Справа №578/399/15-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/788/1227/15 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
УХВАЛА

25 червня 2015 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Сибільової Л. О.,

суддів - Криворотенка В. І. , Лузан Л. В.

за участю секретаря - Назарової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3, поданою її представниками ОСОБА_4, ОСОБА_5,

на ухвалу судді Краснопільського районного суду Сумської області від 20 травня 2015 року про повернення позовної заяви

у справі за позовом ОСОБА_3 до Великобобрицької сільської ради Краснопільського району Сумської області, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання права власності, встановлення факту, що має юридичне значення, поділ домоволодіння, встановлення порядку користування земельною ділянкою,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою судді Краснопільського районного суду Сумської області від 20 травня 2015 року позовну заяву ОСОБА_3 визнано неподаною та повернуто позивачу.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 в особі своїх представників ОСОБА_4, ОСОБА_5, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Вказують, зокрема, що судом помилково було вказано в ухвалі про залишення позовної заяви без руху про несплату позивачкою в повному розмірі судового збору, оскільки квитанція про сплату судового збору на суму 487,20 грн. та на суму 1058,12 грн. додавалася до позовної заяви.

Суд не врахував розяснення, які містяться в п. п. 2, 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», згідно яких суддя вправі відмовити у відкритті провадження у справі лише з підстав, передбачених законом; не допускається відмова у відкритті провадження у справі з мотивів недоведеності заявленої вимоги, відсутності доказів, пропуску позовної давності та інших не передбачених законом підстав; подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, тому суд не вправі через неподання доказів при предявленні позову залишати заяву без руху та повертати заявнику.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника ОСОБА_3, який підтримав апеляційну скаргу з мотивів, в ній викладених, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність оскаржуваної ухвали, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

28 квітня 2015 року ОСОБА_3 в особі своїх представників звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просила визнати за нею право власності на 55/100 частин в домоволодінні № 7 по вул. Однобоківка в с. Великий Бобрик Краснопільського району Сумської області; встановити факт належності ОСОБА_8, яка померла 03 квітня 2010 року, на праві приватної власності 45/100 частин вказаного домоволодіння; поділити спірне домоволодіння між співвласниками, виділивши ОСОБА_3 в натурі зі спільної часткової власності: житлову кімнату 2, пл. 19,9 кв. м, житлову кімнату 1, пл. 18,5 кв. м, коридор II, пл. 4,8 кв. м, кладову ІІI, пл. 3,6 кв. м, тамбур І, пл. 2,5 кв. м, всього загальної площі 44,5 кв. м, житлової - 38,4 кв. м, з господарських споруд: погріб «Б», сарай «В», л. кухню «Д», прибудову «д», ворота № 1, 20% ворота № 2, огорожу № 3, що складає 55/100 частин на суму 52906 грн., припинивши право спільної часткової власності з іншим співвласником; іншому співвласнику виділити: житлову кімнату 3, пл. 19,8 кв. м., коридор 4, пл. 4,5 кв. м, веранду IV, пл. 6,3 кв. м, з господарських споруд: погріб «Ж», сарай «Е», 80% огорожі № 2, ґанок кр., що складає 45/100 частин на суму 42376 грн.; встановити порядок користування земельною ділянкою за вказаною адресою; стягнути з відповідачів по справі понесені ОСОБА_3 судові витрати.

Просила також під час досудового розгляду справи: призначити судову будівельно-технічну експертизу для визначення варіантів поділу домоволодіння та визначення порядку користування земельною ділянкою для уточнення позовних вимог, виходячи з варіантів експертизи; витребувати з Управління майна комунальної власності Сумської міської ради інвентаризаційну справу № 415599 на спірне домоволодіння та справу, яка була заведена з 1956 року до 1988 рік; витребувати з відділу Державного земельного агентства у Краснопільському районі Сумської області оригінали технічної документації на земельну ділянку за вказаною адресою або довідку про їх відсутність із зазначенням причини відсутності; витяги з електронного чергового кадастрового плану (масштабу 1:1000) місця розташування земельних ділянок за вказаною адресою з контурами суміжних та сусідніх земельних ділянок та з їх кадастровими номерами; обмінний файл формату *.іn4 або*.хm1 на вищезазначену земельну ділянку; а також відомості щодо кадастрового номеру; витребувати з Краснопільської районної державної нотаріальної контори спадкову справу на ОСОБА_8, яка померла 03 квітня 2010 року; витребувати у відповідача ОСОБА_6 ксерокопію свідоцтва про смерть ОСОБА_8, ОСОБА_9

Ухвалою судді Краснопільського районного суду Сумської області від 30 квітня 2015 року позовна заява ОСОБА_3 була залишена без руху.

