Справа № 161/7906/15-ц
Провадження № 2/161/2735/15
У Х В А Л А

28 травня 2015 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Ковтуненка В.В.,

при секретарі Соколовій К.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Луцьк заяву ПАТ «Оксі банк» про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В :

ПАТ «Оксі банк» звернувся до суду з вказаною заявою. В обґрунтування заяви посилається на те, що ПАТ «Оксі банк» звернулося до Луцького міськрайонного суду Волинської області з позовом до ТзОВ «Торговий дім «Схід-Захід», ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по Генеральному договору на здійснення кредитних операцій № 01/11-ГД-1301 від 18.02.2011 року. Всупереч положень кредитного договору позичальник отриманий кредит та відсотки за користування кредитом у вказані терміни не сплачує. Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 19.05.2015 року сума заборгованості позичальника складає 444 864,65 гривень заборгованість по тілу кредиту, 42 902,02 гривень заборгованість по відсотках, 6 000,88 гривень пеня за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків. Всього заборгованість складає 493 767,55 гривень. Зважаючи на значну суму заборгованості, а також те. Що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у даній справі, що нанесе шкоду інтересам позивача. Вважають за необхідне вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на все майно та грошові кошти в межах суми заборгованості, що належать відповідачам. Протягом судового розгляду справи відповідачі безперешкодно можуть відчужити належне їм майно та цим самим унеможливити виконання рішення суду про стягнення коштів. Захід забезпечення позову не дозволить відповідачам вчинити недобросовісні дії для уникнення відповідальності за порушене зобовязання, а наявні кошти використати на інші цілі. Просить суд накласти, в якості забезпечення позову, арешт на майно в межах суми 493 767,55 гривень та на грошові кошти в сумі 493 767,55 гривень, що належать ТзОВ «Торговий дім «Схід-Захід». Накласти, в якості забезпечення позову, арешт на майно в межах суми 493 767,55 гривень та на грошові кошти в сумі 493 767,55 гривень, що належать ОСОБА_1.

Вивчивши заяву, суд приходить до висновку, що заява ПАТ «Оксі банк» про забезпечення позову не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено:

1) причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов;

2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до ст. 152 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов'язку вчинити певні дії; забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про звільнення майна з-під арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Як вбачається із змісту заяви, що в заяві взагалі відсутнє обґрунтування необхідності такого виду забезпечення позову, як накладення арешту на майно та грошові кошти, який заявник просить застосувати.

Також встановлено, що заявником взагалі не надано доказів на підтвердження того, що ТзОВ «Торговий дім «Схід-Захід» та ОСОБА_1 мають намір вчиняти дії, спрямовані на відчуження належного їм майна.

Також судом встановлено, що вказаний в заяві спосіб забезпечення позову є неспівмірним із заявленим позовом.

Так як самої позовної заяви, а саме з прохальної її частини, вбачається, що позивач просить стягнути з ТзОВ «Торговий дім «Схід-Захід», ОСОБА_1 в солідарному порядку заборгованість в сумі 493 767,55 гривень. При цьому, заявник просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на майно в межах суми 493 767,55 гривень та на грошові кошти в сумі 493 767,55 гривень. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про неспівмірність способу забезпечення позову, який просить застосувати заявник із заявленим позовом.

Також судом встановлено, що заявник при зверненні до суду з заявою про забезпечення позову, до заяви взагалі не додано доказів на підтвердження факту наявності в ТзОВ «Торговий дім «Схід-Захід» та ОСОБА_1 будь-якого належного їм на праві власності майна або грошових коштів.

Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що заявником у заяві про забезпечення позову взагалі не обґрунтовано відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. А також те, що спосіб забезпечення позову, який просить застосувати заявник є неспівмірним із заявленим позовом При цьому заявником не надано доказів на підтвердження того, що в ТзОВ «Торговий дім «Схід-Захід» та ОСОБА_1 наявне будь-яке майно або грошові кошти, які належать їм на праві власності. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» ст.ст. 151-153 ЦПК України, суд,-

Керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Відмовити ПАТ «Оксі банк» в задоволенні його заяви про забезпечення позову.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя: В.В. Ковтуненко