Справа № 2-4345/15
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2015 року м. Київ

Суддя Солом'янського районного суду м. Києва Козленко Г.О., розглянувши матеріали позовної заяви Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

встановив:

Представник позивача звернувся з позовом, в якому просить стягнути на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором від 25.10.2007 в розмірі 45949,98 грн та судові витрати.

Відповідно до ст.ст.119, 120 ЦПК України позовна заява повинна містити, зокрема: ім'я (найменування) позивача і відповідача, а також ім'я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі, зміст позовних вимог; ціну позову щодо вимог майнового характеру; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування; перелік документів, що додаються до заяви. Позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Відповідно, у позовній заяві почергово повинно бути викладено по позовній вимозі: зміст позовної вимоги, виклад обставин, якими позивач обґрунтовую цю позовну вимогу та зазначення доказів, що її підтверджує, наявність підстав для звільнення від доказування.

Зміст позовних вимог - це певна форма захисту, яку просить позивач від суду. Під підставами позову, як вказує Верховний суд України, слід розуміти обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги. Виклад обставин підстави також необхідний для визначення тотожності позову, захисту відповідача від позову, зміни позову позивачем і, найголовніше - для визначення предмета доказування по даній справі.

Тобто в позовній заяві має містись посилання на те, до кого пред'явлений позов; що саме вимагає позивач (предмет позову); обставини, на яких ґрунтується вимога (правова підстава позову); зазначення доказів, що підтверджують ці обставини. Таким чином, на цій стадії цивільного процесу позивач зобов'язаний виконувати вимоги щодо доведення певного кола фактів, що мають процесуальне значення, для підтвердження наявності права на пред'явлення позову та дотримання процесуального порядку його пред'явлення.

З позовної заяви та матеріалів доданих до позовної заяви не вбачається коли саме позивачу стало відомо про порушення його прав, оскільки договір укладений 25.10.2007, тобто майже 8 років тому.

До матеріалів справи доданий розрахунок заборгованості позичальника ОСОБА_2, які завірені представником банку, однак не містять підпису особи, яка його склала (ОСОБА_3.), що відповідальна за дійсні нарахуванням по заборгованості за договором від 25.10.2007.

Крім того, до матеріалів справи позивачем не доданий відповідний меморіальний ордер на підтвердження виконання зобов'язань з боку Банку.

Так, позовна заява ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» підписана без зазначення дати її подання, представником ОСОБА_4 на підставі копії довіреності від 04.11.2014 за підписом Заступників Голови Правління АТ «Райффайзен Банк Аваль» ОСОБА_5 та ОСОБА_6, однак до суду звертається не АТ «Райффайзен Банк Аваль», а ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», договір кредиту взагалі укладений з ВАТ «Райффайзен Банк Аваль». При цьому матеріали позовної заяви не містять: довідки з єдиного держаного реєстру підприємств та організацій України щодо підтвердження організаційно-правової форми підприємства; банківської ліцензії НБУ; статуту щодо правонаступництва та/або зміни назви Банку, зміни його організаційно-правової форми; підтвердження посад які займають на час подачі позову до суду ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Разом з тим, вказана копія довіреності не завірена належним чином, тобто на ній немає завірчого напису та відбитку печатки банку, що робить неможливим ідентифікувати та встановити повноваження особи, яка назвалась представником позивача ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», оскільки на довіреності є відбиток печатки Департаменту проблемної заборгованості роздрібних клієнтів, а не оригінальної печатки ПАТ «Райффайзен Банк Аваль». Тобто довіреність щодо повноважень представника не оформлена належним чином, оскільки остання не має відбитку оригінальної печатки установи позивача.

Жоден документ позовної заяви включаючи і вищевказану довіреність не завірений оригінальною печаткою банку. Документи позовної заяви завірені вищевказаним представником з прикладення печатки, а саме: «Департаменту проблемної заборгованості роздрібних клієнтів», тому позивачу необхідно надати підтвердження можливості посвідчення вищевказаною печаткою документів доданих до позовної заяви, не враховуючи копію довіреності представника.

