Справа № 723/225/15-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

21 травня 2015 року Сторожинецький районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді Бужори В.Т.

при секретарі Крупчак М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах якого виступає ОСОБА_2 до ОСОБА_3 в інтересах якого діє ОСОБА_4, третя особа ОСОБА_5 про захист цивільних прав та інтересів судом, про витребування майна ? будинковолодіння, із чужого незаконного володіння, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_5 про захист цивільних прав та інтересів судом, про витребування майна ? будинковолодіння, із чужого незаконного володіння, посилаючись на наступне.

Власниками будинковолодіння по АДРЕСА_1, були батьки позивача, з якими ОСОБА_1 та ОСОБА_5 жили постійно з самого дитинства і після їх смерті фактично прийняли спадщину, а ОСОБА_5, без відома ОСОБА_1 нотаріально оформив спадщину за законом на все будинковолодіння.

Позивачу при розгляді цивільної справи за 723/1070/14 ц стало відомим, що на ОСОБА_5 відкрита спадщина за законом на все спадкове майно батьків, а позивач, рівноправний спадкоємець по закону ОСОБА_1 залишився поза увагою Сторожинецької державної нотаріальної контори, державного нотаріуса ОСОБА_6, яка відкрила спадкову справу і видала свідоцтво про право на спадщину за законом на ОСОБА_5 на все спадкове майно батьків.

ОСОБА_1 захистив своє право в судовому порядку. Так, рішенням Сторожинецького районного суду від 22 серпня 2014 р., залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Чернівецької області. Судом визнано частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом на ОСОБА_5 Суд визнав, що право ОСОБА_1 на спадкове майно за законом було порушено нотаріусом, яка оформила право на спадщину за законом на все будинковолодіння за ОСОБА_5, який був на тих самих правах, як і позивач. ОСОБА_1 та ОСОБА_5 проживали в будинку з дитинства, доглядали за пристарілими батьками, тому в рівних умовах одночасно прийняли спадщину.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали, посилаючись на викладені обставини, а саме вказали, що будинок був проданий поза волею позивача, так як йому нічого не було відомо про продажу спірного будинку, просили вимоги позову задовольнити та витребувати 1/2 будинковолодіння, за адресою АДРЕСА_1, з чужого незаконного володіння ОСОБА_3.

Представник відповідача ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив у позовних вимогах відмовити та пояснив, що ОСОБА_3 є добросовісним набувачем. Вказав, що позивач в суді не довів, що спірне майно було вилучене поза його волею. З аудіо запису видно, що майно вибуло з володіння ОСОБА_1 за його згодою.

Третя особа ОСОБА_5 в судовому засіданні просив позовні вимоги задовольнити, так як його брат ОСОБА_1 не знав про продажу будинку , та 1/2 будинку належить його братові ОСОБА_1

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_1 пояснив, що після смерті батьків у 2006 році відкрилася спадщина. Йому було відомо , що до брата ОСОБА_5 підходили якісь хлопці щоб продати будинок. Але йому з братом не було відомо про продажу їхнього будинку, вони дізналися про продажу даного будинку в 2014 році . Свідок пояснив, що не знає як брат ОСОБА_5 оформив на себе спадщину. ОСОБА_1 вказав, що згоду на оформлення спадщини на ОСОБА_5 не давав, заяву ніяку не підписував та не був у нотаріуса і не писав заяву.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснив, що коли брат ОСОБА_1 розлучився то вони проживали разом. Батьки залишили їм будинок разом . Коли надійшли документи про виклик в суд він дізнався про продажу будинку, це було в 2014 році. Все відбувалося без його відома. Свідок вказав , що раніше батьки говорили, що ОСОБА_5 молодший і все майно лишиться йому, а пізніше коли ОСОБА_1 розлучився батьки сказали , що будинок залишиться на них двох. Суд визнав частку на спадщину за ОСОБА_1 Заповіту на них не було. Продавати будинок свідок вказав що вони не хотіли, так як іншого житлового будинку для проживання в них не було.

Розглянувши справу, заслухавши пояснення сторін, пояснення свідків, та дослідивши письмові докази по справі, суд знаходить, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_7, про що 28.03.2006 року, було складено відповідний актовий запис № 39 (а.с.15).

Внаслідок смерті ОСОБА_7 відкрилася спадщина на все його майно в т.ч. на житловий будинок з належними до нього будівлями і спорудами, який знаходиться в АДРЕСА_1, і який належав померлому на підставі свідоцтва про право приватної власності від 18.01.1989 року (а.с.11).

Із представлених доказів встановлено, що спадкоємцями майна померлого являлися його діти: позивач по справі ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про його народження серії НОМЕР_1 та ОСОБА_5, що підтверджується також свідоцтвом про його народження серії НОМЕР_2 .

Згідно положень ст.1260 ЦК України, в редакції чинній на час відкриття спадщини, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно вимог ст.ст.1268, 1269 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Статтею 1270 ЦК України встановлено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців. Який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно ст. 61 ЦПК обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Із рішення Сторожинецького районного суду від 22.08.2014 року, яке набрало чинності відомо, що ОСОБА_1 прийняв спадщину після смерті свого батька, оскільки як і його брат ОСОБА_5 проживали в будинку з дитинства, доглядали за пристарілими батьками, тому в рівних частинах прийняли спадщину.

Разом з тим із вказаного рішення відомо також і те, що ОСОБА_5 неправомірно оформив частку спадщини, яка належала позивачу, на себе, внаслідок чого свідоцтво про право на спадщину в цій частині було скасовано.

Однак через укладення ОСОБА_5 договору купівлі продажу, спадкового будинковолодіння по АДРЕСА_1, і відчуження його ОСОБА_3, належна позивачу ? частка залишається у власності ОСОБА_3

Відповідно до ст. 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно:

1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння;

2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння;

3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

2. Майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

3. Якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках.

Суд не може погодитися з твердженням представника відповідача відносно аудіо запису пояснень ОСОБА_1 , що майно вибуло з володіння ОСОБА_1 за його згодою , так як воно спростовується свідченнями в судовому засіданні самого ОСОБА_1 та ОСОБА_5

Таким чином судом встановлено, що ? частка майна, яка належить ОСОБА_1 вибула із його володіння, не з його волі, а тому має бути повернена власнику тобто, суд знаходить що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

На підставі ст.ст. 317, 319, 387, 388, 268-1270, ЦК України, керуючись сст.ст.10, 11, 209, 212, 214-215, ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Витребувати 1/2 будинковолодіння, за адресою АДРЕСА_1, з чужого незаконного володіння ОСОБА_3.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Чернівецької області через Сторожинецький районний суд протягом 10-ти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ: