У Х В А Л А

30 червня 2015 року м. Київ
Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Григор'євої Л.І.,

Гуменюка В.І., Сімоненко В.М. -,

розглянувши заяву ОСОБА_4, ОСОБА_5 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 квітня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до товариства з обмеженою відповідальністю «Акважитлосервіс» про захист прав споживачів,

встановила:

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 5 лютого 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 25 березня 2015 року, в задоволенні позову ОСОБА_4, ОСОБА_5 відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 квітня 2015 року відмовлено у відкритті касаційного провадження у справі.

У червні 2015 року до Верховного Суду України надійшла заява ОСОБА_4, ОСОБА_5 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 квітня 2015 року з підстав неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, а саме частини 1 статті 638 ЦК України та норм процесуального права - частини 4 статті 10 ЦПК України.

Для прикладу наявності зазначених підстав ОСОБА_4 та ОСОБА_5 посилаються на ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 травня 2015 року, від 14 грудня 2014 року та від 10 грудня 2014 року, в яких на їх думку, зазначені норми права застосовані по-іншому.

У судовому рішенні у справі, про перегляд якої подано заяву, касаційний суд, відмовляючи у відкритті касаційного провадження у справі, погодившись з висновками судів першої та апеляційної інстанцій про відмову в задоволенні позовних вимог, виходив з недоведеності вимог позивачів про стягнення з ТОВ «Акважитлосервіс» безпідставно отриманих коштів та про визнання незаконними дій ТОВ «Акважитлосервіс» стосовно встановлення в договорах на відшкодування витрат з утримання паркінгу необґрунтованої вартості комунальних послуг щодо утримання паркінгу.

У той самий час із наданих для порівняння ухвалах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 травня 2015 року в справі про визнання укладеним договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, від 24 грудня 2014 року в справі про укладення договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, від 10 грудня 2014 року в справі про визнання договору укладеним та стягнення боргу за спожиту товарну продукцію та за зустрічним позовом про зобов'язання укласти договір на послуги з централізованого теплопостачання вбачається, що вони ухвалені у справах за наявності інших фактичних обставин, з іншим предметом позову, ніж у справі, судове рішення в якій просять переглянути заявники, тому вказані судові рішення не є прикладом неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах та неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права - при оскарженні судового рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Відповідно до статті 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана виключно з підстав: неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах; неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права - при оскарженні судового рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі або яке прийнято з порушенням правил підсудності або встановленої законом компетенції судів щодо розгляду цивільних справ; встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов'язань при вирішенні даної справи судом; невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

Із огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що наведені у заяві ОСОБА_4, ОСОБА_5 доводи не вказують на неоднакове застосування судами касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах та норм процесуального права - при оскарженні судового рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі, а тому в допуску справи до провадження необхідно відмовити.

Керуючись статтями 355, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

ухвалила:

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 квітня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до товариства з обмеженою відповідальністю «Акважитлосервіс» про захист прав споживачів відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Л.І. Григор'єва

В.І. Гуменюк

В.М. Сімоненко