Справа № 2-1219/2010
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

4 листопада 2010 року Малиновський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Целуха А.П.,

при секретарі судового засідання Корнієнко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 Фредеріка до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення безпідставно набутого майна,-

ВСТАНОВИВ :

До Малиновського районного суду м. Одеси звернувся ОСОБА_1 Фредерік з позовом про стягнення з відповідача безпідставно набутого майна у вигляді грошових коштів в сумі еквівалентній 150 000 доларів США, що становить 1 200 000 гривень, пеню у розмірі 111 600 гривень, посилаючись на наступні підстави. Позивач, громадянин США, познайомившись з ОСОБА_4 через шлюбне агентство по мережі Інтернет, мав намір одружитися з нею і на початку 2006 року переїхати до м. Одеси та відкрити свій бізнес. За твердженням позивача ОСОБА_5, увійшовши до нього в довіру та познайомивши зі своїми родичами, а саме сестрою та її чоловіком ОСОБА_3, запропонувала займатися авто бізнесом. Між ними була досягнута домовленість про те, що позивач буде відправляти із США автомашини, а ОСОБА_3 відкриє свою фірму, яка буде розмитнювати автомашини і допомагати позивачу реалізовувати їх на території України. Виконуючи свої зобовязання позивач відправив із США автомобілі, які ОСОБА_3 повинен був розмитнити, а в подальшому продавати разом з ним. Також була досягнута домовленість з ОСОБА_4 про відкрятя салону краси та солярію. З цією метою, відповідачка підшукала приміщення, яке з її слів терміново необхідно було викупити.

Оскільки позивач не мав можливості негайно прибути до м.Одеси, він погодився на те, щоб ОСОБА_6 оформила договір купівлі-продажу на своє імя з подальшим переоформлення на ОСОБА_7. 01 квітня 2006 року ОСОБА_4 сповістила позивача листом через мережу Інтерет, про необхідність викупити квартиру до 7 квітня 2006 року у звязку з чим вимагала вислати їй грошові кошти у 55 000 доларів США.

Виконуючи вимогу ОСОБА_6 позивач в цей же день, а саме 1.04.2006 року зробив банківський переказ на суму 55 тисяч доларів США, яку вона отримала, про що свідчить виписка банківського переказу. Крім того, на придбання вказаної квартири були затрачені кошти в розмірі 100 000 доларів США, які одержані ОСОБА_3 від продажу автомобілів, відправлених із США ОСОБА_1 Ці кошти ОСОБА_3 безпосередньо передав продавцям квартири ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_9, при укладанні договору купівлі-продажу.

21 квітня 2006 року відповідачка уклала угоду купівлі продажу з ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_9 по якій вона придбала квартиру №1, що знаходиться по вул. Щорса, 125, корп. 4 м. Одеси.

Після укладання угоди ОСОБА_7 намагався отримати фотографію та адресу цієї квартири, однак ОСОБА_5 під будь-яким приводом відмовляла йому в цьому. Згодом ОСОБА_4 надала адресу квартири, проте виявилось, що такої адреси не існує у звязку з чим позивач зрозумів, що ОСОБА_4 ввела його в оману.

Щоб зясувати стосунки з ОСОБА_4, ОСОБА_7 приїхав до м.Одеси і звернувся до неї з вимогою повернути йому гроші або переоформити квартиру на його імя, однак вона відмовилась, мотивуючи тим, що квартиру ОСОБА_1 нібито їй подарував.

Вважаючи, що ОСОБА_4 безпідставно набула його майно у вигляді грошових коштів в сумі 155 000 доларів США, ОСОБА_1 звернувся з позовом до суду.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причин своєї неявки суду не повідомив, клопотань щодо розгляду справи у його відсутності або про відкладення судового засідання не подавав.

Представник відповідача ОСОБА_4 позов не визнала, пояснивши наступне. Дійсно, ОСОБА_4 21 квітня 2006 року придбала квартиру №1, що знаходиться за адресою вул. Щорса, 125, корп. 4 м. Одеси. Грошові кошти в розмірі 100 000 доларів США на придбання цієї квартири були передані ОСОБА_3 від продажу автомашин, які належали Р. ОСОБА_1. Проте, ОСОБА_4 вважає, що ці гроші ОСОБА_1 їй подарував для придбання квартири, а тому вона не зобовязана йому їх повертати.

