Справа № 209/2098/15-ц
Провадження № 2/209/1149/15
30 червня 2015 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Решетник Т.О.,
за участю секретаря Погрібної О.В.,
розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Дорожник» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку по заробітній платі при звільненні, -
Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з Комунального підприємства «Дорожник» на її користь середній заробіток за час затримки розрахунку у розмірі 146,16 грн. за кожен день затримки розрахунку в період з 20 листопада 2014 року по день ухвалення рішення, що станом на день звернення із позовною заявою до суду становить 17 100,72 грн.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі.
Представник відповідача КП «Дорожник» в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином відповідно до вимог ст.ст.74-76 ЦПК України, про поважність причин неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звертався, а також не скористався правом надання заперечень проти позову
Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У звязку з чим суд, з урахуванням згоди позивача, вважає за можливе провести заочний розгляд справи та вирішити справу у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
У судовому засіданні встановлено, що 02.12.2013 року ОСОБА_1 була прийнята на посаду економіста другої категорії в КП «Дорожник», що підтверджується наказом (розпорядженням) № 204-к від 29.11.2014 року (а.с.4).
Згідно наказу КП «Дорожник» № 179-к від 25.07.2014 року ОСОБА_1 була звільнена з роботи за скороченням штату працівників, згідно п.1 ст. 40 КЗпП України (а.с.5). Викладені обставини також підтверджуються копією трудової книжки ОСОБА_1 (а.с.6).
Як зазначено позивачем в позовній заяві, розрахунок по заробітній платі на день звільнення з позивачем не здійснено. Приймаючи до уваги, що відповідачем КП «Дорожник» не надано жодних доказів про отримання позивачем повного розрахунку при звільненні, а тому суд виходить з тих обставин, що викладені позивачем в обгрунтування позовних вимог.
Відповідно до ч. 1 ст. 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 117 КЗпП України, у разі невиплати з вини власника, або уповноваженого ним органу належних працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Такий розмір визначає орган, який виносить рішення по суті спору.
Згідно п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24 грудня 1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» при розгляду справи про стягнення заробітної плати у звязку із затриманням розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного для після предявлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення.
Згідно наданої позивачем довідки, виданої КП «Дорожник», позивач за два повних відпрацьованих місяців роботи до звільнення травень-червень 2014 року, отримала заробітну плату за травень 2014 року 739,34 грн., і за червень 2014 року 599,66 грн.
Сума середнього заробітку визначена судом без утримання податку з доходів фізичних осіб та єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, оскільки справляння і сплата податків та обов'язкових платежів є обов'язком роботодавця.
Враховуючи представлені позивачем й досліджені судом докази, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.
Крім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.
Керуючись ст. ст. 8, 10, 11, 57-61, 88, 209, 212-215, 223-226, 232 ЦПК України,
Позов ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Дорожник» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку по заробітній платі при звільненні задовольнити.
Стягнути з Комунального підприємства «Дорожник» на користь держави судовий збір у сумі 243,60 грн.
Заочне рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст.ст. 223, 232 ЦПК України. Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана відповідачем протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.
Заочне рішення суду може бути оскаржене позивачем протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська.
Суддя Т.О. Решетник