АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2015 року м. Дніпропетровськ Колегія суддів судової палати по цивільним справам апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Петренко І.О.

суддів - Котушенко С.П., Романюк М.М.

при секретарі - Порубай М.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську за апеляційною скаргою скаргою Прокуратури Дніпропетровської області в інтересах Дніпропетровської міської ради на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16 січня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Дніпропетровської міської ради про визнання порядку користування земельною ділянкою,-

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до суду з позовом та просив ухвалити рішення, яким визначити порядок користування земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1, виділивши їй у користування земельну ділянку площею 2050,65 кв.м.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що на підставі договору дарування частини домоволодіння від 13 червня 2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3, зареєстрованого у реєстрі за №2557, вона , позивачка ОСОБА_2 є власником 93/100 частини домоволодіння АДРЕСА_1 яке (відповідно до договору дарування) розташовано на земельній ділянці площею 1734 кв.м., з яких 600 кв.м. закріплено у постійне користування; 1134 кв.м. надано у тимчасове користування згідно рішення виконкому Жовтневої районної ради депутатів трудящих від 10 листопада 1971 року № 1089/5.

Власником інших 7/100 частин зазначеного домоволодіння була ОСОБА_5, що підтверджується дублікатом свідоцтва про право на спадщину за законом від 03 лютого 1972 року, виданого Першою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою та рішенням Жовтневого районного народного суду м. Дніпропетровська по справі № 2-1304/1986 року, яким було визнано, що ОСОБА_5 на праві власності належить 7/100 частин зазначеного домоволодіння.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_5 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 04 квітня 2014 року серії І-КИ № 567020. Відповідно до листа Першої Дніпропетровської державної нотаріальної контори №3453/01-16 від 24 грудня 2014 року свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, не видавалось. Оскільки після смерті ОСОБА_5, ніхто не вступив у спадщину, правонаступництво спірних правовідносин не допускається. Як зазначає позивач, вона має намір реалізувати своє право щодо приватизації земельної ділянки, землекористувачем якої вона є, але фактично позбавлена у цьому праві. З огляду на те, що земельна ділянка є неприватизована, знаходиться у власності територіальної громади міста в особі Дніпропетровської міської ради, остання є належним відповідачем по справі.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16 січня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені.

В апеляційній скарзі Прокуратура Дніпропетровської області в інтересах Дніпропетровської міської ради просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні було встановлено, що на підставі договору дарування частини домоволодіння від 13 червня 2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3, зареєстрованого у реєстрі за № 2557, ОСОБА_2 є власником 93/100 частини домоволодіння АДРЕСА_1 яке розташовані на земельній ділянці площею 1734 кв.м., з яких 600 кв.м. закріплено у постійне користування; 1134 кв.м. надано у тимчасове користування згідно рішення виконкому Жовтневої районної ради депутатів трудящих від 10 листопада 1971 року № 1089/5 (а.с. 22 - 23).

Власником інших 7/100 частин зазначеного домоволодіння АДРЕСА_1 була ОСОБА_5, що підтверджується дублікатом свідоцтва про право на спадщину за законом від 03 лютого 1972 року, виданого Першою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою та рішенням Жовтневого районного народного суду м. Дніпропетровська по справі № 2-1304/1986 року, яким було визнано, що ОСОБА_5 на праві власності 7/100 частин зазначеного домоволодіння (а.с. 9).

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 22 жовтня 2013 року у цивільній справі № 201/540/13-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5, третя особа: Дніпропетровська міська рада про визнання порядку користування земельною ділянкою було призначено судову будівельно-технічну експертизу для визнання можливих варіантів встановлення порядку користування земельною ділянкою між співвласниками домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 відповідно до їх часток у праві власності на домоволодіння.

