Справа № 357/4296/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

25 травня 2015 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Подрєзова Г. О. ,

при секретарі - Александрова А. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білій Церкві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3, 3-я особа Васильківський міськрайонний центр зайнятості про розірвання трудового договору;

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Фізичної особи підприємця ОСОБА_3 про розірвання трудового договору, мотивуючи тим, що вона була прийнята на роботу на посаду завідувача ательє, згідно з договором від 01.04.2010року, укладеному між сторонами. Починаючи з 01.04.2014року відповідач припинив виплату заробітної плати, на своє робоче місце відповідач не з»являється, на телефонні дзвінки не відповідає. 28.03.2014року вона звернулася до Територіальної державної інспекції з питань праці в київській області, але відповідач на виклики інспектора не реагує, вирішити з ним питання звільнення з роботи не представляється можливим. Посилаючись на зазначені обставини, а також на не можливість вирішити питання звільнення з роботи особисто з відповідачем, вимушена звертатися до суду з вказаним позовом, який просила задовольнити.

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала.

Відповідач Фізична особа підприємець ОСОБА_3 в судове засідання не з»явився, був повідомлений про час і місце розгляду справи письмовою повіткою.

Заслухавши пояснення позивачки, розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають до задоволення.

Так, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 дійсно за трудовим договором між працівником і фізичною особою - ОСОБА_3 від 01.04.2010року, зареєстрованим 06.04.2010року у Васильківському міськрайонному центрі зайнятості була прийнята на посаду завідувача ательє з оплатою праці - 1000грн. на місяць.

Згідно Угоди від 01.12.2011року до розділу договору про розмір місячної заробітної плати внесено зміни та встановлено оплату праці у розмірі 1200грн.

Як пояснила позивачка трудову діяльність вона здійснювала у приміщенні, переданому в оренду його власником - ПП «ОСОБА_4» - ФОП ОСОБА_3, розташованому у АДРЕСА_1, згідно договору оренди від 16.01.2013року. Але, так як дія цього договору оренди закінчилася 31.12.2013року і його не було продовжено, то її трудова діяльність фактично припинилася з цього часу.

Також, згідно з заявою позивачки від 28.03.2014року до Територіальної державної інспекції з питань праці, їй було надано відповідь щодо проведення перевірки щодо порушення її трудових прав з боку ФОП ОСОБА_3, згідно з якою посадові особи Держпраці здійснюють виконання своїх обов»язків на підставі положення про Державну інспекцію України з питань праці, затвердженого Указом Президента України від 06.04.2011року № 386/2011, при цьому підрозділи не мають повноважень оперативно - слідчих дій. Але, ФОП ОСОБА_3 застати на місці здійснення підприємницької діяльності не з»явився,чим перешкоджає державному інспектору праці виконувати покладені на нього повноваження.

На заяву, адресовану ФОП ОСОБА_3 від 16.02.2015року позивачка просила відповідача про розірвання трудового договору з підстав ч.3 ст. 38 КЗпП України у зв»язку з невиконанням законодавства про працю, а саме - не виплата заробітної плати, не забезпечення умов праці.

Суд, при вирішенні спору дійсно оглянув докази, надані позивачкою, що стосуються укладення трудового договору між сторонами та його реєстрації у Васильківському міськрайонному центрі зайнятості.

При цьому, суд враховує вимоги ч.1 ст. 57 ЦПК України - доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч.2 цієї статті - ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Таким чином, суд вважає доведеними ті обставини, на які посилається позивачка щодо відсутності іншої можливості її звільнення з роботи з посади завідувача ательє, оскільки дійсно доказів надання відповіді на заяву позивачки від 16.02.2015року , з боку відповідача суду не надано.

Фактично позивачка з січня 2014року трудову діяльність не здійснювала.

Відповідно до ст.. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Використання примусової праці забороняється.

Відповідно до ст..38 КЗпП України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні.

А згідно з ч.3 цієї статті - працівник має право у визначений ним строк розірвати трудовий договір за власним бажанням, якщо власник або уповноважений ним орган не виконує законодавство про працю, умови колективного чи трудового договору.

Згідно з ст. 221 КЗпП України індивідуальні трудові спори розглядаються комісіями по трудових спорах, районними (міськими) судами. Згідно з ст..232 КЗпП безпосередньо в районних (міських) судах розглядаються трудові спори за заявами працівників підприємств, де комісії по трудових спорах не обираються (менше 15 працівників).

З врахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що в даному випадку, позовні вимоги доведені належними доказами, трудові права працівника - позивачки по справі підлягають судовому захисту, а трудовий договір укладений 01.04.2010р. між позивачкою та ФОП ОСОБА_3 підлягає розірванню за ч.3 ст. 38 КЗПП України.

Керуючись ст.. 43 Конституції України, ст..ст.15,60,212-215, 218,223 ЦПК України, ст.ст.. 38, 221, 232 КЗпП України, суд-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Розірвати безстроковий трудовий договір про виконання обов»язків завідувача ательє, укладений 01.04.2010року між Фізичною особою підприємцем ОСОБА_3 та ОСОБА_1 згідно ч.3 ст. 38 Кодексу законів про працю.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 на користь держави судовий збір 243,60грн.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його проголошення. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана до суду протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя Г. О. Подрєзова