Досудове врегулювання спору має суттєве значення для розгляду вказаної позовної заяви, оскільки порушує право відповідача на волевиявлення щодо досудового погашення боргу. Позивач в позовній заяві зазначає, що він звертався до відповідачів з вимогою про повернення грошових коштів. Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивачем у підтвердження викладу обставин, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги надано вищевказані вимоги, які були направлені на адресу відповідачів. Однак в додатках до позовної заяви відсутнє посилання на докази стосовно отримання відповідачами вказаних повідомлень. Тому позивачу необхідно надати до суду докази отримання відповідачем повідомлень про досудове врегулювання спору (докази відправлення, зворотнє поштове повідомлення).

Прохальна частина позову повинна бути зрозумілою, послідовно викладеною та лаконічною, проте прохальна частина позову викладена об'ємно та при цьому не містить зазначення періоду за який саме необхідно сплатити зазначену позивачем заборгованість. Відповідно і позовна заява також не містить вказівки за який саме період утворилася заборгованість, яка на думку позивача підлягає стягненню. Тому позивачу слід конкретизувати позовні вимоги та зазначити чіткий період щодо утворення заборгованості нарахованої останнім.

Частина 5 ст.119 ЦПК України передбачає, що до позовної заяви додається документ, який підтверджує сплату судового збору.

Вивченням матеріалів позовної заяви, встановлено, що позов не відповідає зокрема і вимогам ч.5 ст.119 ЦПК України, оскільки належних доказів сплати позивачем судового збору за пред'явлену позовну вимогу до суду не надано.

В цьому контексті слід зазначити, що згідно із інформаційним листом Державної судової адміністрації України від 10.11.2011 року №12-6621/11, із змінами і доповненнями, внесеними листом Державної судової адміністрації України від 16.08.2013 року N 12-4618/13, документом про сплату судового збору є квитанція установи банку або відділення зв'язку, які прийняли платіж або платіжне доручення, підписане уповноваженою посадовою особою банку і скріплене печаткою установи банку з відміткою про дату виконання платіжного доручення. У разі коли сплата судового збору здійснюється шляхом перерахування коштів з рахунка вкладника, відкритого в установі банку, додається довідка, засвідчена підписом контролера та скріплена печаткою установи банку.

Отже, після внесення вищевказаних змін залишається ще діючим правило, згідно з яким документ про сплату судового збору має бути підписаний уповноваженою посадовою особою банку, які прийняли платіж або платіжне доручення, і скріплене печаткою установи банку з відміткою про дату виконання платіжного доручення.

Таким чином, необхідність підтвердження банківської установи щодо сплати судового збору на платіжному документі своєю печаткою та підписом посадової особи вважається діючим на сьогоднішній день. А зміни щодо оформлення платіжного доручення стосуються лише напису кредитної установи «Зараховано в дохід бюджету ___ грн. (дата)», який раніше окремо скріплювався першим і другим підписами посадових осіб, відбитком печатки кредитної установи з відміткою дати виконання платіжного доручення.

Натомість до позовної заяви додане платіжне доручення про сплату судового збору в сумі 459,50 грн, в якому не заповнені усі передбачені графи, а саме відсутні зазначення уповноважених посадових осіб керівника та бухгалтера і якої саме установи, належне посвідчення проведення банком платежу.

Тобто, виходячи з положень інформаційного листа, платіжне доручення щодо слати судового збору повинно бути підписане уповноваженою посадовою особою банку (контролером) і скріплене печаткою установи банку, а не підписано невідомої особою (навіть без зазначення ПІБ) та скріплене не печаткою установи банку, а печаткою Департаменту проблемної заборгованості роздрібних клієнтів, дійсною тільки за підписом певної особи без визначення її повноважень діяти від імені установи.

Таким чином, надане платіжне доручення не може вважатися належним та допустимим доказом сплати позивачем судового збору за пред'явлення позовних вимог до ОСОБА_2

Зазначені недоліки не дають можливості суду підготувати та розглянути заяву в суді першої інстанції.

Згідно ст.121 ЦПК України суддя встановивши, що заяву подано без додержання вимог ст.119 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк на усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Суд вважає за необхідне надати позивачам строк для усунення недоліків позовної заяви протягом трьох днів з дня отримання копії ухвали.

Керуючись ст.ст.119-121, 208, 209 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишити без руху, надавши строк для усунення недоліків заяви протягом трьох днів з дня отримання копії даної ухвали, шляхом усунення недоліків з урахуванням вимог, викладених в ухвалі.

В разі невиконання ухвали суду в зазначений строк, заяву вважати неподаною та повернути позивачу разом з усіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя - Г.О.Козленко