Відповідно до Висновку судової земельно-технічної експертизи № 2665-13 від 12 березня 2014 року, в результаті проведених геодезичних замірів встановлено межі земельної ділянки згідно фактичного користування, загальна площа земельної ділянки АДРЕСА_1 , згідно фактичного користування , складає 2205 кв.м. На розгляд суду пропонується варіант порядку користування земельною ділянкою площею 2205 кв.м. згідно меж по фактичному користуванню відповідно до часток у праві власності на домоволодіння ОСОБА_2 93/100 частин та ОСОБА_5 7/100 частин. На 93/100 частку земельної ділянки у користування першому співвласнику повинна бути виділена земельна ділянка площею 2050,65 кв.м., на 7/100 частку земельної ділянки у користування другому співвласнику повинна бути виділена земельна ділянка площею 154,35 кв.м.

Однак , справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5, третя особа: Дніпропетровська міська рада про визнання порядку користування земельною ділянкою по суті вирішена не була , так як ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 04 квітня 2014 року серії НОМЕР_1 виданим відділом державної реєстрації смерті реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції (а.с. 5).

Згідно листа Першої Дніпропетровської державної нотаріальної контори №3453/01-16 від 24 грудня 2014 року свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року, не видавалось (а.с. 6).

Вирішуючи дану справу та задовольняючи позовні вимоги , суд першої інстанції виходив із того , що оскільки після смерті ОСОБА_5. свідоцтво про право на спадщину не видавалось , то згідно до положень ст. 1277 ЦК України орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов'язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою і вважав , що Дніпропетровська міська рада, як представник територіальної громади міста, є належним відповідачем по справі оскільки , частиною 2 статті 83 ЗК України встановлено, що у комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земель приватної та державної власності, а також земельні ділянки за їх межами, на яких розташовані об'єкти комунальної власності.

Суд зазначав , що згідно ст. 12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; викуп земельних ділянок для суспільних потреб відповідних територіальних громад сіл, селищ, міст; організація землеустрою та інші.

Окрім того , частиною 1 статті 116 ЗК України передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Відповідно до ч. 4 ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

Суд також вважав , що оскільки позивачка бажає визначення порядку користування спірною земельною ділянкою , так як вона має намір реалізувати своє право щодо приватизації земельної ділянки, землекористувачем якої вона є , відповідно до ст. 118 ЗК України позов підлягає задоволенню.

Однак , з такими висновками погодитись не можна , виходячи з наступного.

Залучаючи Дніпропетровську міську раду, як представника територіальної громади міста, у якості відповідача по справі , суд порушив вимоги ст. 1277 ЦК України , так як орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини не звертався до суду заявою про визнання спадщини ОСОБА_5. відумерлою , а тому рішення суду підлягає скасуванню яка передчасно ухвалене.

Окрім того , виділяючи оскаржуваним рішенням позивачці ОСОБА_2 у користування земельну ділянку площею 2050, 65 кв. м. за адресою: АДРЕСА_1, судом було порушено вимоги ст. 12 ЗК України , згідно якої розпорядження землями територіальної громади, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб, надання в користування земельних ділянок із земель комунальної власності і таке інше - відноситься до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин.

Окрім того , при вирішенні спору не було враховано , що надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування відповідно до ст. 123 ЗК України здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Таких рішень позивачкою по справі суду надано не було.

Посилання у рішенні суду на висновки експерта не можна вважати підставою для надання в користування спірної земельної ділянки, оскільки вони визначають лише доцільність використання позивачем певної площі землі з урахуванням площі майна, що перебуває у власності відповідної особи.

Судом, при визначенні порядку користування земельною ділянкою, площею 2050, 65 кв.м., помилково надано обов'язкове та преюдиціальне значення висновкам земельно-технічної експертизи, по цивільній справі №201/540/13-ц, провадження у якій закрито у зв'язку зі смертю ОСОБА_5. Самі ж висновки в матеріалах даної справи відсутні.

При цьому, висновки експертизи не мають наперед законної сили, та не є обставинами, які не підлягають доказуванню, у розумінні ст. 61 ЦПК України.

Виходячи з вище наведеного , керуючись ст.ст. 303, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Прокуратури Дніпропетровської області в інтересах Дніпропетровської міської ради - задовольнити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16 січня 2015 - скасувати.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Дніпропетровської міської ради про визнання порядку користування земельною ділянкою - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя - І.О. Петренко

Судді - С.П.Котушенко

· М.М. Романюк

·

·