Справа № 304/100/15-ц
У Х В А Л А

Іменем України

15 квітня 2015 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Закарпатської області в складі:

судді-доповідача - Джуги С.Д.,

суддів - Боднар О.В., Кеміня М.П.

при секретарі: Маринець Д.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах якого діє ОСОБА_3 на ухвалу Перечинського районного суду Закарпатської області від 12 лютого 2015 року про видачу дублікату виконавчого листа, -

в с т а н о в и л а :

У січні 2015 року начальник відділу ДВС Перечинського РУЮ звернувся до Перечинського районного суду із заявою про видачу дублікату виконавчого листа №2-364/10 про стягнення солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованості в сумі 58 058,52 грн.

Ухвалою Перечинського районного суду Закарпатської області від 12 лютого 2015 року дану заяву задоволено. Видано дублікат виконавчого листа за рішенням Перечинського районного суду від 09.11.2010 року про стягнення солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованості в сумі 58 058,52 грн. та судових витрат.

Не погоджуючись з даною ухвалою ОСОБА_2 подав на неї апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу про відмову в задоволенні заяви. На обґрунтування скарги посилається на порушення судом норм процесуального права.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді, пояснення представника ОСОБА_2, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає що така підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 370 ЦПК України замість втраченого оригіналу виконавчого листа або судового наказу суд, який видав виконавчий лист або судовий наказ, має право за заявою стягувача або поданням державного виконавця видати його дублікат. Право державного виконавця на звернення до суду із заявою поро видачу дубліката виконавчого листа передбачено також п.8. ч.3 ст.11 ЗУ «Про виконавче провадження».

З матеріалів справи вбачається, що 27.01.2011 року Перечинським районним судом видано виконавчий лист №2-364/10 про солідарне стягнення з ОСОБА_4 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованості в сумі 58 058,53 грн. та судових витрат (а.с.4).

Постановою старшого державного виконавця відділу ДВС Перечинського РУЮ від 28.04.2012 року даний виконавчий лист повернуто стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» (а.с.3,6).

Державний виконавець звернувся до суду із заявою про видачу дублікату даного виконавчого листа мотивуючи це тим, що виконавчий лист був втрачений при пересилці.

Задовольняючи заяву державного виконавця суд першої інстанції виходив з того, що наявні підстави, передбачені ст. 370 ЦПК України, для видачі дублікату виконавчого листа.

Однак з таким висновком суду першої інстанції не може погодитись колегія суддів, зважаючи на наступне.

Згідно ст. 1 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Відповідно до ст. 11 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Для цього державному виконавцю надані Законом певні повноваження в тому числі право звертатися до суду із заявою про видачу дублікату виконавчого листа.

Частиною 1 ст. 30 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець провадить виконавчі дії з виконання рішення до завершення виконавчого провадження у встановленому цим Законом порядку, а саме: закінчення виконавчого провадження - згідно із статтею 49 цього Закону; повернення виконавчого документа стягувачу - згідно із статтею 47 цього Закону; повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадовій особі), який його видав, - згідно із статтею 48 цього Закону.

А згідно ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

З аналізу даних норм слідує, що після завершення виконавчого провадження державний виконавець вправі знімати арешт з майна боржника, скасовувати вжиті заходи примусового виконання рішення та проводити лише дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Всі інші виконавчі дії, в тому числі передбачені ч.3 ст.11 ЗУ «Про виконавче провадження», державний виконавець після закінчення виконавчого провадження вчиняти не вправі.

З матеріалів справи вбачається, що постанова державного виконавця від 28.04.2012 року про повернення виконавчого листа не скасовувалася судом чи начальником відділу, як це передбачено ст. 51 ЗУ «Про виконавче провадження», тобто є чинною, а виконавче провадження - завершеним.

За таких обставин державний виконавець не вправі був до відновлення виконавчого провадження звертатися до суду із заявою про видачу дублікату виконавчого листа.

Суд першої інстанції зазначеного не врахував, у зв'язку з чим дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення заяви.

Таким чином, ураховуючи наведене, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про відмову в задоволенні заяви державного виконавця відповідно до вимог п.2 ч.1 ст. 312 ЦПК України, що не перешкоджає стягувачу звернутися з до суду за такою заявою.

Керуючись ст.ст. 307, 312, 314, 315, 370 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах якого діє ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Перечинського районного суду Закарпатської області від 12 лютого 2015 року скасувати та ухвалити по даній справі нову ухвалу, якою у задоволенні заяви начальника відділу Державної виконавчої служби Перечинського районного управління юстиції про видачу дублікату виконавчого листа про солідарне стягнення з ОСОБА_4 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованості в сумі 58 058,53 грн. та судових витрат - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її постановлення і може бути оскаржена в касаційному порядку на протязі двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач

Судді