Справа № 202/5541/14-ц
Провадження № 2-з/0202/76/2015
УХВАЛА

06 квітня 2015 року м. Дніпропетровська

Суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська Слюсар Л.П. розглянувши клопотання ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики ,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська знаходилася цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики в сумі 397320 гривень.

16 червня 2014 року від позивача ОСОБА_1 (зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) через канцелярію суду надійшло клопотання про забезпечення позову, а саме просив: накласти арешт (заборону відчужувати будь-яким шляхом) на нерухоме майно відповідача житлову квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18 червня 2014 року клопотання ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі задоволено та накладено арешт на житлову квартиру №25, яка знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Косіора будинок №24, яка належить на праві власності ОСОБА_2, яка проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2 ідентифікаційний номер НОМЕР_2 та заборонено ОСОБА_2 відчужувати її будь-яким способом .

Ухвалою колегії суддів судової палати по цивільним справам апеляційного суду Дніпропетровської області від 16 березня 2015 року ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18 червня 2014 року скасовано і передано питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Згідно ст.ст. 151, 152 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття відповідних заходів може у подальшому утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду, та може застосовуватися зокрема шляхом заборони вчиняти певні дії.

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13 березня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені частково: стягнуто із ОСОБА_2 (АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) на користь ОСОБА_1 борг за договором позики в розмірі 132000 гривень 00 коп., пеню у розмірі 61000 грн.00 коп. та судові втрати по справі у розмірі 1930 грн. 00 коп., а всього 194930 грн. 00 коп.( Сто девяносто чотири тисячі девятсот тридцять гривень 00 коп.). Рішення не оскаржувалося та набрало законної сили.

Виходячи із вищевикладеного, оскільки забезпечення позову допускається під час розгляду справи, а розгляд цивільної справи закінчився, тому не вбачаю законних підстав для задоволення клопотання про забезпечення позову та вимушена в задоволені клопотання про забезпечення позову відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 151-153 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволені клопотання ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції, шляхом подачі у 5-ти денний строк з дня її проголошення апеляційної скарги.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Л.П. Слюсар