АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/5584/2015 Доповідач - Шиманський В.Й.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2015 року колегія суддів Судової палати в цивільних справах апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого - Шиманського В.Й.

Суддів - Семенюк Т.А., Кравець В.А.

при секретарі - Круглику В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 03 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до житлово-будівельного кооперативу "Маяк-7" про визнання дій неправомірними, скасування тарифу на оплату послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, зобов'язання укласти договір та визнання недійсними рішення зборів членів кооперативу,-

В С Т А Н О В И Л А:

Із вказаним позовом до суду позивач звернулась у жовтні 2014 року.

Зазначала, що вона є власником квартири АДРЕСА_1. Балансоутримувачем вказаного будинку є відповідач. Протягом тривалого часу ЖБК "Маяк-7" здійснював нарахування оплати за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території на підставі розпоряджень КМДА, в розмірі 2,89 грн. за кв.м. загальної площі квартири. Проте вона не погоджується з вказаним розміром тарифу, оскільки він визначений з порушенням норм чинного законодавства з огляду на те, що єдиною підставою визначення розміру внеску (платежів) на утримання будинку та прибудинкової території є кошторис доходів та витрат, який щорічно затверджується загальними зборами членів кооперативу. 26 листопада 2014 року були проведені загальні збори членів ЖБК, за рішенням яких узгоджено розмір платежу (внеску), однак на думку позивача дані збори є недійсними через відсутність кворуму. Крім того позивач неодноразово зверталася до відповідача з приводу укладення договору про надання послуг з утримання будинків, однак вказані вимоги залишені відповідачем без реагування.

На підставі викладеного, з урахуванням уточнених позовних вимог, просила суд визнати неправомірними дії в ЖБК "Маяк-7" щодо використання тарифу за послуги з утримання будинку та прибудинкової території в розмірі 2,89 кв.м. за 1 кв.м. від загальної площі квартири по будинку АДРЕСА_1 за період з жовтня 2011 року по теперішній час, скасувати запроваджений відповідачем тариф на оплату послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території в розмірі 2,89 грн. за 1 кв.м. загальної площі квартири по вказаному будинку, починаючи з жовтня 2011 року по теперішній час, зобов'язати відповідача укласти з позивачем договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, підготовлений відповідно до типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 травня 2009 року № 529, з урахуванням всіх істотних умов договору, передбачених статтею 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», визнати недійсним рішення загальних зборів ЖБК «Маяк-7» від 26 листопада 2014 року про встановлення оплати за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території за тарифом 2,89 грн. за 1 кв.м. загальної площі за місяць.

Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 03 березня 2015 року позов задоволено частково.

Визнано недійсним протокол загальних зборів членів ЖБК «Маяк-7» від 26 листопада 2014 року в частині затвердження обов'язкового платежу (внеску) на утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 2,89 грн. з квадратного метру загальної площі квартири.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 487,20 грн. судового збору в дохід держави.

В апеляційній скарзі, з посиланням на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права, ставиться питання про скасування даного рішення та ухвалення нового про задоволення позовних вимог.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню у зв'язку з наступним.

Як встановлено судом першої інстанції та не заперечується сторонами, ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_1.

ЖБК «Маяк-7» є балансоутримувачем і здійснює утримання та обслуговування вказаного будинку.

Згідно з п. п. 15 статуту ЖБК «Маяк-7» кооператив здійснює експлуатацію та ремонт належного йому жилого фонду, прибудинкової території за рахунок коштів кооперативу. Кошти кооперативу складаються, у тому числі і з внесків на експлуатацію жилого будинку та утримання прибудинкової території і штату кооперативу.

За правилами ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо), тощо.

Згідно з ст. 28 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать встановлення в порядку і межах, визначених законодавством, тарифів на побутові, комунальні, транспортні та інші послуги.

Відповідно до Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 червня 2011 р. № 869, тариф на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій - вартість надання таких послуг, розрахована на основі економічно обґрунтованих планованих (нормативних) витрат з урахуванням планового прибутку та податку на додану вартість. Тариф на послуги розраховується окремо за кожним будинком залежно від запланованих кількісних показників послуг, що фактично повинні надаватися для забезпечення належного санітарно-гігієнічного, протипожежного, технічного стану будинків і споруд та прибудинкових територій з урахуванням переліку послуг згідно з додатком до цього Порядку.

Так, виконавчим органом Київської міської ради (КМДА) на підставі розпорядження від 06 вересня 2012 року, № 1562, встановлений тариф та структура тарифу на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій для ЖБК «Маяк-7» у розмірі 2,89 грн. за 1 кв.м.

Відповідно до розпорядження КМДА від 17 вересня 2013 року, № 1622, внесені зміни до деяких розпоряджень КМДА в частині вилучення позицій із тарифами на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій для ЖБК і ОСББ, у т.ч. для ЖБК «Маяк-7». Оскільки ЖБК, які самостійно забезпечують утримання будинку і прибудинкової території, загальними зборами визначають розмір внесків (платежів) на утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що не потребує затвердження або погодження органами місцевого самоврядування.