Залишаючи позовну заяву без руху та надаючи строк для усунення її недоліків, суддя послався на невідповідність позовної заяви вимогам ст. 119-120 ЦПК України, а саме:

- не сплачений судовий збір за вимогою про встановлення факту, що має юридичне значення;

- відсутні дані, на підставі чого ОСОБА_3 стала власником 1/2 частини домоволодіння по вул. Однобоківка,7 в с. В.Бобрик Краснопільського району Сумської області;

- відсутні дані, на підставі чого ОСОБА_8 стала власником 1/2 частини вказаного домоволодіння;

- відсутні дані, яким чином ОСОБА_6 став співвласником спірного домоволодіння разом з ОСОБА_3;

- відсутні дані, яким чином змінилась частка ОСОБА_3П та ОСОБА_8, коли

домоволодіння було розділене між подружжям ОСОБА_10П та ОСОБА_11;

- відсутні дані, які родинні стосунки між власниками спірного домоволодіння ОСОБА_10, ОСОБА_11 та ОСОБА_3, так як згідно акту від 01 листопада 1956 року розподіл пройшов між ОСОБА_10 і ОСОБА_11;

- відсутні дані підтвердження родинних стосунків померлої ОСОБА_8 та ОСОБА_6Т;

- відсутні дані підтвердження родинних стосунків ОСОБА_6, ОСОБА_7В з померлою ОСОБА_9;

- відсутні підтверджуючі дані про виділення земельної ділянки згідно вимог Земельного кодексу України, проживаючих ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3П та ОСОБА_8;

- відсутнє свідоцтво про смерть ОСОБА_8;

- копії документів, додані до позовної заяви, належним чином не завірені.

Повертаючи позовну заяву як неподану, суддя послався на те, що позивач в наданий йому п'ятиденний строк з моменту отримання 13 травня 2015 року ухвали суду від 30 квітня 2015 року не усунув недоліки позовної заяви.

Проте цей висновок суду не відповідає вимогам процесуального права.

Відповідно до п. п. 3, 6, 7 ч. 2, ч. 5 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити, зокрема, зміст позовних вимог; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування; перелік документів, що додаються до заяви.

До позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Ч. 1 ст. 120 ЦПК України передбачає, що позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Згідно ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Як вбачається з матеріалів справи, враховуючи зміст позовних вимог, позивач сплатила судовий збір в повному обсязі - за дві вимоги немайнового характеру і одну майнову вимогу, що підтверджується відповідними квитанціями і про що зазначили в своїй заяві від 14 травня 2015 року, поданій на виконання ухвали суду від 30 квітня 2015 року про залишення позовної заяви без руху, представники позивача ОСОБА_3 ОСОБА_5 та ОСОБА_4 (а.с. 8, 11, 16, 17).

Заслуговують на увагу і доводи скарги представників позивачки про те, що частину доказів, на відсутність яких послався суддя в ухвалі про залишення позовної заяви без руху, вони просили витребувати від відповідача та державних органів з тієї причини, що не мають до вказаних документів доступу.

Такі доводи скарги є обгрунтованими, зокрема, про те, що позивачка не має доступу до документів, які можуть бути доказами у справі, в тому числі документів, виданих органами рацс, які підтверджують родинні відносини іншої сторони, свідоцтва про смерть, правовстановлюючих документів іншої сторони, документів, якими володіють державні органи і містять інформацію, яка підпадає під дію Закону України «Про захист персональних даних».

