Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/1362/15 Головуючий у суді І-ї інстанції Степанов С. В.
Доповідач Мурашко С. І.
РІШЕННЯ

Іменем України

14.07.2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого - судді Мурашка С.І.

суддів - Бубличенко В.П., Кривохижі В.І.

при секретарі - Савченко Н.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Долинського районного суду Кіровоградської області від 15 квітня 2015 року і

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2013 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 та просило стягнути 204050,66 грн. заборгованості за укладеним між ними кредитним договором № KGDLG7 від 19.03.2008 року.

Позивач зазначав, що відповідачу був наданий кредит у розмірі 45 000 грн. зі сплатою відсотків за користування у розмірі 15% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення 19.03.2024 року

Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати.

Всупереч умов договору боржник повністю не сплатив суму наданого йому кредиту, відсотків за користування ним, заборгованість по комісії за користування кредитом та пеню за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором, що підтверджується розрахунком заборгованості по кредиту.

Станом на 22.10.2013 року за відповідачем рахується прострочена заборгованість в сумі 204050 грн. 66 коп., а саме: заборгованість за кредитом - 43494 грн.03 коп.; заборгованість по процентам за користування кредитом - 68016 грн. 84 коп.; пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 73 989 грн. 73 коп., а також штрафи відповідно до договору : 18 550 грн. 06 коп. ( процентна ставка ).

На даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов'язання і заборгованість за договором не погашає.

Рішенням Долинського районного суду Кіровоградської області від 15 квітня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» просить скасувати рішення суду першої інстанції з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права і ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

В судовому засіданні апеляційного суду представник ПАТ КБ «ПриватБанк» Бистров С.А. підтримав апеляційну скаргу з посиланням на викладені в ній обставини, ОСОБА_2 заперечував проти доводів апеляційної скарги.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду у встановлених статтею 303 ЦПК України межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до договору про іпотечний кредит № KGDLG7 від 19.03.2008 року ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 45 000 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15 % на рік, на суму залишку заборгованості ( а.с.9-13 ).

Згідно розрахунку заборгованості станом на 22.10.2013 р. року за відповідачем рахується заборгованість, яка складає 204050,66 грн.( а.с.5-6).

Рішенням Долинського районного суду від 04.09.2009 року задоволено позов ЗАТ КБ "Приват банк" та в рахунок заборгованості за кредитним договором №KGDLG7 від 19.03.2008 року, в розмірі 49896 ,72 грн., звернуто стягнення на квартиру загальною площею 36,40 кв.м , яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, шляхом продажу вказаного предмету іпотеки. ОСОБА_2 виселено з зазначеної квартири .

Згідно протоколу малого кредитного комітету Приватбанку РУ від 04.03.2008 року (а.с.17) вартість заставного майна ( однокімнатної квартири ) складала 75 000 грн., тоді як на час ухвалення вищевказаного судового рішення заборгованість відповідача за іпотечним кредитом становила 49896,72 грн.

Реалізація іпотечного майна відбулась 24.01.2013 року за кошти недостатні для погашення заборгованості, а саме за 26000 грн.

Суд першої інстанції відмовив в позові, в зв'язку зі спливом позовної давності про застосування якої заявлено стороною у справі.

Однак, з такими висновками суду першої інстанції погодитися не можна з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки. Для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю (ч. 1 ст. 258 ЦК України). Сплив позовної давності є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Відповідно до ст.261 ЦК України початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов.

Перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіка погашення кредиту) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами) починається стосовно кожної окремої частини, від дня, коли відбулося це порушення.

Позовна давність у таких випадках обчислюється окремо по кожному простроченому платежу.

У разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України кредитор протягом усього часу - до встановленого договором строку закінчення виконання останнього зобов'язання вправі заявити в суді вимоги про дострокове повернення тієї частини позики (разом з нарахованими процентами - 1048 ЦК України), що підлягає сплаті.

Несплачені до моменту звернення кредитора до суду платежі підлягають стягненню у межах позовної давності по кожному із платежів.

Така правова позиція викладене у постанові Верховного Суду України від 06 листопада 2013 року у справі №6-116цс13.

Матеріалами справи підтверджується, що 19.03.2008 року між закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк», та ОСОБА_2 укладено договір про іпотечний кредит № KGDLG7, за умовами якого ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 45 000 грн. та зобов'язався повернути кредит в зазначеній сумі, сплатити відсотки за користування кредитом в розмірі 15% річних, а також інші платежі в порядку, на умовах та в строки визначені договором (а.с.9-13)

Згідно умов договору кредит надається строком погашення не пізніше 19.03.2024 року (п.1.3)

Позичальник зобов'язується щомісячно до 19 числа кожного місяця, починаючи з наступного після укладання договору здійснювати погашення кредиту та сплачувати нараховані кредитором відсотки ануїтетними платежами в сумі не менше 626,09 грн. шляхом внесення готівки до каси кредитора або шляхом безготівкових перерахувань на рахунок відкритий у кредитора. Останню сплату ануїтетного платежу здійснити не пізніше 19.03.2024 року (п.2.4).

На підставі до п.8.9 Договору про іпотечний кредит банк змінив процентну ставку за Договором і починаючи з 19.08.2008 року процентна ставка склала 2,09% у місяць, про що 02.07.2008 року на адресу відповідача направлено повідомлення від 26.06.2008 року №20.1.3.2/6-9975, що підтверджується реєстром на відправлення банком кореспонденції.

09.01.2009 року на адресу позивача направлено повідомлення від 31.12.2008 року, №20.1.3.2/6-34291 про підвищення процентної ставки за кредитним договором до 30 % на рік, що підтверджується реєстром банка №148ір про відправлення кореспонденції.

