УХВАЛА

03 червня 2015 року суддя Солом`янського районного суду м. Києва Кицюк В.С., розглянувши позовну заяву ОСОБА_2 до Державного підприємства «ДЕРЖЕКОІНВЕСТ» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, грошової компенсації за невикористану відпустку, сум відшкодування витрат у зв`язку з порушенням строків її виплати та середньої заробітної плати за час затримки в проведенні розрахунку в проведенні розрахунку при звільненні, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом.

Дослідивши позовну заяву та оглянувши додані до неї документи, приходжу до висновку, що позов не відповідає вимогам ст.119 ЦПК України, а відтак його слід залишити без руху.

Так, всупереч імперативним вимогам п.6 ч.2 ст.119 ЦПК України позивач не зазначає доказів на підтвердження кожної обставини, якими обґрунтовує свої позовні вимоги. Зокрема, не зазначено доказів на підтвердження того, що відповідачем тривалий час не виплачувалась йому заробітна плата, що при його звільненні з ним відповідачем не було проведено повний розрахунок.

Позовна заява не може ґрунтуватися на припущеннях.

Дотримання вимог ст.119 ЦПК України при пред`явленні позову в суд є імперативним правилом в тому числі і для суду на предмет перевірки позову і долучених до нього матеріалів і недопущення відкриття провадження і призначення непідготовленої справи (позову) до розгляду.

Згідно ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без дотримання вимог, викладених у ст. ст. 119, 120 ЦПК України постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача та надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Якщо ж позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк не виконає всі вимоги, позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачеві.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року, «Де Жуффр де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року. Відтак в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Також всупереч п.6 ч.2 ст.119 ЦПК України позивачем не зазначено, зокрема, докази на підтвердження того, що він перебував у відрядженні за час роботи у відповідача, і що у зв`язку з цим поніс певні витрати, також не додано доказів на підтвердження цих витрат.

В даному випадку закон вимагає від позивача в обов`язковому порядку зазначення доказів, представлення яких вже можливе під час розгляду справи.

Також всупереч п.5 ч.2 ст.119 ЦПК України не викладені обставини на підтвердження того, що позивач зазнав втрати частини доходів, що також ним заявляється.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.119-121 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_2 до Державного підприємства «ДЕРЖЕКОІНВЕСТ» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, грошової компенсації за невикористану відпустку, сум відшкодування витрат у зв`язку з порушенням строків її виплати та середньої заробітної плати за час затримки в проведенні розрахунку в проведенні розрахунку при звільненні, - залишити без руху.

Роз'яснити позивачеві, що зазначені в ухвалі недоліки ним можуть бути усунені протягом двох днів з дня отримання копії ухвали шляхом подачі позовної заяви у редакції, яка буде відповідати вимогам ст. 119 ЦПК України.

Якщо у встановлений строк виявлені недоліки не будуть усунуті, заява буде вважатись неподаною та буде повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.С. Кицюк