АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1125/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 7 Орел С. І.
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоКорнієнко Н. В.
суддівГончар Н. І. , Ювшина В. І.
при секретаріНаконечній М.М.,

з участю: прокурорів Ситника Т.А., Архипенко В.О.,

представника ОСОБА_6 ОСОБА_7,

представника ОСОБА_8 ОСОБА_9,

представника Коробівської с/ради Чугая М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7 на рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 17 березня 2015 року по справі за позовом Золотоніського міжрайонного прокурора в інтересах держави до Коробівської сільської ради, ОСОБА_8, ОСОБА_6 про визнання незаконним та скасування рішення, визнання недійсним державного акту на право приватної власності на земельну ділянку та зобов'язання повернути земельну ділянку, -

в с т а н о в и л а :

29 травня 2014 року Золотоніський міжрайонний прокурор звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що рішенням Коробівської сільської ради №35-3/У від 18.03.2010 ОСОБА_8 надано дозвіл на виготовлення проектно-технічної документації із землеустрою для оформлення права власності на земельну ділянку площею 0,0820 га для ведення садівництва в с. Кедина Гора, Золотоніського району, Черкаської області.

Рішенням Коробівської сільської ради № 2-2/УІ від 21.12.2010 "Про затвердження проектної та технічної документації із землеустрою щодо відведення земельних ділянок та складання документів, що посвідчує право власності на земельну ділянку" затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0820 га та надано земельну ділянку у власність ОСОБА_8 для ведення садівництва за рахунок земель запасу в межах с. Кедина Гора, Коробівської сільської ради, Золотоніського району, Черкаської області.

На підставі вищевказаного рішення 17.03.2011 року міськрайонним управлінням Держкомзему у м. Золотоноша та Золотоніському районі Черкаської області видано державний акт на право власності ОСОБА_8 на вищевказану земельну ділянку.

В порушення вимог постанови Кабінету Міністрів України № 1420 від 23.12.2009 року "Деякі питання реалізації статті 186-1 Земельного кодексу України", ст. 186-1 Земельного кодексу України та п. 14, 15 Положення про Комісію, затвердженого розпорядженням Золотоніської районної державної адміністрації № 36 від 30.01.2010 року вказаний проект, без номера та дати з підробленим підписом головного спеціаліста Державного управління охорони навколишнього природного середовища Черкаської області - погоджено без згоди та участі органу Мінприроди. Даний факт підтверджується і ухвалою Золотоніського міськрайонного суду від 06.12.2013 року по справі про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_11, який перебував з жовтня 2009 року по липень 2010 року на посаді начальника міськрайонного управління Держкомзему у м. Золотоноша та Золотоніському районі, підозрюваного за ч. 1 ст. 364 КК України.

Враховуючи вказане, ОСОБА_8 зобов'язаний повернути спірну земельну ділянку до земель запасу Коробівської сільської ради в межах с. Кедина Гора, Золотоніського району.

10 жовтня 2014 року Золотоніський міжрайонний прокурор заявив клопотання про залучення до справи співвідповідача ОСОБА_6, яка придбала спірну земельну ділянку у ОСОБА_8 на підставі договору купівлі-продажу від 11 квітня 2014 року.

Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду від 10 жовтня 2014 року залучено в якості співвідповідача ОСОБА_6.

10 жовтня 2014 року Золотоніський міжрайонний прокурор подав до суду заяву про уточнення позовних вимог та остаточно просив суд:

- визнати незаконним та скасувати рішення сесії Коробівської сільської ради № 2-2/УІ від 21.12.2010 року «Про затвердження проектної та технічної документації із землеустрою щодо відведення земельних ділянок»;

- визнати недійсним державний акт на право власності ОСОБА_8 на земельну ділянку площею 0,0820 га серії НОМЕР_1;

- зобов'язати ОСОБА_6 повернути земельну ділянку площею 0,0820 га (кадастровий номер НОМЕР_2) до земель запасу Коробівської сільської ради, Золотоніського району Черкаської області шляхом скасування реєстрації об'єкту нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 17 березня 2015 року позовні вимоги Золотоніського міжрайонного прокурора задоволено повністю.

