№ 336/4412/15-ц
пр. № 2/336/2254/2015
УХВАЛА

Іменем України

26 червня 2015 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Дацюк О.І., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до філіалу Концерну «Міські теплові мережі» Шевченківського району про визнання технічних умов на установку приладів обліку теплової енергії законними, надання права користування ними, припинення незаконних дій, відшкодування моральної та матеріальної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась з позовом до філії Концерну «Міські теплові мережі» Шевченківського району, в якому просить визнати технічні умови на установку приладів обліку теплової енергії, видані у 2005 році, законними, надати право позивачеві користуватися ними, припинити незаконні дії відповідача, відшкодувати моральну шкоду та матеріальні збитки в сумі 6000 гривень, а також судовий збір та витрати, пов'язані з розглядом справи.

Згідно ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити ім'я (найменування) позивача і відповідача; позовні вимоги, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує вимоги.

Стаття 11 ЦПК України вказує, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Таким принцип узгоджується з обовязком позивача, встановленим ст. 119 ЦПК України, зазначити в позовній заяві зміст позовних вимог та виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Як вбачається зі змісту ст. ст. 33, 36, 119 ЦПК України на позивача покладено обов'язок визначати відповідача у справі.

Стаття 30 ЦПК України визначає, що сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Стаття 80 ЦК України вказує, що юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку.

Відповідно до ст. 95 ч. 1, 3 ЦК України вілією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій. Філії та представництва не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення.

Однак, позивачем позов предявлено до філії Концерну «Міські теплові мережі», яка юридичною особою не являється та відповідачем по справі бути не може.

Крім того, позивач не вказує, які саме незаконні дії просить припинити та у який саме спосіб, а також не вказує яким саме чином та якою саме особою належить відшкодувати моральну та матеріальну шкоду, а також судовий збір та витрати, пов'язані з розглядом справи.

Пунктом 13 постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» визначено, що резолютивна частина рішення суду повинна мати вичерпні, чіткі, безумовні й такі, що випливають зі встановлених фактичних обставин, висновки по суті розглянутих вимог і залежно від характеру справи давати відповіді на інші питання, зазначені у статтях 215 - 217 ЦПК. У ній, зокрема, має бути зазначено, конкретні дії, які відповідач повинен вчинити та на чию користь, або інший передбачений законом спосіб захисту порушеного права. З метою запобігання виникненню неясності при виконанні рішення у його резолютивній частині зазначається точне та повне найменування юридичної особи, прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, відносно яких суд вирішив питання.

Таким чином, позивач повинен визначити відповідача по справі фізичну або юридичну особу, зазначити найменування або прізвище, ім'я та по батькові особи, щодо якої ставить позовні вимоги в тій частині позовної заяви, де сформульовані такі вимоги, а саме вказати які саме вимоги заявлені до кожної особи.

Стаття 6 ч. 3 Закону України «Про судовий збір» № 3674 від 08.07.2011 року вказує, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Пунктом 26 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» зазначено, що до оформлення платіжних документів, на підставі яких перераховуються суми судового збору застосовуються загальні правила згідно з вимогами Закону України від 05 квітня 2001 року N 2346-III "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" і відповідних нормативно-правових актів Національного банку України. Платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір.

Позивачем одночасно заявлено вимоги як майнового характеру, так і немайнового характеру, однак, до позовної заяви додано дві квитанції про сплату судового збору в сумі 121,8 гривень кожна, які не містять вказівки про те, що судовий збір сплачений за подання саме цієї позовної заяви.

Крім того, одна з квитанцій датована 13.08.2014 року, тож вочевидь не стосується позовної заяви, яка подана ОСОБА_1 у червні 2015 року.

Таким чином, додані до позовної заяви квитанції не підтверджують сплату судового збору в установленому порядку.

Згідно зі ст. 121 ЦПК України позовна заява, подана без додержання вимог ст. ст. 119, 120 ЦПК України, залишається без руху.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовна заява не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України.

Для усунення недоліків позивачеві необхідно надати уточнену позовну заяву, в якій чітко визначити фізичну або юридичну особу, до якої заявляються позовні вимоги, вказавши місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку кожного з відповідачів, а в частині позовної заяви, де сформульовані позовні вимоги, зазначити найменування або прізвище, ім'я та по батькові кожної особи, щодо якої заявлено позовні вимоги по кожній з вимог, уточнити позовні вимоги, вказавши які саме дії та якої саме особи вона просить припинити, в який саме спосіб та якою саме особою повинні бути відшкодовані матеріальна та моральна шкода, сплатити судовий збір за позовні вимоги майнового та немайнового характеру окремо (243,60 гривень та 243,60 гривень або разом 487,2 гривень), надати суду оригінали платіжних документів (платіжного документу) з зазначенням того по які саме справі та за подання якої саме заяви сплачений судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись ст. 121 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до філіалу Концерну «Міські теплові мережі» Шевченківського району про визнання технічних умов на установку приладів обліку теплової енергії законними, надання права користування ними, припинення незаконних дій, відшкодування моральної та матеріальної шкоди залишити без руху.

Надати позивачеві для усунення вищезазначених недоліків триденний строк з моменту отримання ухвали суду, інакше заяву вважати неподаною і повернути позивачеві.

Надіслати копію ухвали позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Дацюк