АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц /796/ 6667 /2015 р. Головуючий у І інстанції Антипова Л.О.
Доповідач Котула Л.Г.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2015 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого судді Котули Л.Г.,

Суддів: Волошиної В.М., Слюсар Т.А.,

За участю секретаря Круглика В.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 19 червня 2013 року в справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и л а:

У березні 2012 року Публічне акціонерне товариство"Сведбанк" ( правонаступником якого є ТОВ"Кредитні ініціативи" ) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Посилаючись на те, що 04 грудня 2006 року між АКБ"ТАС-Комерцбанк" ( змінив своє найменування на ПАТ"Сведбанк)( далі - Банк) та ОСОБА_2 було укладено Кредитний договір № 2608/1206/88-010( далі - Договір) , за умовами якого банк надав останньому грошові кошти у вигляді кредитної лінії, що не поновлюється у розмірі 25 000 доларів США зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 14,5 % річних на строк з 4 грудня 2006 року по 04 грудня 2011 року на умовах передбачених у цьому договорі, на споживчі цілі.

До цього Кредитного договору, 23 березня 2006 року між Банком та ОСОБА_2 укладено Додаткову угоду № 1 , згідно якої сторони змінили умови договору згідно яких банк надав позичальнику грошові кошти у розмірі 35 000 доларів США , з доведенням загальної заборгованості до 58 746, 00 доларів США на строк по 04 грудня 2011 року .

З метою забезпечення виконання кредитного договору 05 березня 2008 року між ВАТ"Сведбанк" та ОСОБА_1 було укладено договір поруки, згідно якого поручитель зобов'язався перед банком відповідати за виконання зобов'язань щодо повернення коштів за кредитним договором.

Вказуючи на те, що Банк умови договору виконав та надав кредит у розмірі, встановленому договором, а позичальник договір не виконує, кредит у повному обсязі не повертає, у зв'язку з чим на 14 січня 2009 року утворилася заборгованість у розмірі 53 386 доларів США та 4 855, 86 грн., яку просив стягнути солідарно з відповідачів на його користь та вирішити питання судових витрат.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 19 червня 2013 року позов Публічного акціонерного товариства "Сведбанк" до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 ( ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства "Сведбанк" заборгованість за кредитним договором на загальну суму 426 714, 30 грн. та 4 855, 86 грн., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 3 219 грн., а всього на загальну суму 434 789, 16 грн.

На стадії апеляційного розгляду справи судом залучено до участі в справі правонаступника позивача ТОВ " Кредитні ініціативи" ( т.1 а.с. 192).

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 17 жовтня 2013 року рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 19 червня 2013 року в частині вирішення позовних вимог про стягнення зі ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення про задоволення позову.

Стягнуто зі ОСОБА_2 на користь товариства з обмеженою відповідальністю " Кредитні ініціативи" заборгованість за кредитним договором у сумі 434 789,16 грн.

Вирішено питання судових витрат.

В іншій частині рішення залишено без змін.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду змінити в частині задоволення позовних вимог до ОСОБА_2 та в цій частині ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволені позову за спливом позовної давності, оскільки судом порушені вимоги матеріального та процесуального права.

ПАТ " Сведбанк , ТОВ " Кредитні ініціативи" та ОСОБА_2 належним чином повідомлені про час та місце судового розгляду , проте представники юридичних осіб та ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилися і причину неявки не повідомили . а тому колегія суддів вважала можливим розглянути справу у їх відсутності.

Заслухавши доповідача, пояснення представника ОСОБА_1 ОСОБА_3, яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити з підстав, викладених у ній , перевіривши доводи апеляційної скарги , колегія суддів дійшла висновку , що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Частиною другою ст. 1050 ЦК України передбачено, що в разі прострочення повернення позичальником чергової частини позики позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики , що залишилася та сплати процентів , належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу .

Згідно з ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства( ст. 530 ЦК України).

Як вбачається з матеріалів справи, що 04 грудня 2006 року між АКБ"ТАС-Комерцбанк( змінено назву на ПАТ"Сведбанк") та ОСОБА_2 було укладено Кредитний договір № 2608/1206/88-010 , за умовами якого Банк надав позичальнику грошові кошти у вигляді кредитної лінії, що не поновлюється у розмірі 25 000 доларів США зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 14,5 % річних на строк з 04 грудня 2006 року по 04 грудня 2011 року та на умовах, передбачених у цьому договорі, а позичальник зобов'язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати свої зобов'язання у повному обсязі у строки, передбачені цим договором. Кредит надається лише після підписання іпотечного договору, що забезпечує повернення кредиту, процентів за користування ним, пені за несвоєчасну сплату процентів та несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом, а також відшкодування збитків у зв'язку із порушенням умов цього договору та інших витрат Банку пов'язаних з одержанням виконання ( п. 1.1. , п. 1.3. Договору)( т. 1 а.с. 12-15).

Відповідно до п. 1.4. кредитні кошти призначені на споживачі цілі.