Вказані доводи узгоджуються з вимогами ч. 1 ст. 137 ЦПК України, згідно якої у випадках, коли щодо отримання доказів у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, є складнощі, суд за їх клопотанням зобов'язаний витребувати такі докази. Клопотання про витребування доказів має бути подано до або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться, - до початку розгляду справи по суті із долученнями відомостей про неможливість отримання таких доказів особисто стороною або іншою особою, яка бере участь у справі.

Така позиція представників позивачки узгоджується з вимогами процесуального права.

Відповідно до положень ст. ст. 10, 11 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін з дотриманням принципу його диспозитивності.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Статтею 60 ЦПК України також покладено на сторони обовязки доказування і подання доказів.

Залишаючи позовну заяву без руху, а потім повертаючи її, суддя фактично обґрунтував ухвали необхідністю надання позивачем додаткових доказів в справі та належного їх завірення. При цьому суддя не посилався на те, в чому полягає невідповідність саме форми чи змісту позовної заяви вимогам ст. 119 ЦПК України та невідповідність позову ст. 120 ЦПК України.

При цьому суд не врахував розяснення, які містяться в ч. 4 п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», згідно яких суддя вправі відмовити у відкритті провадження у справі лише з підстав, передбачених законом; не допускається відмова у відкритті провадження у справі з мотивів недоведеності заявленої вимоги, відсутності доказів, пропуску позовної давності та інших не передбачених законом підстав.

Згідно розяснень, які містяться в ч. ч. 1-4 п. 7 вказаної постанови Пленуму, позовна заява подається до суду в письмовій формі і за змістом повинна відповідати вимогам статті 119 ЦПК. У зв'язку з цим суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Якщо заява не відповідає вимогам статей 119, 120 ЦПК або не сплачено судовий збір чи не оплачено витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, суддя відповідно до вимог статті 121 ЦПК постановляє ухвалу, в якій повинні бути зазначені конкретні підстави залишення заяви без руху, в тому числі й розмір несплачених судових витрат, і надає строк для усунення недоліків, тривалість якого визначається в кожному конкретному випадку з урахуванням характеру недоліків, реальної можливості отримання копії ухвали, яка повинна бути надіслана заявнику негайно, та їх виправлення.

Якщо порушення правил статей 119, 120 ЦПК виявлені при розгляді справи, вони усуваються в ході судового розгляду або настають наслідки, передбачені пунктом 8 частини першої статті 207 ЦПК.

Подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, тому суд не вправі через неподання доказів при предявленні позову залишити заяву без руху та повертати заявнику.

Колегія суддів вважає переконливими і доводи скарги про відсутність у цивільно-процесуальному законі вимог про належне завірення копій документів, що додаються до позовної заяви, з огляду на ч. 2 ст. 64 ЦПК України, згідно якої письмові докази, як правило, подаються в оригіналі; якщо подано копію письмового доказу, суд за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, має право вимагати подання оригіналу. Вказане положення процесуального закону узгоджується з ч. 3 ст. 213 ЦПК України щодо обґрунтованості рішення суду.

Крім того, вказавши в ухвалі про залишення позовної заяви без руху про те, що копії доданих до справи документів належним чином не завірені, суддя не зазначив, яких саме документів, а також яким чином, яким органом підлягають завіренню копії кожного з наданих позивачем документів, зокрема, технічних паспортів на спірне домоволодіння, копії листів, отриманих позивачкою з державних органів та інші.

Таким чином, повернення позовної заяви позивачеві в даній справі з підстав, зазначених в оскаржуваній ухвалі, суперечить вимогам процесуального права, а тому ухвала про повернення позовної заяви як неподаної підлягає скасуванню.

Доводи скарги про те, що справу слід направити для продовження її розгляду, задоволенню не підлягають, оскільки провадження в справі не відкривалось і суд не починав розглядати справу по суті.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312-315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, подану її представниками ОСОБА_4, ОСОБА_5 задовольнити частково.

Ухвалу судді Краснопільського районного суду Сумської області від 20 травня 2015 року про повернення позовної заяви в даній справі скасувати.

Справу передати до Краснопільського районного суду Сумської області для розгляду питання зі стадії відкриття провадження у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий -

Судді -