Михайлівський районний суд Запорізької області
Справа № 321/678/15-ц
Провадження № 6/321/29/2015
У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2015 року смт. Михайлівка

Михайлівський районний суд Запорізької області в складі:

головуючого: судді Дараган Л.В.

при секретарі: Мосієнко О.О.

за участю представника заявника: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, розташованого в смт. Михайлівка Запорізької області, подання відділу державної виконавчої служби Михайлівського районного управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2,

В С Т А Н О В И В:

Відділ державної виконавчої служби Михайлівського районного управління юстиції звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2.

В поданні зазначено, що на виконанні у відділі державної виконавчої служби Михайлівського районного управління юстиції знаходиться зведене виконавче провадження з примусового виконання виконавчих листів по справі № 1323/634/2012 від 24 грудня 2014 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 майнової шкоди в розмірі 13391 гривня 00 копійок, моральної шкоди в розмірі 30000 гривень 00 копійок та судових витрат в розмірі 900 гривень 48 копійок. Боржник ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням.

В судовому засіданні представник заявника старший державний виконавець відділу державної виконавчої служби Михайлівського районного управління юстиції Запорізької області ОСОБА_1 заявлені вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити в повному обсязі.

В судове засідання заінтересовані особи не з'явились, однак їх неявка не перешкоджає розгляду подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника.

Суд, вислухавши пояснення представника заявника, вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, приходить до висновку про неможливість задоволення подання з наступних підстав.

Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

При цьому, порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок розв'язання спорів у цій сфері регулює Закон України «Про порядок виїзду з України та в'їзд в Україну громадян України».

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України», громадянину України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта або громадянину України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у випадках, якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов'язання до виконання зобов'язань або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, або якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, до виконання зобов'язань.

Відповідно до ч. 1 ст. 377-1 ЦПК України, питання про тимчасове обмеження боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Як вбачається з матеріалів подання, на виконанні у відділі державної виконавчої служби Михайлівського районного управління юстиції знаходиться зведене виконавче провадження з примусового виконання виконавчих листів по справі № 1323/634/2012 від 24 грудня 2014 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 майнової шкоди в розмірі 13391 гривня 00 копійок, моральної шкоди в розмірі 30000 гривень 00 копійок та судових витрат в розмірі 900 гривень 48 копійок.

Провадження з виконання зазначених виконавчих документів розпочато 26 січня 2015 року шляхом винесення постанов про відкриття виконавчого провадження.

Боржнику надано строк для добровільного виконання до 01 лютого 2015 року.

Разом з цим, звертаючись до суду із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника, державний виконавець повинен послатися на обставини та підтвердити їх відповідними доказами про те, що боржник має паспорт для виїзду за кордон, ухиляється від виконання зобов'язань та його дії свідчать про намір виїхати за кордон.

Тобто, на момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

При зверненні ж до суду із зазначеним поданням державний виконавець не навів жодних із перелічених обставин, а лише послався як на підставу для обрання такого обмеження боржнику тільки на наявність боргових зобов'язань.

Крім того, в поданні державним виконавцем визначено захід, який необхідно вжити відносно боржника, тимчасово обмежити боржника шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання своїх зобов'язань, покладених на нього рішенням суду. При цьому, вимогами п. 3 розділу XI «Обмеження у праві виїзду за межі України та заборона в'їзду в Україну» Інструкції з організації примусового виконання рішень передбачено, що в поданні державним виконавцем мають бути визначені заходи тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України з вилученням паспортного документа чи без такого. Однак, державним виконавцем зазначені положення Інструкції з організації примусового виконання рішень не враховано, зазначено захід, який не відповідає наведеним вище вимогам.

Також, суд приймає до уваги ті обставини, що виконавче провадження було відкрито державним виконавцем 26 січня 2015 року. Але жодних доказів того, що боржник був повідомлений належним чином про відкриття виконавчого провадження, окрім доданої копії супровідного листа про направлення боржнику постанови про відкриття виконавчого провадження, яка згідно вимог Закону України «Про виконавче провадження» повинна надсилатися рекомендованим листом з повідомленням про вручення, матеріали подання не містять.

При цьому суд враховує й ту обставину, що у виконавчих документах зазначено як місце проживання боржника, так і місце здійснення ним підприємницької діяльності, однак за адресою здійснення боржником підприємницької діяльності жодні документи державним виконавцем не надсилались, наявність боржника за цією адресою взагалі не перевірялась.

Так само не надано й жодних доказів того, що боржник ухиляється від виконання покладених на нього зобов'язань, а саме: вчиняє будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність), спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні причини, або вчиняє дії, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення суду, або боржник за час виконання рішення виїжджав за межі України, що призвело до виникнення заборгованості, або боржник безпідставно не з'являвся на виклики державного виконавця.

Крім того, державним виконавцем не надано жодних доказів того, що впродовж здійснення виконавчого провадження ним вчинено всі дії, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», які спрямовані на погашення боржником боргу. Також відсутні будь-які докази про накладення на боржника яких-небудь штрафних санкцій, направлення вимог щодо надання боржником пояснень за фактом невиконання рішень або законних вимог державного виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Таким чином, з наданих державним виконавцем документів суд не може зробити висновок, що при проведені виконавчих дій по примусовому виконанню виконавчого документа боржник ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням.

На підставі вищевикладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд приходить до висновку про відсутність передбачених законом підстав для задоволення подання, а за таких обставин в задоволенні подання необхідно відмовити.

Керуючись ст. 33 Конституції України, ст. 377-1 ЦПК України, Законом України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України», Законом України «Про виконавче провадження», суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні подання відділу державної виконавчої служби Михайлівського районного управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Запорізької області через Михайлівський районний суд Запорізької області протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя:

22.05.2015