Справа № 305/557/15-ц
Провадження по справі № 2/305/386/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.03.2015 року. Рахівський районний суд Закарпатської області

у складі: головуючої - судді Бліщ О.Б.

секретаря - Вербещук В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рахів цивільну справу за позовом ОСОБА_1, як представника за дорученням в інтересах ОСОБА_2 до Верхньоводянської сільської ради Рахівського району Закарпатської області, треті особи без самостійних вимог: Рахівська державна нотаріальна контора Закарпатської області, Рахівське районне управління юстиції Закарпатської області в особі реєстраційної служби Рахівського районного управління юстиції Закарпатської області про визнання права власності в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, який діє, представник за довіреністю в інтересах ОСОБА_2, звернувся в суд з позовом до Верхньоводянської сільської ради Рахівського району Закарпатської області, треті особи без самостійних вимог: Рахівська державна нотаріальна контора Закарпатської області, Рахівське районне управління юстиції Закарпатської області в особі реєстраційної служби Рахівського районного управління юстиції Закарпатської області про визнання права власності в порядку спадкування.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що після смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 залишилось, як спадкове майно, житловий будинок з надвірними та господарськими спорудами, який розташований по АДРЕСА_1. З метою отримання правовстановлюючих документів на спадкове майно, позивачка, як спадкоємець за законом, звернулася до Рахівської державної нотаріальної контори, про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом, однак у видачі такого їй нотаріусом було відмовлено, у зв'язку з відсутністю первинної реєстрації спадкового будинку, про що видано відповідну постанову. Вартість житлового будинку на даний час становить 16157 гривень, що стверджується зведеним актом вартості будинків, господарських будівель та споруд. На підставі наведеного просив визнати за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок АДРЕСА_1

В судове засідання позивачка ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_1 не з'явилися, однак представник позивачки надав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просить такі задовольнити.

Представник відповідача - Верхньоводянської сільської ради Рахівського району Закарпатської області, в судове засідання не з'явився, однак сільський голова - Гуцул В.Д. надала суду заяву про розгляд справи без участі представника сільської ради. Позовні вимоги визнають у повному обсязі.

Представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору Рахівської державної нотаріальної контори, в судове засідання не з'явився, однак завідуюча Рахівської ДНК - Пріц О.І., надіслала заяву, в якій просила розглянути справу без її участі. Позовні вимоги підтримує.

Представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору, Реєстраційної служби Рахівського РУЮ, в судове засідання не з'явився, однак начальник реєстраційної служби Делятинчук А.І., надав суду заяву про розгляд справи без участі представника реєстраційної служби, позовні вимоги залишають на розсуд суду, відповідно до чинного законодавства.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши їх доказами, суд прийшов до наступного висновку.

У відповідності до положень частини 1 статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідачем у справі являється особа, діями якої порушуються права та інтереси відповідача.

З матеріалів справи, судом достовірно встановлено, що житловий будинок АДРЕСА_1, який являється предметом спору, був побудований у 1991 році. Вище наведене підтверджується випискою з погосподарської книги наданої Верхньоводянською сільською радою, технічним паспортом на житловий будинок та будівельним паспортом на забудову земельної ділянки.

Нині померлий громадянин, ОСОБА_3 та позивачка ОСОБА_2 уклали шлюб 17 квітня 1988 року, який був зареєстрований у Верхньоводянській сільській раді за актовим записом №29, що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 від 17 квітня 1988 року.

З вище наведеного суд констатує, що у відповідності до ст. 60 Сімейного кодексу України, житловий будинок АДРЕСА_1 є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_2

ІНФОРМАЦІЯ_2, у віці 48 років, помер громадянин ОСОБА_3, що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 09 серпня 2014 року.

Після його смерті відкрилася спадщина на все належне йому майно, в тому числі і на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1.

Згідно ст. ст. 1217, 1258 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки.

З матеріалів справи, судом встановлено, що після смерті ОСОБА_3 спадкоємцями першої черги за законом являються його дружина - позивачка по справі, ОСОБА_2 та його дочка - ОСОБА_7, однак остання відмовилася від своєї частки у спадщині на користь матері - ОСОБА_2

Звернення позивачки до суду з вимогою визнання права власності на спадкове майно зумовлене порушенням її права на отримання власності в порядку спадкування згідно відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в її користь, в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на право власності на спадковий будинок.

При вирішенні спорів щодо спадкування права власності на нерухоме майно звертається увага на зміну редакції ч. 4 ст. 331 і ч. 4 ст. 334 ЦК та інших норм цивільного законодавства і застосовується редакція закону, яка діяла на час виникнення права у самого спадкодавця та на час відкриття спадщини.

Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року, та інших нормативно-правових актів.

Якщо право власності на житловий будинок, споруду підтверджується належними правовстановлюючими документами на час виникнення права власності на будівлі, споруди, органи місцевого самоврядування зобов'язані видати довідку про належність житлового будинку на праві приватної власності спадкодавцеві, оскільки до компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Країні (УРСР) із 1979 року, в яких при визначення року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку, тобто, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Вартість спадкового житлового будинку на даний час становить 161157 гривень, що стверджується Зведеним актом вартості будинків, господарських будівель та споруд.

З довідок виданих виконкомом Верхньоводянської сільської ради, слідує, що житловий будинок АДРЕСА_1 був зареєстрованим за померлим ОСОБА_3.

Також в матеріалах справи наявний будівельний паспорт на забудовану земельної ділянки.

За таких обставин, суд констатує, що вище зазначений житловий будинок не можна розцінювати як об'єкт самочинного будівництва.

Стаття 1268 ЦК України проголошує, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

З матеріалів справи судом встановлено, що позивачка, як спадкоємець першої черги за законом, у відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, прийняла спадщину, після смерті свого чоловіка ОСОБА_3, оскільки постійно проживала зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Таким чином, враховуючи, що позивачка по справі є спадкоємцем першої черги спадкоємців за законом, вона прийняла спадщину, майнового спору з приводу спадкування не існує, відповідачем позов визнано, суд вважає, що позовні вимоги позивачки слід задовольнити частково, визнавши за останньою право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними та господарськими спорудами, що належала на праві власності її покійному чоловікові ОСОБА_3

Питання про відшкодування судових витрат позивачкою не ставилося.

Керуючись ст.ст. 10,11,60, 131, 209, 212-215, 218, 223, 294 ЦПК суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканкою АДРЕСА_1 право власності на спадкове майно, що належало спадкодавцю, ОСОБА_3, а саме на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1

Судові витрати залишити за позивачкою.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення до цивільної палати апеляційного суду Закарпатської області через Рахівський районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуюча: Бліщ О.Б.