Крім того, гроші, які їй пересилав ОСОБА_1 в тому числі 55 000 доларів США, це грошові суми, надані їй , як засіб до існування, а тому відповідно до п.1ст1215 ЦК України не підлягають поверненню, як безпідставно набуті.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлені наступні факти та відповідні правовідносини.

Позивач по справі Р. ОСОБА_1 в 2006 році, маючи намір одружитись з Алексєєвою.Н.С., переїхати до м.Одеси та відкрити свій бізнес. На пропозицію родичів ОСОБА_4 сестри та її співмешканця ОСОБА_3, позивач відправив партію автомобілів з США в м.Одесу для їх реалізації. Цей факт підтверджується матеріалами перевірки заяви ОСОБА_1ГУМВС України в Одеській області, в тому числі поясненнями ОСОБА_4, ОСОБА_10 та ОСОБА_3, які підписані власноручно названими особами і не спростовані в судовому засіданні, а також коносаментами про відправку та сертифікатом походження транспортного засобу. Вказані автомашини були реалізовані ОСОБА_3, а гроші отримані за їх продаж у розмірі суми еквівалентної 100 000 доларів США, він передав безпосередньо ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_9 продавцям квартири №1, що знаходиться по вул. Щорса, 125, корп. 4 м. Одеси, що підтверджується прослуханими в судовому засіданні запису показання свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_9, з матеріалів цивільної справи № … та не заперечується відповідачкою по справі ОСОБА_4

Крім того, на прохання ОСОБА_4, яке вона надіслала електронною поштою, Р. ОСОБА_1 1.04.2006 року надіслав їй грошову суму в розмірі 55 000 доларів США, що підтверджується банківським переказом.

Доводи відповідачки ОСОБА_4 про те,що вказані гроші вона отримувала як засіб для існування, а сума в розмірі 100 000 доларів США отримані як подарунок від Р.ОСОБА_1 не підтверджені належними доказами.

Згідно із ч.1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи(потерпілого) без достатньої правової підстави( безпідставно набуте майно), зобовязана повернути потерпілому це майно. Особа зобовязана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте відпала.

Згідно із ст. 1213 ЦК України набувач зобовязаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі.

У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

Згідно із ч.2 ст. 1214 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, має право вимагати відшкодування зроблених нею необхідних витрат на майно від часу, з якого вона зобовязана повернути доходи.

Судом встановлено, що квартира №1, яка знаходиться по вул. Щорса, 125, корп. 4 м. Одеси, була придбана ОСОБА_4 за кошти Р. ОСОБА_1 в сумі 100 000 доларів США від продажу автомашин, які їй передав ОСОБА_3, ніяких доказів про те що вказану суму Р.ОСОБА_1 передав ОСОБА_4 в якості подарунка не надано, то суд вважає, що вони є безпідставно набутим майном і повинни бути повернути позивачеві по справі.

Крім того, грошові кошти в розмірі 55 000 доларів США, які надіслав грошовим переказом ОСОБА_1 не можуть розцінюватись як кошти надані в якості засобу до існування, оскільки значно перевищують законом встановлений прожитковий мінімум громадян, у звязку з чим не може бути застосовано ч.1ст.1215 ЦК України, а тому кошти підлягають поверненню на підставі ч.1ст.1212 ЦК України в грошовій одиниці України згідно з офіційним курсом Національного банку України на день винесення рішення.

Відповідно до встановленого офіційного курсу на 4 листопада 2010 року 100 доларів США = 791,97 гривень у звязку з чим, сума, яка підлягає стягненню становить 1 227 553, 5 гривень.

Також суд вважає, що вказані грошові кошти були передані виключно ОСОБА_4С для придбання та ремонту квартири, а тому підлягають стягненню з ОСОБА_4, так як підстав для стягнення з ОСОБА_3 немає.

Позовні вимоги в частині стягнення пені задоволенню не підлягають, оскільки законом не передбачено підстав для їх нарахування.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 209, 212, 213, 215 ЦПК України ст.ст. 1212, 1213 1214 ЦК України, СУД -

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 Фредеріка до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення безпідставно набутого майна задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 Фредеріка грошову суму в розмірі 1 227 553, 5 гривень, суму судового збору в розмірі 100,00 гривень, витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи у розмірі 30,0 гривень.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги через суд першої інстанції.

ГОЛОВУЮЧИЙ А.П. ЦЕЛУХ