УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Кузнєцова В.О., Ізмайлової Т.Л., Мостової Г.І., -
розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, виконавчого комітету Конюшківської сільської ради Рогатинського району, треті особи: ОСОБА_7, державний нотаріус Рогатинської районної державної нотаріальної контори, про визнання недійсними рішень Конюшківської сільської ради Рогатинського району, визнання недійсним свідоцтва про право власності на житловий будинок, визнання недійсним договору дарування житлового будинку, скасування державних актів на право власності на земельні ділянки, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, визнання права власності на частину майна колгоспного двору та за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_5 про визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним та визнання права власності на половину домоволодіння, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 08 квітня 2014 року та рішення колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Івано-Франківської області від 25 лютого 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2012 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_6, виконавчого комітету Конюшківської сільської ради Рогатинського району, з урахуванням уточнених позовних вимог просила суд визнати недійсним рішення виконкому Конюшківської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області від 14 жовтня 1999 року в частині надання дозволу ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на оформлення права власності на будинок за адресою: АДРЕСА_1; визнати недійсним свідоцтво про право власності на будинок в с. Конюшки Рогатинського району Івано-Франківської області, видане 05 лютого 2000 року виконавчим комітетом Конюшківської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області на підставі рішення виконавчого комітету Конюшківської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області від 14 жовтня 1999 року; визнати незаконним поділ будинку АДРЕСА_1 на два окремих господарства з присвоєнням окремих номерів ‒ АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3; визнати недійсним договір дарування від 23 квітня 2008 року, відповідно до якого ОСОБА_5 подарувала половину вказаного будинку ОСОБА_6; визнати недійсним рішення Конюшківської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області від 16 січня 2011 року про передачу безоплатно у власність ОСОБА_6 земельної ділянки загальною площею 0,3543 га, з них 0,1628 га під будівлями і дворами та 0,1915га - рілля; визнати недійсними державні акти на право власності на земельні ділянки серії НОМЕР_1 ‒ 0,1628 га ‒ для індивідуального житлового будівництва та серії НОМЕР_2 ‒ 0,1915 га ‒ для ведення особистого селянського господарства, видані ОСОБА_6, та скасувати їх державну реєстрацію в органах земельного кадастру; визнати майном колгоспного двору житловий будинок 1960 року побудови загальною площею 42,3 кв. м, житловою ‒ 32,8 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3, з відповідними будівлями та спорудами, інвентаризаційною вартістю 68 841 грн, житловий будинок 1982 року побудови загальною площею 164 кв. м, житловою площею 63,7 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, з відповідними будівлями та спорудами, інвентаризаційною вартістю 100 161 грн; визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 16 лютого 2012 року, видане ОСОБА_6 державним нотаріусом Рогатинської районної державної нотаріальної контори Андрейків Т.В. та зареєстроване в реєстрі за № 272, в частині спадкування 1/4 частини житлового будинку 1960 року побудови, загальною площею 42,3 кв. м, житловою ‒ 32,8 кв. м, з належними до нього будівлями та спорудами, який розташований по АДРЕСА_3; виключити 5/7 частини вказаного житлового будинку 1960 року побудови із спадкової маси, що входить до складу спадщини, яка відкрилась ІНФОРМАЦІЯ_1 після смерті прабабусі ОСОБА_11 та ІНФОРМАЦІЯ_2 ‒ після смерті батька ОСОБА_12; визнати за ОСОБА_4 право власності на 1/7 частини майна колгоспного двору, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3; визнати, що на день смерті ОСОБА_11, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1, їй належало 1/7 частини майна колгоспного двору, як члену колгоспного двору і яке складалося із 1/7 частини житлового будинку 1960 року побудови та 1/7 частини житлового будинку 1982 року побудови; визнати, що на день смерті ОСОБА_12, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2, йому належало 2/7 частини майна колгоспного двору, з них 1/7 частини як члену колгоспного двору та 1/7 частини успадкована після смерті бабусі ОСОБА_11, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1; визнати за ОСОБА_4 право власності на 1/4 частини від спадкового майно, а саме від 2/7 частини майна колгоспного двору, яке належало ОСОБА_12, померлому ІНФОРМАЦІЯ_2, яке складалося із 2/7 частини житлового будинку 1960 року побудови та 2/7 частини житлового будинку 1982 року побудови, що становитиме 50/700 частини житлового будинку 1960 року побудови та 50/700 частини житлового будинку 1982 року побудови; всього просила визнати за нею право власності на 150/700 частин вказаних житлових будинків.