Про прийнятті зазначеного розпорядження КМДА ЖБК «Маяк-7», дізнався з листа Департаменту економіки та інвестицій КМДА від 07 листопада 2014 року, у зв'яку з чим у період з жовтня 2013 року по листопад 2014 року відповідач продовжував нараховувати плату за утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у розмірі, що не перевищував розмір тарифу.

З вказаного листа вбачається, що житлово-будівельні кооперативи та об'єднання співвласників багатоквартирних будинків, які самостійно забезпечують утримання будинку і прибудинкової території, загальними зборами визначають розмір внесків (платежів) на утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що не потребують затвердження або погодження органами державної влади чи місцевого самоврядування.

У відповідності до положень п. 49 статуту ЖБК «Маяк-7» органами управління ЖБК є загальні збори членів кооперативу та правління кооперативу. Загальні збори ЖБК, зокрема, затверджують звіт правління кооперативу про фінансово-господарську діяльність кооперативу за минулий рік та фінансово-господарський план на поточний рік, встановлюють строк внесення внесків на капітальний ремонт жилого будинку, внесків на експлуатацію жилого будинку та утримання прибудинкової території, плати за комунальні послуги, тощо.

У зв'язку з отриманням відповіді з КМДА, щодо скасування визначено тарифу, на засіданні правління ЖБК «Маяк-7» згідно протоколу №10 від 13.11.2014 року було вирішено призначити загальні збори членів кооперативу на 26.11.2014 року та винести на порядок денний питання про затвердження внесків на утримання будинку та прибудинкової території.

Також вирішено, що у разі неявки на збори членів кооперативу або відсутності кворуму затвердити внески на утримання будинку та прибудинкової території письмовим опитуванням членів кооперативу.

26 листопада 2014 року на загальних зборах членів кооперативу ЖБК «Маяк-7» затверджено обов'язковий платіж (внеску) на утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 2,89 грн. за один квадратний метр загальної площі квартири.

За приписами п. 51 статуту загальні збори членів ЖБК визнаються правомочними, якщо на них присутні не менше 2/3 загальної кількості членів кооперативу.

Рішення загальних зборів членів кооперативу приймаються простою більшістю.

З витягу протоколу загальних зборів членів кооперативу ЖБК «Маяк-7» від 26.11.2014 року вбачається, що згідно статуту кількість членів кооперативу складає 297 чоловік, зареєструвалися на загальних зборах 35 чоловік, з них членів кооперативу 25.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції прийшов до висновкі про порушення відповідачем порядку проведення загальних зборів та відсутності кворуму для прийнтятт рішень.

В той же час при ухваленні судового рішення суд неправомірно вирішив незаявлену вимогу про визнання недійсним протоколу загальних зборів членів ЖБК «Маяк-7» від 26.11.2014 року в частині затвердження обов'язкового платежу на утримання будинку та прибудинковоъ територыъ в розмыры 2,89 грн.

Право на звернення до суду за захистом передбачено ч.1 ст.3 ЦПК України та встановлюється, що кожна особа має право в порядку, встановленому кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

У відповідності до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до роз'яснень, які містяться в Постанові №14 Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 «Про судове рішення в судовій справі» при ухваленні рішення вийти за межі позовних вимог з власної ініціативи суд має право лише в випадках, прямо передбачених законодавством.

Отже, при зверненні до суду з метою захисту права, свобод чи інтересів позивачем самостійно обирається спосіб захисту права, який повинен відповідати положенням чинного законодавства України та умовам договору, з якого виникають спірні правовідносини.

Позивач, звернувшись до суду, обрала спосіб захисту, а саме просила визнати недійсним рішення загальних зборів ЖБК «Маяк-7» від 26.11.2014 року про встановлення оплати за послуги з утримання будинків з тарифом 2,89 грн., що відповідає положенням ч.2 ст.16 ЦК України.

Враховуючи викладене рішення суду першої інстанції в частині визнання недійсним протоколу загальних зборів членів ЖБК «Маяк-7» від 26.11.2014 року щодо затвердження обов'язкового платежу на утримання будинку та прибудинкової території в розмірі 2,89 грн. підлягає скасуванню, а провадження закриттю, оскільки зазначені позовні вимоги позивачем не заявлялись.

Врешті колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відмови в задоволенні позовних вимог, зокрема, в частині відмови визнання неправомірними дій відповідача щодо використання вказаного тарифу за послуги з утримання будинку та прибудинкової території і за період з жовтня 2013 по теперішній час з огляду на наступне.

Кожна особа у відповідності до ст. 3 ЦПК України має право в порядку установленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За положенням ст.4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Порушення права пов'язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

Згідно ст. 1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав свобод чи інтересів фізичних осіб.

Натомість з урахуванням вимог вищевказаних статей, позивачем не доведено порушення її прав шляхом використання відповідачем тарифу з утримання будинків та прибудинкових територій в розмірі аналогічному, встановленому розпорядженням КМДА від 06 вересня 2012 року № 1562 в розмірі 2,89 грн. за 1 кв.м.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що вказаний тариф міг бути меньшим, в разі розгляду даного питання на загальних зборах членів кооперативу, не може бути прийнятий судом до уваги, оскільки відповідно до положень ч. 3 ст. 10 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з вимогами ст.ст. 57-60 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи.

Натомість належних та допустимих доказів на підтвердження того, що тариф який використовувався відповідачем для нарахування послуги з утримання будинку та прибудинкової території в розмірі 2,89 кв.м. за 1 кв.м. від загальної площі квартири є значно завищеним позивачем ні суду першої інстанції, ні до апеляційного суду надано не було.

Згідно п. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Крім того суд враховує, що нормами ст.162 ЖК України передбачена плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Згідно з п.5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

З огляду на викладене споживач послуг з утримання будинків та прибудинкових територій зобов'язаний вносити плату.

Діючим законодавство не передбачена безоплатність наданих послуг.

Слід також зазначити що в порушення ст. 10, 60 ЦПК України апелянтом не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що визначених відповідачем розмір тарифу з утримання будинків та прибудинкових територій в сумі 2,89 грн. за 1 кв.м. не відповідає кошторису доходів та витрат затверджений загальними зборами членів кооперативу.

Відтак суд першої інстанції прийшов до обґрунтованих висновків щодо відмови в задоволенні позовних вимог про визнання неправомірними дії в ЖБК "Маяк-7" щодо використання тарифу за послуги з утримання будинку та прибудинкової території в розмірі 2,89 кв.м. за 1 кв.м. та скасування запроваджений відповідачем тарифу на оплату послуг в розмірі 2,89 грн. за 1 кв.м.

Також правильними є висновки суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для визнання неправомірними дій відповідача щодо використання тарифу за послуги з утримання будинку та прибудинкової території в розмірі 2,89 кв.м. за 1 кв.м. від загальної площі квартири по будинку АДРЕСА_1 за період з жовтня 2011 року по теперішній час, оскільки вказаний тариф був скасований розпорядження КМДА № 1622 у вересні 2013 року, опублікований в жовтні 2013 року.

Що стосується позовних вимог в частині зобов'язання відповідача укласти з позивачем договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території, то слід зазначити наступне.

За змістом статті 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст. 16 ЦК України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Суд першої інстанції також вірно виходив із того, що серед способів захисту, передбачених ст. 16 ЦК України не зазначено такого способу, як установлення правовідносин (в тому числі шляхом зобов'язання особи до укладення відповідних договорів).

Разом з тим, виходячи із загальних засад цивільного законодавства та судочинства, права особи на захист у суді порушених або невизнаних прав, меж здійснення особою цивільних прав і виконання цивільних обов'язків слід дійти висновку про те, що в разі невизнання споживачем права виробника, (виконавця) послуг на укладення договору про надання житлово-комунальних послуг, який відповідає вимогам типового договору, таке право підлягає захисту судом на підставі п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України шляхом визнання договору укладеним на умовах, передбачених нормативним актом обов'язкової дії.

Зазначена правова позиція відображена в постанові Верховного Суду України від 10 жовтня 2012 року у справі 6-110цс12.

Відповідно до ч. 2 ст. 214 ЦПК України, при виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин, суд зобов'язаний враховувати висновки Верховного Суду України, викладені у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 цього Кодексу.

За таких обставин, суд першої інстанції законно відмовив у задоволенні позовних вимог, оскільки у даному випадку для цього відсутні правові підстави.

Не можуть бути прийняті до уваги доводи апеляційної скарги щодо порушення судом першої інстанції вимог ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», відповідно до якої позивач звільнена від сплати судового збору.

Згідно з п.7 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» та ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», від сплати судового збору звільняються споживачі за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав.

Як вбачається зі змісту позовної заяви позивач оскаржує дії ЖБК "Маяк-7" щодо використання тарифу за послуги з утримання будинку та прибудинкової території, а також оскаржує рішення загальних зборів від 26.11.2014 року. Отже, предметом судового розгляду є безпосередньо діяльність відповідача як балансоутримувача вказаного бидинку.

Враховуючи обставини справи та предмет позову колегія суддів не погоджується з доводами апеляційної скарги щодо порушенням судом норм процесуального права в частинні стягнення з позивача на користь держави судового збору в розмірі 487,20 грн.

У відповідності з вимогами ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права, тощо.

Враховуючи зазначене, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції в частині визнання недійсним протоколу загальних зборів членів ЖБК «Маяк-7» від 26 листопада 2014 року щодо затвердження обов'язкового платежу (внеску) на утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 2,89 грн. з квадратного метру загальної площі квартири скасуванню із закриттям провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Оболонського районного суду міста Києва від 03 березня 2015 року в частині визнання недійсним протоколу загальних зборів членів ЖБК «Маяк-7» від 26 листопада 2014 року щодо затвердження обов'язкового платежу (внеску) на утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 2,89 грн. з квадратного метру загальної площі квартири - скасувати із закриттям провадження у справі.

Врешті зазначене рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: