Справа № 307/2626/13-ц
У Х В А Л А

Іменем України

21 травня 2015 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого - Собослой Г.Г.,

суддів: Бондаренка Ю.О., Куцин М.М.,

при секретарі - Чейпеш С.І.,

з участю - ПАТ КБ «ПриватБанк» - Гриниха Т.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Тячівського районного суду від 17 лютого 2015 року по справі за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на майно, -

в с т а н о в и л а :

У липні 2013 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся в суд із даним позовом, мотивуючи тим, що відповідно до укладеного договору №MKTWG001270155 від 28 травня 2004 року ОСОБА_2 отримала кредит у розмірі 16527,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 17,04% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 27 травня 2014 року.

Згідно умов договору погашення заборгованості повинно здійснюватися в наступному порядку: щомісяця, в період сплати, Позичальник повинен надати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати.

Станом на 06 червня 2013 року заборгованість ОСОБА_2 становить перед позивачем 57511,22 доларів США, а саме: заборгованість за кредитом - 12907,62 доларів США, заборгованість по процентам за користування кредитом - 17749,71 доларів США, пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором - 26853,89 доларів США.

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідач 28.05.2004 року уклали договір іпотеки, зареєстрований в реєстрі за №2367. Згідно договору іпотеки відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: житловий будинок з надвірними спорудами, загальною площею 67,8 кв.м., житловою площею 32,2 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1. Даний житловий будинок належить відповідачу на підставі договору купівлі-продажу посвідченого приватним нотаріусом Тячівського районного нотаріального округу від 21 травня 2004 року за №3394 та зареєстрованого в Тячівському районному державному підприємстві технічної інвентаризації від 28.05.2004 року за №126. Обумовлена сторонами договору іпотеки ціна становить 180659,00 грн.

У відповідності до ст. 6 Закону України «Про іпотеку», іпотека за цим договором поширюється на земельну ділянку, на якій розташований предмет іпотеки і яка належить іпотекодавцю на праві власності на підставі документу зазначеного у договорі іпотеки.

Договором іпотеки укладеним між відповідачем та позивачем, передбачене право іпотекодавця на реєстрацію у предметі іпотеки інших осіб лише при умові отримання від іпотекодержателя письмової згоди на такі дії. Враховуючи той факт, що іпотекодержатель не надав своєї згоди на відповідну реєстрацію осіб за адресою предмету іпотеки, позивач вважає, що реєстрація осіб у предметі іпотеки є порушенням умов цивільно-правового договору та статті 629 ЦК України і зняття таких осіб з реєстраційного обліку є захистом прав іпотекодержателя та повинно відбуватися на підставі рішення суду.

Згідно до ч.2 ст. 39 Закону України «Про іпотеку» одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя вправі винести рішенні про виселення мешканців, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення, а також згідно ч.1 ст. 40 цього Закону та ст. 109 ЖК України - звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок або житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, а тому відповідачка підлягає виселенню з житла, яке є предметом іпотеки.

Посилаючись на вказані обставини позивач просив задовольнити позовні вимоги.

Рішенням Тячівського районного суду від 17 лютого 2015 року позов задоволено частково.

Звернуто стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки, укладеним 28 травня 2004 року ОСОБА_2 та Закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» - житловий будинок, загальною площею 67,8 кв.м., житловою площею 32,2 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Тячівського районного нотаріального округу від 21 травня 2004 року за №3394, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №MKTWG001270155 від 28.05.2004 року в розмірі 57511,22 дол. США, що еквівалентно 459514,65 грн., що складається із заборгованості по кредиту - 12907,62 доларів США; заборгованість по процентам за користування кредитом - 17749,71 доларів США, пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 26853,89 доларів США.

Встановлено спосіб реалізації нерухомого майна - житлового будинку, загальною площею 67,8 кв.м., житловою площею 32,2 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу посвідченого приватним нотаріусом Тячівського районного нотаріального округу від 21 травня 2004 року №3394, шляхом надання іпотекодержателю - ПАТ КБ «ПриватБанк» права продажу вказаного предмета іпотеки, з укладенням договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою - покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх передбачених нормативно-правовими актами дій, необхідних для продажу предмету іпотеки, з встановленням початкової ціни на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності (незалежним експертом) на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» витрати по сплаті судового збору в сумі 3555 грн. 70 коп.

