Справа № 346/1651/15-ц
Провадження № 22-ц/779/1234/2015
Головуючий у 1 інстанції Обідняк В. Д.
Суддя-доповідач Девляшевський В.А.
У Х В А Л А

02 червня 2015 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Девляшевського В.А.,

суддів: Васильковського В.М., Меленко О.Є.,

секретаря Яковин М.Я.,

з участю: представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2 про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 на ухвалу Коломийського міськрайонного суду від 27 квітня 2015 року, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 27 квітня 2015 року зустрічну позовну заяву представника ОСОБА_2 до ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» про захист порушеного права як споживача фінансових послуг та визнання кредитного договору недійсним залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

На дану ухвалу, представник ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, у якій вказує на те, що судом безпідставно залишено зустрічний позов ОСОБА_2 без руху з підстав несплати судового збору, оскільки вважає, що за подання позовної заяви такого характеру він звільнений від сплати судового збору на підставі п.7 ч.1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір». Представник апелянта не погоджується із висновком суду по те, що дія ЗУ «Про захист прав споживачів» поширюється до моменту укладення договору споживача з банком, а не після такого укладення, оскільки згідно із офіційним тлумаченням Конституційного Суду України від 10.11.2011 року статус споживача у особи у відносинах з банком не припиняється датою укладення договору про споживчий кредит. Посилаючись на вищенаведене, а також на те, що даною ухвалою суд першої інстанції відмовляє йому в доступі до правосуддя, просить її скасувати, а справу направити для продовження її розгляду.

Представник ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в судове засідання не з'явився з невідомих причин, хоч судове повідомлення було вручено завчасно. Отже, є правові підстави для розгляду справи у його відсутності.

В судовому засіданні представник ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримав з мотивів, викладених у ній.

Згідно п.9 частини 1 ст.293, ч.1 ст.303 ЦПК України колегією суддів переглядається законність та обґрунтованість оскарженої ухвали тільки в частині зобов'язання позивача до оплати його зустрічної позовної заяви судовим збором і в межах доводів апеляційної скарги.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення представника апелянта, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

В п.6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" зазначено, що згідно із ст.5 Закону №3674-У1 визначено пільги щодо сплати судового збору, відповідно до якої від його сплати звільняються позивачі за подання окремих позовів, а також деякі категорії осіб, визначені законом, незалежно від виду позову.

В п.7 названої постанови Пленуму ВССУ вказано, що скільки стаття 5 Закону України №3674-У1 не містить вичерпного переліку пільг щодо сплати судового збору, то при визначенні таких пільг слід керуватися іншим законодавством України, зокрема статтею 22 Закону України від 22 травня 1991 року №1023-Х11 "Про захист прав споживачів".

Частиною 3 ст.22 Закону України від 22 травня 1991 року №1023-Х11 "Про захист прав споживачів" передбачено, що споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав.

Конституційний Суд України в своєму рішенні від 10 листопада 2011 року роз'яснив, що положення Закону України "Про захист прав споживачів" від 12 травня 1991 року №1023-Х11 з наступними змінами у взаємозв'язку з положеннями ч.4 статті 42 Конституції України треба розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору.

Суддя суду першої інстанції, зобов'язуючи ОСОБА_2 своєю ухвалою оплатити судовим збором зустрічну позовну заяву про визнання недійсним кредитного договору, вважав, що дія Закону України "Про захист прав споживачів" поширюється тільки на правовідносини, які відбулись між споживачем та банківською установою до укладення договору. Однак, при цьому ним не враховано наведених вище роз'яснень Конституційного Суду України, які є обов'язковими.

Оскільки оскаржена ухвала в частині зобов'язання ОСОБА_2 до сплати судового збору не являється законною і обгрунтованою, то вона в зазначеній частині не може бути залишена без змін.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 303; 307; 312; 313; 314; 319 ЦПК України, колегія суддів -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу судді Коломийського міськрайонного суду від 27 квітня 2015 року в даній справі в частині зобов'язання ОСОБА_2 до оплати судовим збором його зустрічної позовної заяви скасувати.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення, і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий В.А. Девляшевський

Судді: В.М.Васильковський

О.Є.Меленко