У листопаді 2013 року ОСОБА_6 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_5 про визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним та визнання права власності на половину будинку.

Рішенням Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 08 квітня 2014 року позов ОСОБА_4 задоволено частково. Визнано незаконним та скасовано рішення третьої сесії шостого скликання Конюшківської сільської ради Рогатинського району від 16 січня 2011 року в частині передачі у власність ОСОБА_6 земельної ділянки площею 0,1915 га для ведення особистого селянського господарства. Визнано недійсним державний акт серії НОМЕР_2 на право власності на земельну ділянку площею 0,1915 га, кадастровий номер НОМЕР_3, для ведення особистого селянського господарства на території Конюшківської сільської ради Рогатинського району, виданий ОСОБА_6 на підставі рішення третьої сесії шостого скликання Конюшківської сільської ради Рогатинського району від 16 січня 2011 року. У решті позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат та витрат на правову допомогу. У задоволенні позову ОСОБА_6 відмовлено.

Рішенням колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Івано-Франківської області від 18 червня 2014 року зазначене рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове, якими позови ОСОБА_4 та ОСОБА_6 задоволено частково. Визнано недійсним рішення виконкому Конюшківської сільської ради Рогатинського району від 14 жовтня 1999 року в частині надання дозволу ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на оформлення права власності на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1. Визнано недійсним свідоцтво про право власності на будинок у с. Конюшки Рогатинського району, видане 05 лютого 2000 року виконавчим комітетом Конюшківської сільської ради на підставі рішення виконавчого комітету Конюшківської сільської ради від 14 жовтня 1999 року. Визнано недійсним договір дарування половини будинку по АДРЕСА_2, укладений ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 від 23 квітня 2008 року, посвідчений нотаріусом Рогатинського районного нотаріального округу Дзерою Л.О. та зареєстрований в реєстрі за № 2047. Визнано майном колгоспного двору житловий будинок 1960 року побудови, загальною площею 42,3 кв. м, житловою площею 32,8 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 з приналежними до нього будівлями та спорудами, інвентаризаційною вартістю 68 841 грн, та житловий будинок 1982 року побудови, загальною площею 164 кв. м, житловою площею 63,7 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 з приналежними до нього будівлями та спорудами, інвентаризаційною вартістю 100 161 грн. Визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 16 лютого 2012 року, видане ОСОБА_6 державним нотаріусом Рогатинської районної державної нотаріальної контори Андрейків Т.В. та зареєстроване в реєстрі за № 272, в частині спадкування 1/4 частини житлового будинку 1960 року побудови, загальною площею 42,3 кв. м, житловою площею 32,8 кв. м, з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований по АДРЕСА_3. Визнано за ОСОБА_4 право власності на 3/14 частки майна колгоспного двору, яке складається із житлового будинку 1960 року побудови по АДРЕСА_2, загальною площею 42,3 кв. м, житловою площею 32,8 кв. м, з приналежними до нього будівлями та спорудами та із житлового будинку 1982 року побудови по АДРЕСА_3, загальною площею 164 кв. м, житловою площею 63,7 кв. м, з приналежними до нього будівлями та спорудами. Визнано за ОСОБА_6 право власності на 3/14 частини майна зазначеного вище колгоспного двору. Визнано за ОСОБА_5 право власності на 3/14 частини майна вказаного колгоспного двору. Вирішено питання про розподіл судових витрат та витрат на правову допомогу. У решті позовних вимог ОСОБА_4 та ОСОБА_6 відмовлено.