До цього кредитного договору між Банком та ОСОБА_2 було укладено Додаткову угоду № 1 від 23 березня 2006 року , за умовами якої змінено п. 1.1. Договору та внесено доповнення до п. 2.1.та п. 3.1. Договору, а саме: внесено зміни про надання позичальнику грошові кошти у вигляді непоновлювальної кредитної лінії в розмірі 35 000 доларів США з доведенням загальної суми заборгованості до 58 746, 00 доларів США на строк "по 04 грудня 2011 року" ( п. 1. Додаткової угоди № 1 )( т. 1 а.с. 18).

Згідно п. 3.1. Договору позичальник зобов'язується погасити заборгованість за кредитом, шляхом внесення коштів на позичковий рахунок НОМЕР_2 щомісяця, через касу Банку згідно Додатку № 1 , що є невід'ємною частиною даного договору, крім випадків, передбачених п. 3.8. , 3.9. та 5.1.4. договору .

Як видно з графіку погашення заборгованості , який є Додатком №1 до кредитного договору № 2608/1206/88-010 від 04 грудня 2006 року, позичальник зобов'язувався до 10 числа кожного місяця погашати заборгованість за Договором в сумі 417,00 дол. США (т.1 а.с.16,17).

Таким чином , умовами договору встановлено строк дії договору, так і строки виконання зобов'язань зі щомісячним погашенням платежів, останній з яких у визначеній сумі підлягав виконанню для ОСОБА_2 до 04 грудня 2011 року.

Право позикодавця вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася , та сплати процентів у разі прострочення сплати чергових платежів передбачено ст. 1050 ЦК України.

Аналогічні положення містяться у п.3.8 Договору відповідно до якого сторони за взаємною згодою домовились без укладання будь-якої додаткової угоди до цього договору встановити наступний порядок змін умов цього договору з відповідною зміною зобов'язань позичальника щодо строку виконання позичальником зобов'язань за цим договором при настанні наступних обставин:

Якщо позичальник порушує строки платежів, встановлені п. 3.3. та /або при невиконані зобов'язань позичальника, передбачених п.п. 5.1.7., 5.1.11. цього договору та /або у випадках незгоди позичальника укласти додаткову угоду до цього договору при настанні обставин передбачених п. 9.2. цього договору;

якщо у відношенні ТОВ"ОПТІМУМ" - 2004 " його майна є рішення чи вчинення дія з боку будь-яких державних органів або органів, що мають аналогічні повноваження , які істотно ускладнюють чи роблять неможливим розпорядження майном Позичальника.

При настанні зазначених вище обставин, строк виконання позичальником своїх зобов'язань (повернення кредиту, сплата процентів за користування ним ) за взаємною згодою сторін, вважається таким, що настав, на десятий календарний день з дня направлення Банком позичальнику повідомлення про зміну умов цього договору . Сторони досягли згоди, що датою з якої починається відлік зазначеного вище десятиденного строку, вважається дата зазначена на квитанції, яка надається банку відділенням зв'язку при відправленні листа з повідомленням про вручення. У випадку не виконання позичальником своїх зобов'язань по поверненню кредиту, сплаті процентів за користування ним, в строки змінені за згодою сторін цим пунктом цього договору, банк має право вимагати виконання таких зобов'язань у порядку , передбаченому п. 3.10. цього договору.

До направлення Банком позичальнику зазначеного вище повідомлення про зміну умов цього договору зазначені у другому та третьому абзацах цього пункту цього договору обставини вважаються такими, що не настали.

21 травня 2008 року Банк направив повідомлення позичальнику та поручителю про зміну умов кредитного договору № 2608/1206/88-010 від 04 грудня 2006 року зі змісту якого випливає, що строк кредитного договору змінено і строк виконання позичальником своїх зобов'язань у повному обсязі настав 25 травня 2008 року і пропонувалося у 30-денний строк з дня отримання листа усунути порушення по виконанню зобов'язання за кредитним договором та сплатити заборгованість у повному обсязі.( а.с. 9,10, 49).

Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Перебіг позовної давності починається від дня , коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу , яка його порушила( ч.1 ст. 261ЦК України).

З наведеного випливає, що Банк змінив строк повернення кредиту і встановив новий строк повернення кредиту 25 травня 2008 року .

Разом з тим, Банк надав тридцятиденний строк для сплати заборгованість, проте зобов'язання за цією вимогою Банку не були виконані , а тому право Банку вважається порушеним з 24 червня 2008 року і з цього часу починається перебіг строку позовної давності ( т.1 а.с. 11).

В той же час Банк звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 12 березня 2012 року, тобто за спливом позовної давності.

Стаття 266 ЦК України передбачає, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові ( ч. 4 ст. 267 ЦК України).

02 квітня 2012 року ОСОБА_1 подав до суду заяву про застосування позовної давності і з цих підстав просив відмовити у задоволені позову.

Однак , на зазначені обставини справи та вимоги закону суд не звернув увагу , а тому рішення суду в оскаржуваній частині підлягає скасуванню, з відмовою Банку у задоволені позову в цій частині з наведених підстав .

Керуючись ст.ст.303,304,307,309,316 ЦПК України , колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 19 червня 2013 року в оскаржуваній частині скасувати та ухвалити нове.

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" у задоволені позову до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий

Судді: