Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.08.2015 Справа №607/9937/15-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді В.М. Братасюка

за участю секретаря О.І. Чичкевич

позивачки ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

встановив:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася в суд з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, зареєстрованого 23 листопада 2013 року у відділі ДРАЦС реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції, актовий запис 2112.

Заявлені вимоги мотивує тим, що сімейне життя не склалося із-за різних характерів та переконань, тривалий сторони спору не проживають сім'єю, не ведуть спільного господарства, не повязані сімейним побутом та стали чужими людьми один одному, а тому, оскільки шлюб з відповідачем носить виключно формальний характер, позивач вважає, що їх сімя розпалася остаточно.

В судове засідання позивачка зявилася, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просить задовольнити позов з підстав, зазначених в позовній заяві.

Відповідач в судове засідання зявився, проти задоволення позову заперечив вважаючи, що шлюб з позивачкою ще можна зберегти просить суд надати строк на примирення.

Розглянувши матеріали справи суд встановив наступні обставини:

Сторони перебувають у шлюбі з 23 листопада 2013 року, котрий був зареєстрований у відділі ДРАЦС реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції, актовий запис 2112.

Від шлюбу у сторін спору є спільна дитина донька Ангеліна, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В судовому засіданні при вирішенні спору про розірвання шлюбу позивачка суду пояснила, що між нею та відповідачем постійно виникають сварки та непорозуміння, у них різні погляди на життя на сімейні цінності, між сторонами спору уже тривалий час, з січня 2015 року, припинилися шлюбні стосунки, вони перестали вести спільне господарство й проживають окремо вона з дитиною у батьківській квартирі в м. Тернополі по вул. О.Пушкіна 5/44, а відповідач в м. Тернополі по вул. Мостовій бічній 6/30.

Крім того в судовому засіданні позивачка хоча й визнала той факт, що вони з відповідачем, спільно з дитиною, періодично проводять час на прогулянках і відпочинку, однак відзначила, що почуття до відповідача втрачене, й поведінка відповідача негативно впливає на здоров'я її та їх спільної дитини зокрема зазначила, що в період вагітності з відповідачем виникали скандали в сімї з застосуванням сили, і після народження дитини взаємні сварки та застосування сили зі сторони відповідача також мали продовження; даний факт було визнано й відповідачем, котрий, проте, заявив, що з його сторони до позивачки сила застосовувалася у відповідь на фізичні ляпаси з її сторони.

Відповідно до ст.112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сімї суперечитиме інтересам одного з них.

На цьому ж наголошує Верховний Суд України в п. 10 Постанови Пленуму за № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійним та поділ спільного майна подружжя» - проголошена Конституцією України охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Проаналізувавши докази в їх сукупності, суд вважає, що матеріалами справи доведено той факт, що сторони спору втратили повагу та любов один до одного - не проживають сім'єю, не ведуть спільного господарства.

У наданий судом час сторони спору примирення не досягли категорично проти примирення заперечує позивачка

Відтак суд вважає, що шлюб необхідно розірвати, як такий, збереження якого суперечитиме інтересам сторін спору.

Керуючись ст.ст. 10, 11 ч.1, 60, 215 ЦПК України, ст.ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України

вирішив:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 23 листопада 2013 року у відділі ДРАЦС реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції, актовий запис 2112.

Рішення набирає законної сили через десять днів з дня його проголошення, якщо не була подана апеляційна скарга. У разі подання апеляційної скарги, рішення набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Тернопільської області шляхом подачі через суд першої інстанції у 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення

Головуючий суддяОСОБА_3