Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 0827/8399/12 Головуючий у 1 інстанції: Щаслива О.В.
Провадження № 22-ц/778/2532/15 Суддя-доповідач: Дашковська А.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«02» червня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Кримської О.М.,

суддів: Дашковської А.В.,

Подліянової Г.С.,

при секретарі: Мельнику З.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 26 лютого 2015 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, третя особа: Управління з питань земельних відносин Запорізької міської ради, про визначення порядку користування земельною ділянкою,

ВСТАНОВИЛА:

В вересні 2012 року ОСОБА_5 звернулась до суду з позовом, який протягом розгляду справи уточнила, до ОСОБА_3, третя особа: Управління з питань земельних відносин Запорізької міської ради, про визначення порядку користування земельною ділянкою.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що на підставі свідоцтва про право на спадщину їй належить 31/50 частина будинку НОМЕР_1 з господарськими спорудами по АДРЕСА_1, розташованого на земельній ділянці площею 477 кв.

З моменту придбання відповідачем у 2004 році 19/50 частини домоволодіння ОСОБА_3 перешкоджає їй в користуванні та володінні її частиною земельної ділянки. З того часу між сторонами склалися стійки неприязні відносини. Вона не одноразово пропонувала відповідачу самостійно поділити земельну ділянку, але отримувала відмову. Також, сторони не знаходять розуміння відносно питань спільного користування земельною ділянкою.

В 2010 році вона звернулась до Запорізької міської ради з питанням про встановлення меж та розміру земельної ділянки за адресою м. Запоріжжя, АДРЕСА_1, та отримала рішення про затвердження розміру площею 0,0476 га.

Рішенням Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 26.06.2012 року визначено порядок користування між співвласниками житловим будинком, що находиться на спірній земельній ділянці.

Порядок користування земельною ділянкою між попередніми співвласниками не визначався.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 23 квітня 2014 року замінено позивача ОСОБА_5 правонаступником ОСОБА_4

Уточнивши позовні вимоги, остаточно ОСОБА_4 просив визначити порядок користування земельною ділянкою, розташованою за адресою: АДРЕСА_1, відповідно першого варіанту запропонованого судовою будівельно-технічною експертизою, виділити йому земельну ділянку необхідну для обслуговування належної частині будинку (пропорційно до часток в праві власності будинку НОМЕР_1 по АДРЕСА_1). Стягнути на його користь судові витрати по сплаті судового збору, витрати, пов'язані з виконанням призначених судом по справі експертиз та витрати на надання правової допомоги.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 26 лютого 2015 року позов задоволено частково.

Визначено порядок користування земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1, між учасниками права спільної часткової власності на нерухоме майно відповідно до другого варіанту судової будівельно - технічної експертизи.

Надано ОСОБА_4 в користування земельну ділянку S-1, зазначену на схемі зеленим кольором, площею 295 квадратних метри, яка відповідає розміру його частки в праві спільної часткової власності на нерухоме майно, а саме: 31/50 частині будинку, встановивши право користування ОСОБА_3 ділянкою S-3 площею 9 квадратних метри, зазначеною синім штрихом, для обслуговування її частини будинку, яка виходить вікнами на земельну ділянку, що відводиться в користування ОСОБА_4

Надано ОСОБА_3 в користування земельну ділянку S-2, зазначену на схемі жовтим кольором, площею 181 квадратний метр, яка відповідає розміру її частки в праві спільної часткової власності на нерухоме майно, а саме: 19/50 частинам будинку, встановивши право користування ОСОБА_4 ділянкою S-4 площею 9 квадратних метри, зазначеною синім штрихом, для обслуговування його частини будинку, яка виходить вікнами на земельну ділянку, що відводиться в користування ОСОБА_3

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 107 грн. 30 коп. судового збору.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Частинами 1, 2 ст. 120 ЗК України передбачено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

За змістом ст. 377 ЦК України, до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЗК України визначено, що виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей.

Із роз'яснень, викладених у п. 21 Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» за № 7 від 16 квітня 2004 року, вбачається, якщо до вирішення судом спору між співвласниками жилого будинку розмір часток у спільній власності на земельну ділянку, на якій розташовані будинок, господарські будівлі та споруди, не визначався або вона перебувала у користуванні співвласників і ними не було досягнуто угоди про порядок користування нею, суду при визначенні частини спільної ділянки, право на користування якою має позивач (позивачі), слід виходити з розміру його (їх) частки у вартості будинку, господарських будівель та споруд на час перетворення спільної сумісної власності на спільну часткову чи на час виникнення останньої.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_4 відповідно до свідоцтва про право власність на спадщину, виданого 21 липня 2014 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Цекеєвою І.О., на праві приватної власності належить 31/50 частка у житловому будинку НОМЕР_1 з господарськими спорудами по АДРЕСА_1 (т.1, а.с.236).

Судом першої інстанції встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу ОСОБА_3 належить 19/50 частки у будинку НОМЕР_1 з господарськими спорудами по АДРЕСА_1, розташованому на земельній ділянці площею 449 кв.м. (101).

Рішенням Запорізької міської ради № 95/103 від 27.12.2011 року встановлено та затверджено зовнішні межі земельної ділянки по АДРЕСА_1 площею 0,0476 га (т.1, а. с. 14).

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 26.06.2012 року по цивільній справі №0827/2-203/1, за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_3 та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_7, яке набрало законної сили 07.07.2012 року, визначений порядок користування житловим будинком НОМЕР_1 по АДРЕСА_1 (т.1, а. с. 50-53).

На підставі ухвали Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 23 квітня 2014р. Регіональним судово-експертним бюро проведена судова будівельно-технічна експертиза, згідно висновків якої надано два варіанти порядку користування спірною земельною ділянкою.

Визначаючи порядок користування земельною ділянкою за 2-м варіантом судової технічної експертизи від 27 серпня 2014 року (т.1, а.с. 128, 129), суд першої інстанції виходив із того, що цей варіант в повній мірі враховує інтереси сторін, розмір часток кожного із сторін у праві власності на житловий будинок, надає їм можливість нормального користування жилим будинком і здійснення догляду за ним.

При цьому суд врахував, що земельні ділянки, які пропонуються в користування кожному із співвласників, оснащені окремими проходами до житлового будинку. Оскільки вікна частин будинку, які перебувають у користуванні сторін, виходять на земельні ділянки, запропоновані в користування іншому співвласнику, в зазначеному варіанті судової експертизи наявні земельні ділянки площею 9 квадратних метри, які запропоновано надавати в користування співвласника, для обслуговування ним цієї частини будинку.

Суд з посиланням на відомості в технічному паспорті, висновки експертизи, пояснення експерта в суді надав оцінку запереченням відповідачки, що стосувались наявності на земельній ділянці самочинних споруд, вказавши, що об'єкти самочинного будівництва на земельній ділянці на час проведення досліджень відсутні, а існує лише фрагмент фундаменту під сараєм.

Довід апеляційної скарги, про те, що позивач збільшив долю до 31/50 часток за рахунок господарських будівель, а тому це не може впливати на поділ земельної ділянки, колегія суддів вважає неприйнятним з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_3 в 14 травня 2004 року за договором купівлі-продажу придбала саме 19/50 часток домоволодіння (т.1, а.с. 101). Матеріали справи не містять та відповідачем не надано доказів на підтвердження того, що частки співвласників з цього часу змінились.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 26.06.2012 року по цивільній справі №0827/2-203/1, визначений порядок користування житловим будинком НОМЕР_1 по АДРЕСА_1 співвласниками ОСОБА_5 та ОСОБА_3, частки співвласників у домоволодінні зазначеним рішенням не змінювались (т.1, а. с. 50-53).

Довід апеляційної скарги про те, що суд залишив поза увагою фактичний порядок користування земельною ділянкою - по 1/2 частини кожним співвласником домоволодіння, який був встановлений попередніми співвласниками в 1976 році, колегія суддів вважає неприйнятним, оскільки на підтвердження зазначених обставин відповідачем не надано доказів.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, загальну площу земельної ділянки, закріплену за будинком НОМЕР_1 по АДРЕСА_1 рішенням Запорізької міської ради від 15.10.1953 року №757 в розмірі 451 кв.м. (0,0451 га) було змінено рішенням Запорізької міської ради № 95/103 від 27.12.2011 року (т.1,а.с.12,14). Вказаним рішенням встановлені зовнішні межі та затверджений розмір земельної ділянки по АДРЕСА_1 - площею 0,0476 га.

За таких обставин колегія вважає, що ухвалене в справі судове рішення відповідає вимогам закону й підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 26 лютого 2015 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: