У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

Ситнік О.М., Євграфової Є.П., Євтушенко О.І.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», треті особи: виконуючий обов'язки директора Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» Мартинишин Галина Йосипівна, голова профспілкового комітету Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» Гулик Олександра Володимирівна, про поновлення на роботі, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Личаківського районного суду м. Львова

від 01 жовтня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області

від 26 березня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом, у якому зазначала, що вона працювала в Обласному комунальному підприємстві Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» (далі - ОКП ЛОР «БТІ та ЕО») на посаді спеціаліста 2 категорії відділу технічної і юридичної інформації. Наказом від 03 лютого 2014 року № 30-к її звільнено з роботи за п. 1 ст. 40 КЗпП України. Вказувала, що вона працювала на даному підприємстві понад 16 років та має на утриманні трьох повнолітніх дітей, які не мають постійних джерел прибутку, та чоловіка, який отримує мінімальну заробітну плату, наказом від 03 жовтня 2013 року їй було присвоєно звання «Ветеран праці ОКП ЛОР «БТІ та ЕО», а тому має переважне право у залишенні на роботі.

Просила поновити її на роботі в ОКП ЛОР «БТІ та ЕО».

Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 01 жовтня

2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 26 березня 2015 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалу суду апеляційної інстанції та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга не може бути задоволена з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи у касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами встановлено, що ОСОБА_4 з 18 вересня 1998 року була призначена на посаду архіваріуса ОКП ЛОР «БТІ та ЕО», згідно з наказом

від 23 квітня 2003 року переведена на посаду спеціаліста 2 категорії відділу технічної і юридичної інформації зазначеного підприємства, що підтверджується копією трудової книжки (а. с. 5-7).

Наказом від 03 лютого 2014 року № 30-к, погодженим з профспілковим комітетом, позивачку було звільнено з посади спеціаліста 2 категорії у зв'язку зі скороченням штату працівників за п. 1 ст. 40 КЗпП України на підставі наказу від 08 листопада 2013 року № 79 «Про зміни в організації виробництва і праці, у тому числі реорганізації, скорочення штату працівників» (а. с. 8).

Згідно з п. 1 ст. 40 КЗпП України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_213/ed_2014_08_07/pravo1/KD0001.html?pravo=1> трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності може бути розірвано власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

У зв'язку з проведенням змін в організації виробництва і праці на ОКП ЛОР «БТІ та ЕО», була скорочена одна посада спеціаліста 2 категорії відділу технічної і юридичної інформації, що сторонами не заперечуються.

Згідно п. 2 ст. 49-4 КЗпП України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_312/ed_2014_08_07/pravo1/KD0001.html?pravo=1> ліквідація, реорганізація підприємств, зміна форм власності або часткове зупинення виробництва, що тягнуть за собою скорочення чисельності або штату працівників, погіршення умов праці, можуть здійснюватися тільки після завчасного надання професійним спілкам інформації з цього питання, включаючи інформацію про причини наступних звільнень, кількість і категорії працівників, яких це може стосуватися, про строки проведення звільнення. Власник або уповноважений ним орган не пізніше трьох місяців з часу прийняття рішення проводить консультації з професійними спілками про заходи щодо запобігання звільненню чи зведенню їх кількості до мінімуму або пом'якшення несприятливих наслідків будь-якого звільнення.

Відповідно до ст. 43 КЗпП України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_257/ed_2014_08_07/pravo1/KD0001.html?pravo=1> розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7 статті 40 <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_213/ed_2014_08_07/pravo1/KD0001.html?pravo=1> і пунктами 2 і 3 статті 41 <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_232/ed_2014_08_07/pravo1/KD0001.html?pravo=1> цього Кодексу <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_232/ed_2014_08_07/pravo1/KD0001.html?pravo=1>, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 19 постанові Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», розглядаючи трудові спори, пов'язані зі звільненням за п. 1 ст. 40 КЗпП <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_213/ed_2014_08_07/pravo1/KD0001.html?pravo=1>, суди зобов'язані з'ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за 2 місяці про наступне вивільнення.

Позивачка була повідомлена адміністрацією установи про наступне звільнення з роботи 14 січня 2014 року за два місяці. При цьому профспілковим комітетом було розглянуто подання адміністрації та надано дозвіл на розірвання трудового договору з позивачем на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_213/ed_2015_03_05/pravo1/KD0001.html?pravo=1>. Крім того, ОСОБА_4 також була повідомлена адміністрацією цієї установи про відсутність вакантних місць на час її звільнення в установі.

У зв'язку з перебування позивачки станом на 14 січня 2014 року на лікарняному, її було звільнено з роботи за п. 1 ст. 40 КЗпП України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_213/ed_2015_03_05/pravo1/KD0001.html?pravo=1> після виходу з лікарняного - 03 лютого 2014 року.

Також з матеріалів справи вбачається, що за безвідповідальне ставлення до своїх службових обов'язків, позивачку було притягнуто до дисциплінарного стягнення у вигляді догани, і таке на час її звільнення знято не було (а. с. 47).

Згідно з ч. 2 ст. 42 КЗпП України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_239/ed_2014_08_07/pravo1/KD0001.html?pravo=1> при скороченні чисельності чи штату працівників у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам із більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці. При рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації перевага в залишенні на роботі надається особам, у сім'ї яких немає інших працівників із самостійним заробітком, працівником з тривалим безперервним стажем роботи на даному підприємстві.

Отримання дисциплінарного стягнення у вигляді догани свідчить про відсутність переваг, які передбачені ч. 2 ст. 42 КЗпП України.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з яким погодився і апеляційний суд, правильно дійшов висновку про те, що звільнення позивачки було проведено відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП України, а тому підстави для задоволення позову відсутні.

Доводи касаційної скарги на правильність висновків судів не впливають та їх не спростовують.

Згідно ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалені з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судами першої та апеляційної інстанцій при розгляді справи дотримано вимоги закону, у зв'язку з чим колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити, а судові рішення залишити без змін.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Личаківського районного суду м. Львова від 01 жовтня

2014 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 26 березня

2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

Ситнік О.М., Євграфова Є.П., Євтушенко О.І.