РІШЕННЯ

Іменем України

18.02.2015 року Франківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Мартинишин М.О.

при секретарі Кметь Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2

до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,

з участю третьої особи: органу опіки та піклування Франківської районної адміністрації Львівської міської ради

про визнання такими, що втратили право на користування жилим приміщенням, -

встановив:

позивачі звернулися до суду з позовною заявою, в якій просять визнати відповідачів такими, що втратили право користування квартирою №43 на вул. Наукова,76 у м. Львові. Свої вимоги мотивують тим, що вищезгадана квартира є двохкімнатною квартирою загальною площею 45,3 0 кв.м.. Відповідачі не проживають у вказаній квартирі понад 18 років, забрали свої речі і добровільно залишили житлове приміщення та не несуть витрати на утримання житлового приміщення. В звязку з наведеним просять позов задоволити.

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 в судове засідання не зявилися, подали заяву про слухання справи у їх відсутності, позов підтримують.

Відповідачі ОСОБА_3,та яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4, ОСОБА_5 в судове засідання не зявились, надіслали заяву про слухання справи у їх відсутності, позовні вимоги визнали у повному обсязі, проти задоволення позову не заперечили.

Представник третьої особи у судове засідання не зявився, хоча належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, а тому суд вважає, що справу слід слухати у його відсутності на підставі наявних у справі даних чи доказів, достатніх для постановлення рішення.

Дослідивши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить висновку, що позов підлягає до задоволення, з таких підстав.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини громадянина захищаються судом та відповідно до вимог чинного цивільного процесуального законодавства України кожній особі гарантується право звернення безпосередньо до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

Згідно зі ст.ст. 10-11 та 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

За змістом ст. 15 ЦК України право на захист цивільного права належить тій особі, право якої порушується, не визнається або оспорюється.

Судом встановлено, що позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 та відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_5 є співвласниками квартири за адресою:м.Львів, вул. Наукова,76/43.

Згідно довідки ЛКП "Південне" від 20.10.2014 року № 5069 відповідачі: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстровані за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_4.

Як вбачається з акту ЛКП "Південне" від 21.10 2014 року відповідачі не проживають у квартирі 43 на вул. Наукова,76 у м.Львові на протязі 18-ти років по даний час. Вказані факти підтверджують сусіди з квартири №42 вказаного будинку.

Відповідно до ст.174 ЦПК України, відповідачі можуть визнати позов протягом усього часу судового розгляду. Оскільки, визнання відповідачами позову не суперечить вимогам закону і не порушує прав та інтересів будь-яких осіб, суд приймає визнання відповідачами позову.

Відповідно до ст. 64 ЖК України передбачено, що члени сімї наймача користуються на рівні з наймачем усіма правами і несуть усі обовязки, що випливають з договору найму. Повнолітні члени сімї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність.

Стаття 71 ЖК України передбачає, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї, за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку.

Ч.1 ст.319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно з ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 386 ЦК України передбачені засади захисту права власності, а саме держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст.405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільного права та інтересів є визнання права, припинення дії, яка порушували право. Суд може захистити цивільне право і інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно із ст.4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Як у судовому засіданні встановлено та враховуючи вище наведене позов підлягає до задоволення так, як відповідачі у спірній квартирі не проживають без поважних причин понад встановлені законом строки, однак зареєстровані в квартирі №43 на вул. Наукова,76 у м.Львові, витрат по утриманню квартири не здійснюють, речей їх у спірній квартирі немає, перешкод ніхто їм не чинив, добровільно залишили квартиру та самі визнають позов, а тому на підставі п.7 ч.2 ст.16 ЦК України слід визнати неповнолітню ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 такими, що втратили право користування житловим приміщенням - квартирою № 43 на вул. Наукова,76у м. Львові.

Керуючись ст.ст. 3,4, 10,11, 27, 30, 57-60,62, 88, 174, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 316-321, 386, 391, 405, 406 ЦК України, ст.71, 72 ЖК України, суд-

вирішив:

позов задовольнити.

Визнати неповнолітню ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, такими що втратили право користування житловим приміщенням - квартирою № 43 по вул. Наукова,76 у м. Львові.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Мартинишин М.О.