У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,
суддів: Ізмайлової Т.Л.,Карпенко С.О.,
Касьяна О.П.,Мостової Г.І.,-
розглянувши в судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, за участю ОСОБА_9, ОСОБА_10, Постійно діючого третейського суду при Львівській асоціації учасників ринку нерухомості, про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Львівській Асоціації учасників ринку нерухомості від 03 травня 2006 року у справі № 3/8-1/1 за позовом ОСОБА_10 до ОСОБА_9 про визнання права власності на нерухоме майно, за касаційною скаргою ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 на ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 10 грудня 2014 року та ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області від 02 лютого 2015 року,

в с т а н о в и л а :

У січні 2014 року ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 звернулись до суду із заявою про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Львівській Асоціації учасників ринку нерухомості від 03 травня 2006 року по справі № 3/8-1/1 за позовом ОСОБА_10 до ОСОБА_9 про визнання права власності на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1. Оскільки оскаржуване рішення третейського суду позивачі вважають таким, що ухвалене поза межами третейської угоди, стосується прав та інтересів інших осіб, просили задовольнити заяву.

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 10 грудня 2014 року, залишеною без змін ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області від 02 лютого 2015 року, у задоволенні клопотання ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про поновлення строку на подання заяви про скасування рішення третейського суду відмовлено. Заяву ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 залишено без розгляду.

У касаційній скарзі ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 просять судові ухвали першої та апеляційної інстанцій скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні клопотання про поновлення строку на подання заяви про скасування рішення третейського суду, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, виходив з того, що заявниками пропущено тримісячний строк на звернення з заявою про скасування рішення третейського суду відповідно до ч. 2 ст. 389-1 ЦПК України.

Проте з такими висновками судів повністю погодитись не можна виходячи з наступного.

Відповідно ч. ч. 2 і 4 ст. 51 Закону України «Про третейські суди» <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_448/ed_2012_10_16/pravo1/T041701.html?pravo=1>, в редакції, яка діяла на час ухвалення рішення третейським судом (03 травня 2006 року), рішення третейського суду може бути оскаржене стороною у випадках, передбачених цим Законом, до компетентного суду відповідно до встановлених законом підвідомчості та підсудності справ. Заяву про скасування рішення третейського суду може бути подано до компетентного суду протягом трьох місяців з дня прийняття рішення третейським судом.

Згідно ч. 2 ст. 389-1 ЦПК України заява про скасування рішення третейського суду подається до суду за місцем розгляду справи третейським судом сторонами, третіми особами протягом трьох місяців з дня прийняття рішення третейським судом, а особами, які не брали участі у справі, у разі якщо третейський суд вирішив питання про їх права і обов'язки, - протягом трьох місяців з дня, коли вони дізналися або повинні були дізнатися про прийняття рішення третейським судом.

Таким чином обов'язкова умова щодо дотримання стороною третейського розгляду тримісячного строку на звернення до компетентного суду із заявою про скасування рішення третейського суду була встановлена як на момент ухвалення оскаржуваного рішення третейського суду, так і на час звернення заявників до компетентного суду з заявою про його скасування.

За правилами ч. 1 ст. 73 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_1836/ed_2012_12_01/pravo1/T041618.html?pravo=1> суд поновлює або продовжує строк, встановлений відповідно законом або судом, за клопотанням сторони або іншої особи у разі його пропущення з поважних причин.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 звернулись до суду із заявою про скасування рішення третейського суду 15 січня 2014 року, тобто з пропуском трьохмісячного строку встановленого чинним законодавством.

Відмовляючи у задоволенні клопотання про поновлення строку на оскарження рішення третейського суду, суди попередніх інстанцій взяли до уваги твердження ОСОБА_10 та ОСОБА_9, які були сторонами у справі за яким ухвалено оскаржуване рішення третейського суду про те, що заявникам було відомо про наявність цього рішення через участь у інших судових справах, проте судами залишено поза увагою, що належних доказів такого твердження матеріали справи не містять, натомість як вбачається із заяви ОСОБА_6 (а.с. 17 т. 1) остання з матеріалами справи № 3/8-1/1 була ознайомлена 13 січня 2014 року. Водночас, з матеріалів справи № 466/2480/13-ц за позовом ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8. до ОСОБА_9, ОСОБА_10, третя особа: Шевченківська районна адміністрація Львівської міської ради, ЛКП «Янів-405», Реєстраційна служба Львівського МУЮ, про усунення перешкод у користування майном, заява позивачів про ознайомлення них з матеріалами справи, зокрема, з рішенням третейського суду наданого відповідачами, в матеріалах справи відсутня, до того ж вказана копія рішення суду не завірена відповідним судом належним чином.

Разом з тим, судами попередніх інстанцій не звернуто належної уваги на ту обставину, що ОСОБА_8. безпосередню участь у розгляді справи не брав, на момент ухвалення третейським судом оскаржуваного рішення останній був неповнолітнім.

Розглядаючи подану заявниками заяву суд першої на наведене уваги не звернув, ніяких висновків щодо поважності причин пропуску строку для подання заяви про скасування рішення третейського суду не зробив, дійшов передчасного висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні клопотання про поновлення строку та залишення заяви без розгляду.

Апеляційний суд перевіряючи законність ухвали суду першої інстанції в цій частині, допущені судом першої інстанції порушення не усунув, доводів апеляційної скарги в цій частині не перевірив, мотивів їх відхилення не навів.

Виходячи з викладеного колегія суддів вважає, що судами допущено порушення вказаних вище норм процесуального права, що унеможливлює встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, не виконали своїх обов'язків, визначених законом, тому ухвали судів першої та апеляційної інстанції підлягають скасуванню з передачею справи для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 10 грудня 2014 року та ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області від 02 лютого 2015 року скасувати, а справи направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов
Судді: Т.Л. Ізмайлова
О.П. Касьян
С.О. Карпенко
Г.І. Мостова