Вирішено визнати незаконним та скасувати рішення сесії Коробівської сільської ради № 2-2/УІ від 21.12.2010 року «Про затвердження проектної та технічної документації із землеустрою щодо відведення земельних ділянок».

Визнано недійсним державний акт на право власності ОСОБА_8 на земельну ділянку площею 0,0820 га серії НОМЕР_1.

Зобов'язано ОСОБА_6 повернути земельну ділянку площею 0,0820 га (кадастровий номер НОМЕР_2) до земель запасу Коробівської сільської ради, Золотоніського району, Черкаської області шляхом скасування реєстрації об'єкту нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Вирішено питання про судовий збір.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_6, посилаючись на порушення норм матеріального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників судового розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено, що рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Ухвалене судове рішення зазначеним вимогам закону відповідає лише частково.

Прокурор звернувся до суду з позовом в інтересах держави, вважаючи, що вилучення спірної земельної ділянки з державної власності відбулося з порушенням закону, а тому просив визнати незаконним і скасувати як рішення сесії Коробівської сільської ради, так і державний акт на право власності на земельну ділянку, який одержаний на підставі незаконного рішення.

Задовольняючи позов прокурора, суд виходив з того, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі і в межах повноважень та у способи, передбачені Конституцією та законами України.

Встановлено, що рішенням Коробівської сільської ради № 35-3/У від 18.03.2010 року ОСОБА_8 надано дозвіл на виготовлення проектно-технічної документації із землеустрою щодо оформлення права власності на земельну ділянку площею 0,0820 га для ведення садівництва в с. Кедина Гора, Золотоніського району, Черкаської області (а.с. 9).

Згідно рішення Коробівської сільської ради № 2-2/УІ від 21.12.2010 року "Про затвердження проектної та технічної документації із землеустрою щодо відведення земельних ділянок та складання документів, що посвідчує право власності на земельну ділянку" затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0820 га та надано земельну ділянку у власність ОСОБА_8 для ведення садівництва за рахунок земель запасу в межах села Кедина Гора, Коробівської сільської ради, Золотоніського району, Черкаської області (а.с. 10).

На підставі вищевказаного рішення 17.03.2011 року міськрайонним управлінням Держкомзему у м. Золотоноша та Золотоніському районі Черкаської області видано державний акт на право власності ОСОБА_8 на земельну ділянку 0,0820 га, серії НОМЕР_1 та присвоєно кадастровий номер НОМЕР_2 (а.с. 37).

Відповідно до частини першої та другої статті 116 ЗК України, громадяни і юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом (частина перша статті 126 ЗК України).

Таким чином, державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. У спорах, пов'язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки.

Проте, як встановлено в судовому засіданні, в порушення вимог постанови Кабінету Міністрів України № 1420 від 23.12.2009 року та п.п. 14,15 Положення про Комісію з розгляду питань, пов'язаних з наданням дозволу на розроблення та погодження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок (далі Комісії), затвердженого розпорядженням Золотоніської районної державної адміністрації №36 від 30.01.2010 року, вказаний проект, без номера та дати з підробленим підписом головного спеціаліста Державного управління охорони навколишнього природного середовища Черкаської області, погоджено без згоди та участі органу Мінприроди.

По даному факту було відкрито кримінальне провадження, згідно якого ОСОБА_13 підозрювався в тому, що він, як голова Комісії, провів її засідання 08.07.2010 року, на якому було погоджено проекти землеустрою щодо відведення в тому числі і земельної ділянки площею 0,0820 га ОСОБА_8 в межах с.Кедина Гора, Золотоніського району, Черкаської області за відсутності представника органу Мінприроди - головного спеціаліста Державного управління охорони навколишнього природного середовища Черкаської області Кобзаря Віктора Яковича, участь якого у засіданні Комісії є обов'язковою, згідно з п. 15 Положення про Комісію.

Дії ОСОБА_13 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.364 КК України .

Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду від 06.12.2013 року ОСОБА_13 звільнено від кримінальної відповідальності на підставі п.2 ч.1 ст.49 КК України - в зв'язку з закінченням на момент розгляду справи судом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, передбачених для відповідної категорії кримінальних правопорушень.