Виселено відповідача ОСОБА_2 з предмету іпотеки - житлового будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1.

В решті позову відмовлено.

Виконання даного рішення в частині звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення ОСОБА_2 відстрочено на час дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого, як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду, як таке, що постановлене з порушенням норм процесуального та матеріального права, оскільки підстав передбачених чинним законодавством для задоволення позову відсутні.

Заслухавши пояснення представника ПАТ КБ «ПриватБанк» - Гриниха Т.Ю., яка просить рішення суду залишити без змін, перевіривши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Встановлено, що 28.05.2004 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №MKTWG001270155, згідно якого позивач надав у користування відповідачу кредит в розмірі 16527,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 17,04% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 27.05.2014 року, в якому сторони узгодили умови та порядок виконання.

В якості забезпечення виконання кредитного договору між позивачем та відповідачем 28.05.2004 року укладено договір іпотеки, предметом якого є нерухоме майно, а саме: житловий будинок з надвірними спорудами, загальною площею 67,8 кв.м., житловою площею 32,2 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1. Узгоджена вартість предмету іпотеки становить 180659,00 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 1049, ст. 1050 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредитодавцю кредит у строк та в порядку, що встановлений договором.

В разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обов'язку виконання зобов'язання, при цьому кредитодавець має право вимагати від позичальника достроково повернути всю суму кредиту та внести інші платежі, передбачені договором.

Відповідачка ОСОБА_2 порушила умови договору у частині вчасного повернення кредиту, а також сплати відсотків за користування ним і станом на 06.06.2013 року заборгованість за вищезазначеним кредитним договором становить 57511,22 доларів США, яка складається із заборгованості по кредиту - 12907,63 доларів США, заборгованості по процентам за користування кредитом - 17749,71 доларів США, пені за несвоєчасність виконання зобов'язання за договором - 26853,89 доларів США.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання.

У відповідності до ч.1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Встановлено, що на виконання ст.ст. 12, 35 Закону України «Про іпотеку» позивачем 22 квітня 2013 року на адресу відповідача направлялась письмова вимога про виконання порушеного зобов'язання та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Стаття 39 Закону України «Про іпотеку» передбачає реалізацію іпотеки за рішенням суду і при постановленні рішення судом першої інстанції дані вимоги при зверненні стягнення на предмет іпотеки дотримані.

Згідно до ч.1 ст. 40 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленим законом.

Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано визначив, що нерухоме майно, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги позивача, складається з житлового будинку з надвірними спорудами, загальною площею 67,8 кв.м., житловою площею 32,2 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 та на підставі ст. 40 ч.1 Закону України «Про іпотеку» ч.3 ст. 109 ЖК України виселив ОСОБА_2 із даного будинку та відмовив у виселенні інших осіб, оскільки позивачем не конкретизовано які саме особи повинні бути виселені з будинку, що є предметом іпотеки.

Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого, як забезпечення кредитів в іноземній валюті» прийнятий на певний строк з метою захисту житлових прав позичальника та майнового поручителя, а також те, що спірний будинок використовується відповідачами, як постійне місце проживання, а тому суд у відповідності до ст. 217 ЦПК України вважав за доцільне відстрочити виконання рішення суду на час дії Закону.

Посилання в апеляційній скарзі на вимоги Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого, як забезпечення кредитів в іноземній валюті», у відповідності до якого, суд зобов'язаний був відмовити у позові, а не відстрочити виконання рішення суду, судова колегія до уваги не приймає з наступних підстав.

Встановлений Законом №1304-VII мораторій на стягнення нерухомого майна громадян України, наданого як забезпечення зобов'язання за кредитами в іноземній валюті, не передбачає втрату кредитором права на звернення стягнення на предмет іпотеки (заставу) у випадку невиконання боржником зобов'язань за договором, а лише тимчасово забороняє примусово стягувати (відчужувати без згоди власника), а тому є обґрунтованим судом застереження в рішенні в частині звернення стягнення на предмет іпотеки не підлягають виконанню на час дії цього Закону.

Рішення суду є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування немає.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313-315 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Тячівського районного суду від 17 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий (підпис)

Судді: (підписи)

Згідно з оригіналом:

Суддя апеляційного суду

Закарпатської області Собослой Г.Г.