15.06.2015 справа №489/3085/15-ц
номер провадження 2/489/1744/15
рішення Іменем україни

15 червня 2015 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Коваленка І.В.

секретаря Коденко К.В.

за участю:

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» (далі ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит») про стягнення суми вкладів та моральної шкоди

встановив:

У травні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила стягнути з відповідача суму вкладів у розмірі 7318,08 дол. США та 10000,00 грн. в моральної шкоди.

У обґрунтування вимог вказала, що 08.11.2013 на підставі договору-заяви №4103/370-13 про банківський строковий вклад (депозит) «Нові гроші» розмістила в ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» вклад і іноземній валюті в розмір 8200,00 дол. США з процентною ставкою по вкладу 11,00 процентів річних на строк по 13.11.2014. По закінченню строку цього договору, кошти повернуті не були, внаслідок чого 13.11.2014 з відповідачем укладено інший договір банківського строкового вкладу (депозиту) «Блискуча сімка» №326933/72425/07-14, за яким надала в користування банку кошти в сумі 8000,00 дол. США з процентною ставкою по вкладу 8,20 - 10,00 процентів річних на строк по 11.02.2015. Проте, по закінченню цього договору кошти також повернуті не були в звязку із чим 12.12.2014 було укладено договір-заяву №326933/810445/00-14 про банківський строковий вклад (депозит) на вимогу «Вільні гроші» в іноземній валюті, за умовами якого розмістила в банку грошові кошти в іноземній валюті в сумі не менше ніж 1 (один) дол. США на строк до фактичної дати отримання позивачем коштів у повній сумі вкладу зі сплатою 3,75 процентів річних.

Так як по закінченню останнього договору кошти відповідач не повернув, позивач звернулася до суду за захистом порушених прав.

У судовому засіданні позивач та її представник просили позов задовольнити.

Відповідач представника в судове засідання не направив, письмових заперечень проти позову не надав.

Суд, заслухавши пояснення присутніх учасників процесу, дослідивши матеріали справи і оцінивши зібрані в ній докази, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Із матеріалів справи вбачається та встановлено судом, що 08.11.2013 між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та позивачем ОСОБА_1 укладено договір-заяву № 4103/370-13, відповідно до умов якого позивач внеслана вкладний рахунок грошові кошти в іноземній валюті в розмірі 8200,00 дол. США, строком розміщення до 13.11.2014 зі сплатою 11,00 процентів річних.

ОСОБА_1 внесення позивачем грошових коштів підтверджується квитанцією від 08.11.2013.

По закінченню строку дії вкладу, 13.11.2014 сторони уклали інший договір № 326933/72425/07-14, за яким позивач розмістила на вкладному рахунку 8000,00 дол. США, що підтверджується меморіальним валютним ордером № 68 від 13.11.2014.

12.12.2014 сторони уклали новий договір у формі договору заяви № 326933/81045/00-14, відповідно до якого позивач внесла на вкладний рахунок грошові кошти в іноземній валюті в розмірі 8043,20 дол.США під 3,75 процентів річних на строк до фактичного повернення їй коштів.

Внесення вкладу за цим договором позивач підтвердила меморіальним валютним ордером № 38 від 12.12.2014.

Позивач пояснила, що укладення договорів було зумовлено неможливістю банку повернути вклад та проценти в повному розмірі, а тому їй було запропоновано переукладати договір банківського вкладу на новий строк та інших умовах.

23.03.2015 позивач звернулася до відповідача із заявою про повернення вкладу на вимогу в сумі 7288,96 дол. США, в чому їй було відмовлено листом від 15.04.2015 № 1-03.1-06/752 з посиланням на постанову Правління Національного банку України від 03.03.2015 за № 160 «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України».

При визначенні розміру заборгованості позивач виходила з SMS-повідомлень банку, за якими станом на 13.05.2015 заборгованість перед нею складає 7318,08 дол. США.

У судовому засіданні позивач надала для огляду останнє SMS-повідомлення банку, яке надійшло на її телефон, за яким вказана заборгованість збільшилася.

Пунктом 6 договору-заяви № 326933/81045/00-14 від 12.12.2014 передбачено, що для повернення вкладу у повному обсязі, закриття рахунку та розірвання договору банківського вкладу на вимогу вкладник зобовязаний повідомити банк не менш ніж за 2 (два) банківських дні до запланованої вкладником дати повернення вкладу шляхом надання до банку відповідної письмової заяви у 2-х примірниках.

Як встановлено судом, заяву видачу коштів з вкладного рахунку позивач надала відповідачу у письмовій формі 23.03.2015, що підтверджується відміткою про реєстрацію вхідної кореспонденції на заяві.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із частиною першою статті 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Відповідно до частин першої, другої статті 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.

Відповідно до статті 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" вклад (депозит) - це кошти в готівковій або безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

За положеннями статті 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходиться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду у випадках, встановлених законом.

Таким чином, виходячи з наведених норм матеріального права та з огляду на встановлені обставини і наявні у справі докази, суд приходить до висновку про порушення відповідачем взятих зобовязань та обмеження права ОСОБА_1 на розпорядження коштами, а тому порушене право позивача з повернення вкладу та сплати процентів підлягає захисту шляхом стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 7318,08 дол.США.

Положеннями статті 23 ЦК України передбачено право фізичної особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до вимог пункту 5 частини першої статті 4 Закону «Про захист прав споживачів» споживачі мають право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту продукції), відповідно до закону.

Із встановлених обставин, не вбачається підстав для стягнення моральної шкоди відповідно до Закону «Про захист прав споживачів», не передбачено відшкодування моральної шкоди і договором банківського вкладу. У звязку із цим, підстави для задоволення позову в частині відшкодування моральної шкоди відсутні.

Так як на дату ухвалення цього рішення Національним банком України офіційний курс гривні до долара встановлений на рівні 21,058 грн. за 1 дол.США, відповідно в гривневому еквівалент заборгованість складає 154104,12 грн. Тому, з відповідача на користь держави (позивач звільнена від сплати судового збору) пропорційно задоволеним вимогам підлягає стягненню 1541,04 грн. судового збору.

Керуючись статтями 10, 11, 60, 62, 88, 212 214 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» на користь ОСОБА_1 відповідно до договору-заяви №326933/810445/00-14 про банківський строковий вклад (депозит) на вимогу «Вільні гроші» в іноземній валюті від 12.12.2014 заборгованість в розмірі 7318,08 дол. США (сім тисяч триста вісімнадцять доларів 08 центів).

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» на користь держави судовий збір в розмірі 1541,04 грн. (одна тисяча пятсот сорок одна гривня 08 коп.).

У іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, яка може бути подана до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

суддя І.В.Коваленко

Повний текст рішення

підписано 15.06.2015.