Разом з тим, ОСОБА_13 свою вину у вчиненому визнав повністю, щиро розкаявся та просив суд кримінальне провадження закрити та звільнити його від кримінальної відповідальності з названих вище підстав.

Таким чином, наявний проект землеустрою щодо відведення ОСОБА_8 земельної ділянки розроблений та затверджений з порушенням встановленого законом порядку. Отже, в погодженні вказаного проекту мало бути відмовлено, оскільки відповідно до п.3 ч.8 ст.118 ЗК України, невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів - є підставою відмови у погодженні проекту.

З цих підстав рішення Коробівської сільської ради №2-2/УІ від 21.12.2010 року «Про затвердження проектної та технічної документації із землеустрою щодо відведення земельних ділянок та складання документів, що посвідчує право власності на земельні ділянки» ухвалено з порушенням законодавства і зокрема вимог ст.118 ЗК України.

Тому суд першої інстанції вірно задовольнив позовні вимоги в цій частині, визнавши незаконним вказане рішення та скасувавши його.

Таким чином, ОСОБА_8 видано Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,0820 га. на підставі незаконного рішення Коробівської сільської ради від 21.12.2010 року №2-2/VІ.

Частиною 1 ст. 155 ЗК України передбачено, що у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Визнання недійсними державних актів на право власності вважається законним, належним та окремим способом поновлення порушених прав у судовому порядку.

Отже, враховуючи, що державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 17.03.2011 року, виданий ОСОБА_8 з порушенням вимог чинного законодавства, такий акт повинен бути визнаний недійсним.

Тому і в цій частині рішення суду є законним і обгрунтованим.

В судовому засіданні також встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки від 11.04.2014 року ОСОБА_8 продав, а ОСОБА_6 придбала земельну ділянку площею 0,0820 га, з кадастром номером НОМЕР_2 (а.с. 152-153).

Відповідно до інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 27731206 від 06.10.2014 року, вищевказаний договір зареєстрований в Державному реєстрі речових прав не нерухоме майно за індексним номером: 12367272 від 11.04.2014 року (а.с. 145-146).

Звертаючись до суду 10.10.2014 року з заявою про уточнення позовних вимог прокурор поставив перед судом питання про зобов'язання ОСОБА_6 повернути земельну ділянку площею 0,0820 га до земель запасу Коробівської сільської ради, Золотоніського району, Черкаської області, шляхом скасування реєстрації об'єкту нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. При цьому прокурор подав клопотання про залучення ОСОБА_6 як співвідповідача по справі.

Суд першої інстанції також задовольнив зазначені вимоги.

Між тим, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду в цій частині є незаконним, таким, що ухвалене з порушенням як норм матеріального так і норм процесуального права та підлягає скасуванню з наступних підстав.

Ставлячи питання про зобов'язання ОСОБА_6 повернути земельну ділянку, позивач посилається на норми ст. ст. 216 та 388 ЦК України.

Відповідно до ст. 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Проте, в даному випадку, за вказаною нормою ЦК суд не вправі зобов'язати ОСОБА_6 повернути земельну ділянку, оскільки Державний акт на земельну ділянку, який суд визнав недійсним, виданий на ім'я ОСОБА_8 Тому наслідки в зв'язку з визнанням його недійсним, відповідно до положень ст. 216 ЦК, не можуть наступити для іншої особи (для ОСОБА_6), крім ОСОБА_8

Так, статтею 393 ЦК України передбачено, що правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Власник майна, права якого порушені внаслідок видання правового акта органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, має право вимагати відновлення того становища, яке існувало до видання цього акта. У разі неможливості відновлення попереднього становища власник має право на відшкодування майнової та моральної шкоди.

Відповідно до ст. 330 ЦК України - якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього.

Відповідно до ст. 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

В судовому засіданні не встановлено, що ОСОБА_6 знала чи могла знати про те, що ОСОБА_8 не мав права продавати земельну ділянку, яку вона в нього придбала. Тобто, вона є добросовісним набувачем.

