Ухвала

іменем україни

08 липня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Касьяна О.П.,

суддів: Амеліна В.І., Карпенко С.О.,

Остапчука Д.О., Савченко В.О.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до державного підприємства «Придніпровська залізниця» в особі відокремленого структурного підрозділу «Запорізька дирекція залізничних перевезень», третя особа - управління Служби безпеки України у Запорізькій області, про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, за касаційною скаргою державного підприємства «Придніпровська залізниця» на рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 18 липня 2013 року та рішення апеляційного суду Запорізької області від 11 червня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до суду з указаним позовом, у якому, уточнивши позовні вимоги, просив визнати незаконним та скасувати наказ відокремленого структурного підрозділу «Запорізька дирекція залізничних перевезень» Державного підприємства «Придніпровська залізниця» (далі - ВСП «Запорізька дирекція залізничних перевезень» ДП «Придніпровська залізниця») від 18 грудня 2012 року № 824/ОС, поновити його на посаді начальника спеціального сектору дирекції у ВСП «Запорізька дирекція залізничних перевезень» ДП «Придніпровська залізниця», стягнути з відповідача заробітну плату за час вимушеного прогулу в сумі 36 319 грн 14 коп. та моральну шкоду в розмірі 50 000 грн. Свої вимоги обґрунтовував тим, що з лютого 2007 року працював начальником спеціального сектору ВСП «Запорізька дирекція залізничних перевезень» ДП «Придніпровська залізниця». Управлінням СБУ у Запорізькій області у 2007 році йому був наданий допуск до державної таємниці. Наказом від 18 грудня 2012 року № 842/ОС, у зв'язку із скасуванням доступу до державної таємниці, його було звільнено з роботи за п. 2 ст. 40 КЗпП України. Посилаючись на те, що його звинуватили в порушенні правил збереження державної таємниці, якого він не вчиняв, а також на те, що при звільненні не були запропоновані посади, які б відповідали його освіті та рівню кваліфікації, просив позов задовольнити.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 18 липня 2013 року позов задоволено частково.

Визнано незаконним та скасовано наказ ВСП «Запорізька дирекція залізничних перевезень» ДП «Придніпровська залізниця» від 18 грудня 2012 року № 824/ОС.

Поновлено ОСОБА_3 на посаді начальника спеціального сектору дирекції відокремленого структурного підрозділу «Запорізька дирекція залізничних перевезень» ДП «Придніпровська залізниця».

Стягнуто з ДП «Придніпровська залізниця» в особі ВСП «Запорізька дирекція залізничних перевезень» на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 36 319 грн 14 коп. за вирахуванням податку на прибуток і інших обов'язкових платежів.

Стягнуто з ДП «Придніпровська залізниця» в особі ВСП «Запорізька дирекція залізничних перевезень» на користь ОСОБА_3 1 000 грн у відшкодування моральної шкоди.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 20 листопада 2013 року рішення районного суду змінено в частині визначення розміру стягуваної суми середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу та зменшено її до 34 424 грн 29 коп.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 березня 2014 року рішення апеляційного суду скасовано та справу направлено на новий розгляд до апеляційного суду.

Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 11 червня 2014 року рішення районного суду змінено в частині визначення розміру стягуваної суми середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу та зменшено її до 34 424 грн 29 коп.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ДП «Придніпровська залізниця» просить скасувати зазначені судові рішення та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 324 ЦПК України <nau://ukr/1618-15|st324> підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Судами установлено, що ОСОБА_3 працював на посаді начальника спеціального сектору ВП «Запорізька дирекція залізничних перевезень» ДП «Придніпровська залізниця» з 23 лютого 2007 року.

У період роботи ОСОБА_3 мав допуск до державної таємниці.

Розпорядженням управління Служби безпеки України в Запорізькій області від 03 жовтня 2012 року №117 допуск до державної таємниці ОСОБА_3 було скасовано.

09 жовтня 2012 року такий доступ було скасовано наказом начальника Запорізької дирекції № 668/ОС та наказом № 842/ОС ОСОБА_3 звільнений із займаної посади на підставі п. 2 ст. 40 КЗпП України у зв'язку із скасуванням допуску до державної таємниці.

Також з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 двічі пропонувались посади на ДП «Придніпровська залізниця» на переведення, зокрема, 16 жовтня 2012 через відсутність позивача на робочому місці (у зв'язку з перебуванням на лікарняному) йому було направлено лист від 16 жовтня 2012 року № 346/К з пропозиціями вакантних місць на Придніпровській залізниці та переліком посад; 22 жовтня 2012 року та 07 листопада 2012 року позивача було ознайомлено під розпис та надано пропозиції з переліком вакантних місць на Придніпровській залізниці (т.2, а.с. 13 - 16, а.с. 17 - 20).

Від запропонованих посад ОСОБА_3 відмовився, про що свідчить акт (т.2, а.с. 25) та лист від 29 листопада 2012 року (т.1, а.с.36).

Згідно з п. 2 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, може бути розірваний власником або уповноваженим ним органом у разі виявлення невідповідності працівника займаній посаді або виконуваній роботі внаслідок недостатньої кваліфікації або стану здоров'я, які перешкоджають продовженню даної роботи, також у разі відмови у наданні допуску до державної таємниці або скасування допуску до державної таємниці, якщо виконання покладених на нього обов'язків вимагає доступу до державної таємниці.

Під час розгляду справи, судами установлено, що розпорядженням управління СБУ в Запорізькій області № 43Д від 04 квітня 2013 року скасовано розпорядження управління СБУ у Запорізькій області № 117Д від 03 жовтня 2012 року про скасування допуску до державної таємниці з посиланням на недостовірність даних ДП «Придніпровська залізниця» стосовно порушення ОСОБА_3 законодавства про державну таємницю.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 09 грудня 2013 року, яка набрала законної сили, відмовлено у задоволенні позову ДП «Придніпровська залізниця» про визнання розпорядження управління СБУ в Запорізькій області № 43Д від 04 квітня 2013 року неправомірним.

З огляду на зазначене, встановивши фактичні обставини справи, дослідивши надані сторонами докази в їх сукупності, правильно визначивши, які правовідносини випливають із встановлених обставин справи, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про те, що звільнення позивача ґрунтувалося на розпорядженні про скасування допуску до державної таємниці, яке було скасовано через його неправомірність, а отже звільнення позивача з підстав, передбачених п. 2 ст. 40 КЗпП України, не можна вважати законним.

Статтею 337 ЦПК України <nau://ukr/1618-15|st337> визначено, що суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Наведені в скарзі доводи не відносяться до тих підстав, з якими процесуальне законодавство пов'язує можливість прийняття рішення щодо скасування або зміни оскаржуваних судових рішень.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи касаційної скарги про неправильне застосування судами матеріального права і порушення норм процесуального права безпідставні.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу державного підприємства «Придніпровська залізниця» відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 18 липня 2013 року в незміненій при апеляційному перегляді частині та рішення апеляційного суду Запорізької області від 11 червня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.П. КасьянГоловуючий
Судді:В.І. Амелін С.О. Карпенко Д.О. Остапчук В.О. СавченкоСудді: В.І. Амелін