УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Мазур Л.М., Леванчука А.О., Червинської М.Є.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки,

за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» на ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 05 лютого 2015 року та ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 10 березня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2014 року товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (далі - ТОВ «ОТП Факторинг Україна», Банк) звернулось до суду з позовом, в якому просило звернути стягнення на предмет іпотеки.

На обґрунтування позовних вимог Банк посилався на те, що 28 лютого 2007 року між закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником якого є позивач, та ОСОБА_4 укладено кредитний договір № МL-400/052/2007 на суму 50 500 дол. США з виплатою 5,99 % річних за користування кредитом, в забезпечення виконання якого між сторонами укладено договір іпотеки № PCL-400/078/2007, за яким у разі невиконання іпотекодавцем своїх зобов'язань за кредитним договором, Банк має право задовольнити свою вимогу за рахунок предмета іпотеки, а саме: житлового будинку АДРЕСА_1.

Посилаючись на неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань, позивач просив задовольнити позов в повному обсязі.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 05 лютого 2015 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 10 березня 2015 року, провадження у справі закрито відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України.

У касаційній скарзі ТОВ «ОТП Факторинг Україна», мотивуючи свої доводи порушенням судами попередніх інстанцій норм процесуального права, просить скасувати ухвали судів першої та апеляційної інстанції і направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, закриваючи провадження у справі за вказаним позовом, правильно керувався положеннями п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України, врахував підстави та предмет позову, а також ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 08 квітня 2011 року, яка набрала законної сили, про закриття провадження у справі № 2-111/2011 за позовом ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_4 в частині позовних вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки у зв'язку з відмовою представника позивача від цих позовних вимог, дійшовши обґрунтованого висновку, що вказаною вище ухвалою суду закрито провадження у справі у зв'язку з відмовою від позову про той же предмет, з тих же самих підстав і між тими ж сторонами.

Доводи касаційної скарги стосовно того, що представником позивача не заявлялась відмова від позову в частині звернення стягнення на предмет іпотеки, є необґрунтованими та спростовуються матеріалами справи, оскільки ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 08 квітня 2011 року прийнято відмову від частини позовних вимог представника ТОВ «ОТП Факторинг Україна», яка була заявлена ним в судовому засіданні (а. с. 60).

Суд апеляційної інстанції правильно зазначив, що Банк по суті не згоден із ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 08 квітня 2011 року, яка набрала законної сили, разом з цим, відповідно до вимог ч. 3 ст. 61 ЦПК України, встановлені місцевим судом обставини доказуванню не підлягають.

Доводи касаційної скарги є безпідставними, не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, не підтверджуються матеріалами справи та не спростовують висновків судів попередніх інстанцій, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваних ухвал.

На підставі вищевикладеного та керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» відхилити.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 05 лютого 2015 року та ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 10 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: Л.М. Мазур

А.О. Леванчук

М.Є. Червинська