Справа № 190/1980/14-ц
Провадження №2/190/250/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2015 року м.П"ятихатки

П'ятихатський районний суд Дніпропетровської області

у складі: головуючого-судді Резніченка М.С.,

за участю секретаря

судового засідання Москалець А.В.,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди,

в с т а н о в и в:

18.11.2014 р. Товариство з додатковою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» (далі - Товариство) пред'явило до П'ятихатського районного суду позов до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди у сумі 2318,96 грн. та понесених удових витрат, обґрунтовуючи вимоги тим, що 01.01.2013 р. між Товариством і ОСОБА_2 укладено договір доручення № 0001-ДВК, згідно якого страховий агент здійснює представництво інтересів страховика щодо консультування, пропонування потенційним страхувальникам страхових послуг, укладання договорів страхування, одержання страхових платежів, виконання робіт з обслуговування договорів страхування. Для здійснення реалізації страхових продуктів страховиком по акту приймання-передачі бланків договорів (полісів) страхування 25.03.2014 р. було передано бланки суворої звітності серії АІ №№ 0275 у кількості 25 штук. 28.03.2014 р. ОСОБА_2 уклала договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серія АІ № 0276253 без вчасної та повної його оплати, замість 170,10 грн. фактично надійшло 96,96 грн., а дана оплата здійснена тільки 14.05.2014 р., чим внесено недостовірну інформацію щодо дати сплати страхувальником страхового платежу та суми страхового платежу. 13.05.2014 р. в м. Дніпропетровську відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого ОСОБА_2 транспортного засобу ВАЗ-21093 н/з НОМЕР_1, забезпеченого Полісом від 28.03.2014 р. АІ/0276253, який на 13.05.2014 р. не був оплачений в касу чи на поточний рахунок страховика, що є підставою для притягнення ОСОБА_2 до цивільно-правової відповідальності. Страховик свій обов'язок по виплаті страхового відшкодування потерпілому, оціненого у розмірі 2318,96 грн., виконав і з метою досудового врегулювання спору 03.09.2014 р. надіслав ОСОБА_2 письмову вимогу про відшкодування нею 2318,96 грн., однак вимога проігнорована.

Позивач про місце і час розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчать поштові повідомлення про вручення судових повісток (а.с. 99, 105), свого представника в судове засідання не направив повторно і подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує (а.с. 100).

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнала і пояснила, що з 02.01.2013 р. по 24.02.2014 р. працювала директором агентства в м. П'ятихатки ТДВ «Глобус». Договір доручення з Товариством укладала, однак не 01.01.2012 р., бо на той час в Товаристві ще не працювала. На підставі актів прийому-передачі приймала від директора ОА в Дніпропетровській області ОСОБА_4 договори (поліси) страхування, та бланків, вказаних у акті від 25.03.2014 р., ані від ОСОБА_4, ані від інших працівників Товариства ніколи не отримувала і не могла отримувати, оскільки звільнена з роботи за власним бажанням 24.02.2014 р., цей акт не підписувала. Підпис у Полісі № АІ/0276253 сфальсифікований і їй не належить. Цей Поліс укладений 28.03.2014 р., але вона вже не працювала. 16.06.2014 р. ОСОБА_4 електронною поштою надіслала їй прохання надати письмове пояснення з приводу спірного Полісу і знову надіслала примірники акту від 25.03.2014 р., щоб вона підписала, але пояснення не надавала і акт не підписала. 21.01.2014 р. на її вимогу було складено акт звірки з директором ГА ТДВ «СТДВ «Глобус» і директором ОА ОСОБА_4, згідно якого претензій по розрахунках не було, всі гроші за виписані нею поліси здані за мінусом комісії у розмірі 40 %.

Заслухавши відповідача, дослідивши письмові докази суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_2 перебувала у трудових відносинах з Товариством з додатковою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» в період з 02 січня 2013 року по 24 лютого 2014 року, працюючи на посаді директора районної агенції в м. П'ятихатки Дніпропетровської області, про що свідчить трудова книжка (а.с. 28).

Договір доручення № 0001-ДВК укладено між ТДВ «Страхове Товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» та ОСОБА_2, предметом якого є представництво страховим агентом інтересів страховика щодо консультування, пропонування потенційним страхувальникам страхових послуг, укладання договорів страхування, одержання страхових платежів, виконання робіт з обслуговування договорів страхування (а.с. 6-7). Датою укладання цього договору значиться 01 січня 2012 р.. Суд звертає увагу на те, що трудові відносини між сторонами розпочато 02 січня 2013 р., що не узгоджується з попередньою датою. Однак в судовому засіданні ОСОБА_2 не заперечила сам факт укладання цього договору і те, що в розділі 10 Договору саме її підпис, не оспорює договору і вважає, що у даті укладання договору допущена технічна помилка, на яку раніше не звертала уваги.

Згідно акту прийому-передачі бланків, договорів (полісів) страхування (від начальника РП до Страхового Агента) від 25 березня 2014 р. Страхове товариство в особі директора обласної агенції в Дніпропетровській області ОСОБА_4 передала страховому агенту СК «Глобус» ОСОБА_2 бланки «Осаго» номери АІ 0275 в кількості 25 шт., «Стікер» номери АІ 0275 в кількості 25 шт. і Європротоколи в кількості 25 шт., всього 75 штук (а.с. 8).

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечила факт отримання вищевказаних бланків і факт підписання нею цього акту. Суд вказує на те, що акт не можна сприймати як доказ, оскільки датою його складання зазначено 25 березня 2014 р., тобто дата, коли ОСОБА_2 вже протягом місяця не працювала в Товаристві.

Крім того, Поліс № АІ/0276253 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, наданий як додаток до позовної заяви, має форму бланку, але не містить ніякої інформації, за виключенням підписів сторін, печатки та штампів Страховика ТДВ «СК ТДВ «Глобус» (а.с. 9).

З Полісу № АІ/0276253 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, наданого в судовому засіданні відповідачем з електронного реєстру договорів страхування (а.с. 40), слідує, що Договір Страховик «Глобус» і ОСОБА_6 уклали 28.03.2014 р., знову ж таки поза межами трудової діяльності ОСОБА_2 в Товаристві. ОСОБА_2 вказала, що підпис страховика їй не належить і він має ознаки підробки. Слід зазначити, що в платіжному дорученні № 5133 від 23.07.2014 р. зазначено цей Поліс з датою його укладання 23.03.2014 р. (а.с. 10), в заяві уповноваженого отримувача страхового відшкодування по страховій справі № 1341 вказано дату 29.03.2014 р. (а.с. 14), в Полісі (а.с. 40) значиться дата 28.03.2014 р., що вказує на розбіжності в документах, а не технічну помилку.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підстави виникнення цивільних прав та обов'язків визначені у частині 2 цієї статті.

Статтею 526 цього Кодексу передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 610 ЦК України порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 цього Кодексу у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків.

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

З'ясувавши фактичні обставини суд дійшов висновку, що позов не може бути задоволений через його безпідставність та необґрунтованість, оскільки вимоги позивача ґрунтуються на подіях, що мали місце 25 березня 2014 р. і пізніше, а відповідач ОСОБА_2 в цей період не перебувала у трудових відносинах з Товариством, тому не повинна відповідати за цим позовом. Доказів на підтвердження того, що саме ОСОБА_2 вчинила дії, що потягли за собою настання відповідних наслідків, а саме спричинення Товариству шкоди на суму 2318,96 грн., позивачем не надано, а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

На підставі ст.ст. 11, 526, 610, 611, 629 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

У задоволенні позову Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 31 березня 2015 року.

Суддя М.С.Резніченко