Відповідно до положень ч.1 ст. 303 ЦПК, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Проте, як вбачається з заяви про уточнення позовних вимог від 10.10.2014 року, хоча прокурор і посилався на норми ст.388 ЦК України, але питання про витребування земельної ділянки, відповідно вказаної норми ЦК від набувача ОСОБА_6, прокурором не ставилося. Разом з тим, як зазначено вище, прокурор просив зобов'язати ОСОБА_6 повернути земельну ділянку відповідно до ст. 216 ЦК.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній заяві (заяві) самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Тому і аналіз даному питанню та його вирішення без заявлених вимог про витребування майна не може проводитися в рамках даної справи.

З цих підстав рішення суду в частині про зобов'язання ОСОБА_6 повернути земельну ділянку площею 0,0820 га (кадастровий номер НОМЕР_2) до земель запасу Коробівської сільської ради, Золотоніського району Черкаської області шляхом скасування реєстрації об'єкту нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно - підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову в цій частині, а апеляційна скарга ОСОБА_6 підлягає до часткового задоволення.

Крім того, згідно ухвали Золотоніського міськрайонного суду від 10 жовтня 2014 року, частково задоволено клопотання Золотоніського міжрайонного прокурора про забезпечення позову Золотоніського міжрайонного прокурора в інтересах держави до Коробівської сільської ради, ОСОБА_8, ОСОБА_6 про визнання незаконним та скасування рішення, визнання недійсним державного акту на право приватної власності на земельну ділянку та зобов'язання повернути земельну ділянку шляхом заборони відчуження спірної земельної ділянки площею 0,0820 га.

Під час апеляційного розгляду справи в апеляційній інстанції представник ОСОБА_6 - ОСОБА_7 подав до суду заяву про скасування вказаних заходів забезпечення позову.

Відповідно до положень ч.ч.3, 6 ст.154 ЦПК заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу.

Якщо у задоволенні позову було відмовлено, провадження у справі закрито або заяву залишено без розгляду, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили. Проте суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову.

В даному випадку колегія суддів прийшла до висновку про відмову своїм рішенням Золотоніському міжрайонному прокурору в задоволенні позову в частині про зобов'язання ОСОБА_6 повернути земельну ділянку площею 0,0820 га (кадастровий номер НОМЕР_2) до земель запасу Коробівської сільської ради, Золотоніського району Черкаської області шляхом скасування реєстрації об'єкту нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Тобто, оскільки прокурору колегія відмовляє в задоволенні позову, пред'явленого до ОСОБА_6 щодо повернення земельної ділянки, власником якої вона являється на даний час і будь-які претензії по ній відсутні, тому одночасно з ухваленням судового рішення колегія може скасувати заходи забезпечення позову, задовольнивши заяву апелянта щодо даної обставини.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7 задовольнити частково.

Рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 17 березня 2015 року по справі за позовом Золотоніського міжрайонного прокурора в інтересах держави до Коробівської сільської ради, ОСОБА_8, ОСОБА_6 про визнання незаконним та скасування рішення, визнання недійсним державного акту на право приватної власності на земельну ділянку та зобов'язання повернути земельну ділянку, в частині зобов'язання ОСОБА_6 повернути земельну ділянку площею 0,0820 га (кадастровий номер НОМЕР_2) до земель запасу Коробівської сільської ради, Золотоніського району Черкаської області шляхом скасування реєстрації об'єкту нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, скасувати.

Ухвалити в цій частині нове рішення.

Відмовити Золотоніському міжрайонному прокурору в задоволенні позову в частині зобов'язання ОСОБА_6 повернути земельну ділянку площею 0,0820 га (кадастровий номер НОМЕР_2) до земель запасу Коробівської сільської ради, Золотоніського району Черкаської області шляхом скасування реєстрації об'єкту нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

В решті частини рішення суду залишити без змін.

Скасувати заходи забезпечення позову Золотоніського міжрайонного прокурора в інтересах держави до Коробівської сільської ради, ОСОБА_8, ОСОБА_6 про визнання незаконним та скасування рішення, визнання недійсним державного акту на право приватної власності на земельну ділянку та зобов'язання повернути земельну ділянку, які накладені ухвалою Золотоніського міськрайонного суду від 10 жовтня 2014 року шляхом заборони відчуження спірної земельної ділянки площею 0,0820 га, кадастровий номер НОМЕР_2, що розташована в адміністративних межах Коробівської сільської ради, Золотоніського району, Черкаської області.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий :

Судді :