09.01.2009 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 12.12.2008 року, №661-VІ, щодо заборони банкам змінювати умови договору банківського вкладу та кредитного договору в односторонньому порядку.

Зазначеним Законом ЦК України доповнено статтею 1056-1, відповідно до якої встановлений договором розмір процентів не може бути збільшений банком, іншою фінансовою установою в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку, іншої фінансової установи змінювати розмір процентів в односторонньому порядку є нікчемною.

Відповідно до ч.1 ст.58 Конституції України закон та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно з п.3.5 правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року №168 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 25 травня 2007 року за №541/13808, банки мають право змінювати процентну ставку за кредитом лише в разі настання події, не залежної від волі сторін договору, яка має безпосередній вплив на вартість кредитних ресурсів банку. Однією з таких підстав є підвищення облікової ставки Національного банку України та нестабільність курсової політики.

Враховуючи, що банком рішення про підвищення процентної ставки за кредитним договором було прийнято до набрання чинності законом, відповідно до якого умова договору щодо права банку змінювати розмір процентів в односторонньому порядку є нікчемною, доводи відповідача про неправомірні дії банку щодо підвищення процентної ставки є безпідставними.

Рішенням Долинського районного суду від 04.09.2009 року задоволено позов ЗАТ КБ "Приват банк" та в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №KGDLG7 від 19.03.2008 року, в розмірі 49896 ,72 грн., звернуто стягнення на квартиру загальною площею 36,40 кв.м , яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, шляхом продажу вказаного предмету іпотеки ЗАТ КБ «ПриватБанк» з укладенням від імені ОСОБА_2 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, а також наданням банку всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. Виселено ОСОБА_2 із зазначеної квартири зі зняттям його з реєстраційного обліку у відділі у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Долинського РВ УМВС в Кіровоградській області (а.с.34-36).

Зі місту витребуваного апеляційним судом, за клопотанням сторін з Державного нотаріального архіву в Кіровоградській області, договору купівлі-продажу квартири від 24.01.2013 року, укладеного між ПАТ «ПриватБанк» та ОСОБА_4, вбачається, що квартиру, яка належала відповідачу та на яку звернуто стягнення в рахунок погашення заборгованості, продано за 27000 грн.

У п.7 зазначеного договору купівлі-продажу квартири зазначено, що згідно висновку про вартість нерухомого майна зі Звіту від 17.01.2013 року, складеного ОСОБА_5, оцінювачем Кіровоградської регіональної торгово-промислової палати, з ціллю оподаткування, ринкова вартість квартири становить 26827 грн.

Отримані від реалізації квартири кошти 24.01.2013 року були спрямовані банком на погашення кредитної заборгованості, що підтверджується наданим банком розрахунком заборгованості (а.с.5-6).

Згідно розрахунку заборгованості, коштів для погашення кредитної заборгованості від реалізації квартири недостатньо і станом на 22.10.2013 року заборгованість становила 204050,66 грн., з яких: 43494,03 грн. - заборгованість за кредитом; 68016,84 грн. -заборгованість по процентам за користування кредитом; 73989,73 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; 18550,06 грн. - штраф (процентна складова).

Обов'язок відповідача виконувати належним чином умови укладеного з банком кредитного договору у встановлений цим договором строк передбачено статтями 526,527 і 530, 1054 ЦК України.

Згідно з п.3 ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

З огляду на викладене, з урахуванням заяви ОСОБА_2 про застосування строку позовної давності, яка викладена в запереченні проти позову (а.с.125-128), колегія суддів вважає, що позовні вимоги банку ґрунтуються на законі і договорі, тому підлягають частковому задоволенню і з ОСОБА_2 на користь банку підлягають стягненню за договором про іпотечний кредит несплачені до моменту звернення кредитора до суду платежі у межах позовної давності по кожному із платежів та в межах заявлених позовних вимог.

Визначаючи розмір заборгованості, яка підлягає стягненню на користь позивача суд виходить з умов договору, що кредит виданий зі строком погашення не пізніше 19.03.2024 року, позов до суду пред'явлено 08.11.2013 року з вимогами про стягнення кредитної заборгованості станом на 22.10.2013 року.

Таким чином, в межах позовної давності по кожному із платежів на користь позивача з відповідача підлягає стягненню кредитна заборгованість в розмірі 116237 грн. 21 коп., з яких: 43494,03 грн. - заборгованість за кредитом; 40004,11 грн. - заборгованість по відсоткам у межах трирічного строку позовної давності з 22.11.2010 року по 22.10.2013 року (68016,84-28012,73=40004,11); 14189,01 грн. - заборгованість по пені у межах річного строку позовної давності з 20.11.2012 року по 22.10.2013 року (75363,11-61174,10=14189,01) 18550,06 штраф нарахований 22.10.2013 року, згідно п.6.6 кредитного договору.

Неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, відповідно до п.1, п.3, п.4 ч.1ст.309 ЦПК України, є підставами для скасування рішення суду першої інстанції апеляційним судом і ухвалення нового рішення.

Враховуючи викладене, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 307, 309, 313, 314, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Рішення Долинського районного суду Кіровоградської області від 15 квітня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» 116237 (сто шістнадцять тисяч двісті тридцять сім) грн. 21 коп. заборгованості за іпотечним кредитним договором №KGDLGI укладеного 19.03.2008 року між закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» та ОСОБА_2, з яких: 43494 грн. 03 коп. - заборгованість за кредитом; 40004 грн. 11 коп. - заборгованість по відсотках; 14189 грн. 01 коп. - заборгованість по пені; 18550 грн. 06 коп. - штраф.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді: