_________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/5624/15-ц
Провадження № 2-о/520/192/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.06.2015 року

Київський районний суд міста ОСОБА_1 у складі:

головуючого судді Реви С.В.,

при секретарі Кирикова О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті ОСОБА_1 цивільну справу за заявою ОСОБА_2, за участю зацікавленої особи - ОСОБА_3 одеської державної нотаріальної контори про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулась до суду з вказаною заявою, якою просить встановити факт належності ОСОБА_4, померлої 21.01.2008 року, свідоцтва про право на спадщину, яке видане 30.08.1951 року Четвертою одеською міською державною нотаріальною конторою за № 6515.

Свої вимоги заявниця обґрунтовує тим, що 21 січня 2008 року померла її мати - ОСОБА_4. У звязку з чим, вона звернулась до ОСОБА_3 одеської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом. Проте, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом заявниці було відмовлено через розбіжності в документах, наявних в спадковій справі, а саме: у свідоцтві про одруження ОСОБА_1 з ОСОБА_5 значиться, що після реєстрації одруження дружині присвоєно прізвище «Клименко», а у свідоцтві про право на спадщину, видане нотаріусом Четвертої одеської державної нотаріальної контори 30.08.1951 року, вказане прізвище «Тімбай».

У судовому засіданні заявниця заявлені вимоги підтримала, просила їх задовольнити та пояснила суду, що наявність розбіжностей в документах пояснюється тим, що у тяжкі післявоєнні роки її мати хоч і взяла прізвище чоловіка «Клименко», але не змінила паспорт та спадщину після покійного батька оформляла за паспортом, у якому зазначено дошлюбне прізвище - «Тімбай».

Представник ОСОБА_3 одеської державної нотаріальної контори до судового засідання не зявився, але до канцелярії суду надійшла заява за підписом державного нотаріуса ОСОБА_6 з проханням слухати справу без участі нотаріальної контори, вирішення справи залишено на розсуд суду.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи заявниці, суд приходить до висновку про необхідність задовольнити заяву з наступних підстав.

Судом встановлено, що 19 липня 1949 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 було зареєстровано шлюб, про що Ленінським Райбюро ЗАГС м. Одеса було зроблено актовий запис за № 704. У свідоцтві про одруження ЯР № 713339 зазначено, що після реєстрації одруження дружині присвоєно прізвище «Клименко».

30 серпня 1951 року на імя ОСОБА_5 нотаріусом Четвертої одеської міської-державної нотаріальної контори було видане свідоцтво про право на спадщину, що залишилась після смерті її батька ОСОБА_7.

Як вбачається з листа КП «БТІ» Одеської міської ради від 17.05.2014 за ОСОБА_5 зареєстрована 1/6 частина домоволодіння по вул. Ширшова, 71 в м. Одесі на підставі свідоцтва про право на спадщину, видане Четвертою одеською міською-державною нотаріальною конторою 30.08.1951.

21 січня 2008 року ОСОБА_4 померла, що підтверджується Свідоцтвом про смерть, видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції у м. Одесі.

ОСОБА_3 одеської державної нотаріальної контори заявниці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, яка залишилась після смерті її матері ОСОБА_4, оскільки в документах, наявних в спадковій справі наявні розбіжності, а саме: у свідоцтві про одруження ОСОБА_1 з ОСОБА_5 значиться, що після реєстрації одруження дружині присвоєно прізвище «Клименко», а у свідоцтві про право на спадщину, видане нотаріусом Четвертої одеської державної нотаріальної контори 30.08.1951 року, вказане прізвище «Тімбай».

За приписами ч. 1 ст. 259 ЦПК України визначено, що у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

З огляду на вищевказане, оцінивши встановлені по справі обставини у їх сукупності, з урахуванням пояснень, суд дійшов до висновку, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є одна й таж особа, що підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи.

Від так суд вважає доведеним факт належності ОСОБА_4, померлої 21.01.2008 року, свідоцтва про право на спадщину, яке видане 30.08.1951 року Четвертою одеською міською державною нотаріальною конторою за № 6515.

В той же час, неможливість в позасудовому порядку документально підтвердити факт належності ОСОБА_4 правовстановлюючого документу перешкоджає заявниці в оформлені прав на спадкове майно.

Керуючись ст. ст. 209, 212, 213, 256, 257, 259 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_2, за участю зацікавленої особи - ОСОБА_3 одеської державної нотаріальної контори про встановлення факту належності правовстановлюючого документу - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_4, померлої 21.01.2008 року, свідоцтва про право на спадщину, яке видане 30.08.1951 року Четвертою одеською міською-державною нотаріальною конторою за № 6515 на імя ОСОБА_5.

Встановити порядок виконання рішення суду, визначивши, що при умові набрання цим рішенням законної сили воно є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформляють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Київський районний суд м. Одеси шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Рева С. В.