову літ. «аі», 1-15 кабінет площею 13,9 кв. м, 1-16 приймальня (кабінет) площею 13,6 кв. м на першому поверсі та переплануванні на другому поверсі, зокрема новоутворені кімнати 1-19 кімната площею 13,9 кв. м, 1-20 коридор площею 2,0 кв. м, 1-21 кімната площею 11,2 кв. м, реконструйоване приміщення підвалу літера «А».

Відповідно до висновку судової будівельно-технічної, оціночно-будівельної та земельно-технічної експертизи від 18 квітня 2014 року № 1864, 1865, складеного експертом Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Кіровоградського відділення Шевченко І.І., визначено два варіанти розподілу: з урахуванням самовільної забудови та без урахування самовільної забудови.

Згідно з листом управління містобудування та архітектури Кіровоградської міської ради від 14 липня 2014 року № 2037, ураховуючи вимоги чинного законодавства, управління вважає можливим виконати розподіл житлового будинку відповідно до варіантів, запропонованих експертизою.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовну, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, поділив спірний житловий будинок за другим варіантом експертизи розподілу без урахування самовільної забудови та з відхиленням від ідеальних часток, а саме: частка ОСОБА_3 становить 11/25, ОСОБА_4 - 14/25.

Проте повністю погодитися з такими висновками судів не можна з огляду на наступне.

Статтею 70 СК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_316/ed_2013_07_04/pravo1/T022947.html?pravo=1> передбачено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Майно, яке є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішено судом (ст. 71 СК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_316/ed_2014_10_14/pravo1/T022947.html?pravo=1>).

Правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 ЦК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_843402/ed_2014_07_24/pravo1/T030435.html?pravo=1> з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування і розпорядження частковою власністю здійснюються за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права.

Відповідно до ч. 1 ст. 364 ЦК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_843412/ed_2015_04_07/pravo1/T030435.html?pravo=1> співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

У п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04 жовтня 1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/ed_1998_05_25/pravo1/VS91005.html?pravo=1> роз'яснено, що у спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності.

Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з урахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною у зв'язку з цим ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась. При поділі жилого будинку суд зобов'язаний зазначити в рішенні, яка відокремлена (ізольована після переобладнання) частина будинку конкретно виділяється і яку частку в будинку вона складає, а також, які підсобні будівлі передаються власнику.

Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права стосовно спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, суд, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), повинен передати співвласнику частки жилого будинку та нежилих будівель, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню будівлі.

Вирішуючи спір, суди першої та апеляційної інстанцій у порушення вимог ст. ст. 212-214, 303, 315 ЦПК України належним чином не з'ясували фактичних обставин справи, що мають значення для правильного вирішення справи, зокрема, не врахували розмір ідеальних часток сторін у майні подружжя, які належать кожному із співвласників майна, та, обравши для розподілу спірного домоволодіння другий варіант експертизи, не звернули уваги на те, що виділена позивачу частка у спірному будинку складає 124,45 кв. м житлової площі, в той час як частка відповідача - лише 32,55 кв. м, та не перевірив, чи можливо з урахуванням запропонованих у висновку експертизи інших варіантів виділити сторонам в натурі житлові приміщення відповідно до їх ідеальної частки у спосіб, який найбільш враховує інтереси сторін та не позбавляє кожного можливості належно користуватися своєю частиною будинку.

Крім того, відступивши від засади рівності часток, суди не визначили розмір грошової компенсації за частку у спільній частковій власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 338 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_2130/ed_2012_09_22/pravo1/T041618.html?pravo=1> підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, що унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ураховуючи, що фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, повністю не встановлені, судові рішення не відповідають вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, зазначені вище порушення призвели до неправильного вирішення спору, що в силу ст. 338 ЦПК України є підставою для їх скасування із передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336 <nau://ukr/1618-15|st336>, 338 ЦПК України <nau://ukr/1618-15|st340>, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 05 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 26 лютого 2015 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.Є. Червинська

Судді: В.М. Коротун

Л.М. Мазур

Т.О. Писана

І.К. Парінова