Справа № 347/593/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.04.2015 м. Косів

Косівський районний суд, Івано-Франківської області в складі:

Головуючого -судді: Цалина Б.М.

Секретаря - Терлюжак Н.П.

розглянувши у відкритому, судовому засіданні в залі суду м. Косів справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся в суд із позовом про розірвання шлюбу.

Позивач, ОСОБА_1 в судове засідання не з"явився, подав суду заяву про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить шлюб розірвати.

Із змісту вимог позову вбачається, що 25 вересня 1971 року позивач зареєстрував шлюб із ОСОБА_2, відповідачкою по справі, у виконкомі Річківської сільської ради Косівського району Івано-Франківської області, актовий запис № 16. За час їх спільного проживання в них народилось троє дітей, які є вже повнолітніми . Через несумісність характерів, частих сварок та різного роду непорозумінь вони втратили почуття один до одного. На даний час вони не підтримують подружніх відносин і проживають окремо, тому подальше спільне життя і збереження шлюбу є не можливим. Зазначені обставини свідчать про те що, надії на збереження сім'ї немає ніякої, шлюб між ними носить формальний характер. Просить шлюб розірвати.

Відповідачка, ОСОБА_2 в судове засідання не з"явилася, будучи повідомленою належним чином про час та місце розгляду справи, подала суду заяву із клопотанням про розгляд справи в її відсутності.

Таким чином, судом прийнято рішення про розгляд справи у відсутності сторін на підставі наявних доказів у справі, без фіксування процесу технічними засобами, що не суперечить та відповідає вимогам ч.2 ст.197 ЦПК України.

Суд вивчивши матеріали справи вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення за наступних підстав:

Як встановлено в судовому засіданні сторони зареєстрували шлюб 25 вересня 1971 року у виконкомі Річківської сільської ради Косівського району Івано-Франківської області, актовий запис № 16, що стверджується свідотвом про шлюб а.с. 5.

За час їх спільного проживання в них народилась троє дітей , які є вже повнолітніми.

Через несумісність характерів, частих сварок та різного роду непорозумінь, сторони втратили почуття один до одного. На даний час вони не підтримують подружніх відносин і проживають окремо, тому подальше спільне життя і збереження шлюбу є не можливим. Зазначені обставини свідчать про те що, надії на збереження сім'ї немає ніякої, шлюб між ними носить формальний характер. Підстав для примирення чи збереження сім"ї суд не вбачає.

Згідно ч.1 ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ч.2 та ч.3 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Разом з цим, згідно ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідачкою не заявлено клопотань про відновлення їй дошлюбного прізвища .

Відповідно до роз'яснень, які містяться у пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 року № 11, охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

З урахуванням того, що позов подано одним із подружжя, а саме ОСОБА_1 продовжувати подальше спільне подружнє життя позивач з відповідачкою не бажає, тому суд вважає, що в інтересах сторін позов слід задовольнити.

На підставі наведеного, ст.ст.109-112, 161 Сімейного Кодексу України, керуючись ст.ст.213-215, 218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити. Шлюб зареєстрований між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 25 вересня 1971 року у виконкомі Річківської сільської ради Косівського району Івано-Франківської області, актовий запис № 16 -розірвати.

При реєстрації розірвання шлюбу відповідачці залишити прізвище «ОСОБА_2».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського Апеляційного суду через Косівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення -протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Цалин Б.М.