У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька Б.І., Закропивного О.В.,

Черненко В.А., Штелик С.П.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію на рішення апеляційного суду Київської області від 10 лютого 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2014 року публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» (далі - ПАТ «КБ «Надра») звернулося до суду із указаним позовом, у якому з урахуванням уточнень просило стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором у розмірі 11 359,36 доларів США та 209 644 грн 52 коп., яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 10 747,40 доларів США, заборгованості зі сплати відсотків у розмірі 507,68 доларів США, комісії за консультаційні послуги в розмірі 104,28 доларів США, пені за прострочення сплати кредиту у розмірі 1 978,85 доларів США, штрафу за порушення умов кредитного договору в розмірі 17 844,19 доларів США.

На обґрунтування позову зазначало, що за умовами укладеного між відкритим акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» (правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра», далі - ПАТ «КБ «Надра») та ОСОБА_3 кредитного договору від 6 лютого 2008 року, останній отримав кредит у розмірі 16 075,25 доларів США зі сплатою 13,9 % річних на строк з 6 лютого 2008 року по 6 лютого 2013 року. За умовами укладеного договору ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зобов'язалися відповідати перед банком як солідарні боржники. Відповідачі умови кредитного договору належним чином не виконували, у зв'язку з чим утворилася заборгованість у вказаному розмірі, яку позивач просив стягнути на свою користь з відповідачів як солідарних боржників.

Рішенням Баришівського районного суду Київської області від 23 вересня 2014 року позов ПАТ «КБ «Надра» задоволено частково. Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором у розмірі 27 075 грн 38 коп., заборгованість за консультаційні послуги у розмірі 622 грн 70 коп., пеню за прострочення сплати кредиту у розмірі 9 656 грн 41 коп., штраф за порушення умов кредитного договору у розмірі 27 075 грн 38 коп. У задоволенні решти позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Київської області від 10 лютого 2015 року рішення місцевого суду скасовано та ухвалено нове рішення, яким стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором у розмірі 10 747,40 доларів США, заборгованість зі сплати відсотків у розмірі 507,68 доларів США, комісію за консультаційні послуги в розмірі 104,28 доларів США, пеню за прострочення сплати кредиту у розмірі 20 972 грн 90 коп. У задоволенні решти позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ПАТ «КБ «Надра» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить змінити рішення апеляційного суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо стягнення штрафу в розмірі 17 844,19 доларів США та задовольнити ці вимоги.

Рішення суду в іншій частині не оскаржується, а тому в касаційному порядку не переглядається.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Суд першої інстанції, з урахуванням заяви про застосування строків позовної давності та керуючись нормами ст. ст. 526, 548, 549, 551, 1054 ЦК України, прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Скасовуючи рішення районного суду та постановляючи нове рішення про часткове задоволення позову, суд апеляційної інстанції виходив із того, що згідно із ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, оскільки відповідачі свої зобов'язання за кредитним договором не виконали, зазначене є підставою для стягнення з них грошових коштів за цим договором. Разом з тим суд відмовив у задоволенні позовних вимог щодо стягнення штрафу у зв'язку з тим, що банк не надав відповідного розрахунку на підтвердження обґрунтованості спірної суми.

Проте повністю з такими висновками апеляційного суду погодитись не можна.

Статтею 213 ЦПК України передбачено, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону рішення апеляційного суду не відповідає.

Судами установлено, що 6 лютого 2008 року між ВАТ КБ «Надра», ОСОБА_3 (позичальник) та ОСОБА_4 (поручитель) було укладено договір «Автопакет». Відповідно до пунктів 1.1 - 1.1.4 договору банк надав позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти у сумі 16 075 доларів 25 центів США на придбання автотранспортного засобу зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,90 % на рік з терміном погашення до 6 лютого 2013 року.

Відповідачі взяті на себе кредитні зобов'язання належним чином не виконують.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Так, судами було обґрунтовано визначено, що мало місце порушення умов кредитного договору, що полягало в невиконанні відповідачами договірних зобов'язань у визначений у ньому строк.

За правилами ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі.

Відповідно до п. 5.2 укладеного кредитного договору - у разі порушення позичальником вимог п.п. 4.3.1, 4.3.2, 4.3.7, 4.3.9, 4.3.10 цього договору позичальник зобов'язується сплатити банку штраф у розмірі 10 % від суми кредиту, визначеної в п. 1.1 цього договору за кожен випадок.

Відмовляючи у задоволенні позову в частині стягнення штрафу у розмірі 17 884 грн 19 коп., суд апеляційної інстанції виходив із того, що банк не надав суду відповідного розрахунку на підтвердження обґрунтованості зазначеної суми, матеріали справи не містять даних коли саме, за порушення якого саме пункту договору нараховано штраф, за яку кількість порушень, в чому саме ці порушення полягають і чим підтверджуються.

Разом з тим із матеріалів справи вбачається, що відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором, доданого до позовної заяви, станом на 20 листопада 2013 року за ОСОБА_3 рахується заборгованість за кредитом на суму 39 207,04 доларів США, що еквівалентно 313 381 грн 83 коп. Заборгованість нарахована за період з 6 лютого 2008 року по 1 листопада 2013 року.

Таким чином, вимагати від ПАТ «КБ «Надра» іншого розрахунку є порушенням ст. ст. 10, 11 ЦПК України, ч. 4 ст. 129 Конституції України, тому якщо суд не погоджується з наданим розрахунком кредитної заборгованості, то повинен дати йому належну правову оцінку (ст. 212 ЦПК України), а не відмовляти в задоволенні позовних вимог у разі ненадання банком іншого розрахунку.

Проте апеляційний суд у порушення норм ст. ст. 212 - 214, 315 ЦПК України на зазначені положення закону уваги не звернув, не встановив дійсних прав і обов'язків сторін, які випливають з кредитного договору, не дослідив розрахунок заборгованості за кредитним договором та дійшов передчасного висновку про часткове задоволення позову.

Апеляційний суд розглянув справу з порушенням вимог ст. ст. 212-214, 311-316 ЦПК України, а тому ухвалене апеляційним судом рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо стягнення штрафу не відповідає вимогам процесуального законодавства та підлягає скасуванню з передачею справи в цій частині на новий розгляд до суду апеляційної інстанції з підстав, передбачених ч. 3 ст. 338 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Київської області від 10 лютого 2015 року в частині вирішення позову публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення штрафу скасувати, справу в цій частині направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: Б.І. Гулько

О.В. Закропивний

В.А. Черненко

С.П. Штелик