Додатковим рішенням колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Івано-Франківської області від 20 червня 2014 року визнано за ОСОБА_7 право власності на 3/14 частини майна цього колгоспного двору. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 листопада 2014 року рішення колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Івано-Франківської області від 18 червня 2014 року в частині позовних вимог ОСОБА_4 про визнання недійсним свідоцтва про право власності на житловий будинок, визнання недійсним договору дарування житлового будинку, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, визнання права власності на частину майна колгоспного двору та за позовом ОСОБА_6, та додаткове рішення колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Івано-Франківської області від 20 червня 2014 року скасовано, справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. У решті рішення колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Івано-Франківської області від 18 червня 2014 року залишено без змін.

Рішенням колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Івано-Франківської області від 25 лютого 2015 року рішення Рогатинського районного суду від 08 квітня 2014 року в частині позовних вимог ОСОБА_4 про визнання недійсним свідоцтва про право власності на житловий будинок, визнання недійсним договору дарування житлового будинку, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, визнання права власності на частину майна колгоспного двору та за позовом ОСОБА_6 про визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним та визнання права власності на 1/2 частини домоволодіння скасовано та ухвалено у цій частині нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_4 та ОСОБА_6 у цій частині задоволено частково. Визнано за ОСОБА_4 право власності на 1/4 частки майна колгоспного двору, яке складається із житлового будинку 1960 року побудови по АДРЕСА_2, загальною площею 42,3 кв. м, житловою площею 32,8 кв. м, з приналежними до нього будівлями та спорудами. Визнано за ОСОБА_6 право власності на 1/4 частки майна колгоспного двору, яке складається із житлового будинку 1960 року побудови по АДРЕСА_2, загальною площею 42,3 кв. м, житловою площею 32,8 кв. м, з приналежними до нього будівлями та спорудами. У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_4 про визнання недійсними свідоцтва про право власності на житловий будинок, 1982 року побудови, по АДРЕСА_3, загальною площею 164 кв.м, житловою площею 63,7 кв.м з приналежними до нього будівлями та спорудами, договору дарування вказаного житлового будинку, скасування державних актів на право власності на земельні ділянки, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, визнання права власності на частину майна колгоспного двору відмовлено. У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_6 про визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним та визнання права власності на 1/2 частини домоволодіння відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить вказані судові рішення першої та апеляційної інстанцій скасувати та ухвалити нове рішення, яким її позовні вимоги задовольнити повністю, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно з ч. 2 ст. 529 ЦК України (1963 року) онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.

За правилами ст. 524 ЦК України (1963 року) спадкування здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК України (1963 року) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Згідно ст. 120 ЦК УРСР (1963 року) колгоспний двір - це сімейно-трудове об'єднання осіб, які використовують майно двору для ведення підсобного господарства і для сімейних потреб. Майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 цього Кодексу розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Колгоспний двір був припинений 15 квітня 1991 року, коли відповідно до постанови Верховної Ради Української РСР № 885-XII був введений в дію Закон України «Про власність».

Із роз'яснень, викладених у п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Судами встановлено, що господарство у с. Конюшки Рогатинського району Івано-Франківської області відносилось до суспільної групи господарств - колгоспний двір, членами якого станом на час припинення існування колгоспного двору (15 квітня 1991 року) були: голова двору ОСОБА_11 та члени: ОСОБА_12, ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_15, що пітверджується записами погосподарських книг, довідками, виданими Конюшківською сільською радою Рогатинського району Івано-Франківської області.

Як вбачається зі свідоцтва про право власності на жилий будинок, видане 10 листопада 1988 року виконкомом Конюшківської сільської ради народних депутатів Рогатівського району Івано-Франківської області, жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований по АДРЕСА_2 належить членам колгоспного двору, головою якого зазначена ОСОБА_11 Свідоцтво видане на підставі рішення виконкому Рогатинської районної ради народних депутатів НОМЕР_4 від 10 серпня 1988 року та зареєстроване в Івано-Франківському ОБТІ в книзі №2 за реєстровим №347 від 10 листопада 1988 року.

З реєстру прав власності на нерухоме майно, яке 18 серпня 2011 року було видане ОСОБА_4 ОКП «Івано-Франківське ОБТІ» вбачається, що єдиним власником домоволодіння, яке включає такі об'єкти: як житловий будинок, житловою площею 32,8 кв.м, загальною - 42,3 кв.м; стайню, загальною площею 29,1 кв.м; вбиральню - 1,4 кв.м та криницю - 6 кв.м була ОСОБА_11

При цьому, апеляційним судом встановлено, що дані документи членами колишнього колгоспного двору не оскаржувались, а отже є чинними, дійшовши вірного висновку, що спірний житловий будинок, розташований по АДРЕСА_1, який станом на 1988 рік існував, як незавершене будівництво, не міг бути включений до майна колгоспного двору, оскільки це було б порушенням чинного законодавства, яке регулювало правовий статус колгоспного двору та його майна. Разом з тим, право власності на цей будинок не оформлювалось ні головою колгоспного двору, ні фактичним його забудовником ОСОБА_12

Ураховуючи, що у колгоспному дворі міг бути тільки один жилий будинок, тому у витягу з протоколу № 5 засідання виконавчого комітету Конюшківської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області від 13 березня 1980 року зазначено, що ОСОБА_12 дозволено будівництво індивідуального житлового будинку з умовою знесення старого будинку та сараю протягом двох місяців після закінчення будівництва (довідка №06/04-10 від 01 квітня 2014 року, видана державним архівом Івано-Франківської області).

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_11, що підтверджується свідоцтвом про смерть. Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, в тому числі на спірне домоволодіння, при цьому заповіту остання не залишила.

ОСОБА_12 помер ІНФОРМАЦІЯ_4, який був онуком ОСОБА_11 та сином ОСОБА_17, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5, фактично прийняв спадщину після ОСОБА_11

Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині позовних вимог ОСОБА_4 про визнання недійсним свідоцтва про право власності на житловий будинок, визнання недійсним договору дарування житлового будинку, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, визнання права власності на частину майна колгоспного двору та за позовом ОСОБА_6 про визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним та визнання права власності на 1/2 частини домоволодіння та ухвалюючи в цій частині нове рішення, апеляційний суд дослідив надані сторонами докази у їх сукупності, встановив фактичні обставини справи, зокрема, перевірив спадкову масу та коло спадкоємців після смерті ОСОБА_11 та ОСОБА_12 Визнаючи за ОСОБА_4 та ОСОБА_6 право власності по 1/4 частини майна колгоспного двору за кожною, яке складалось із житлового будинку 1960 року побудови по АДРЕСА_2, загальною площею 42,3 кв. м, житловою площею 32,8 кв. м, з приналежними до нього будівлями та спорудами, апеляційний суд дійшов вірного висновку про те, що останні спадкують майно колгоспного двору після смерті батька ОСОБА_12, який фактично прийняв спадщину після смерті ОСОБА_11 В частині вирішення позовних вимог щодо спірного будинку, 1982 року побудови апеляційний суд правомірно зауважив, що право власності на цей будинок було оформлено 05 лютого 2000 року на підставі рішення Конюшківської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області № 39 від 17 жовтня 1999 року, а отже воно до спадкової маси не входить.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване рішення колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Івано-Франківської області від 25 лютого 2015 року ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Відсутні й передбачені ст. 338 ЦПК України підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Івано-Франківської області від 25 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.О. Кузнєцов
Т.Л. Ізмайлова
Г.І. Мостова