Справа № 369/1356/13ц Головуючий у І інстанції Ковальчук Л.М.
Провадження № 22-ц/780/3984/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 26 28.07.2015
УХВАЛА

Іменем України

28 липня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді: Яворського М.А.,

суддів: Поліщука М.А., Фінагєєва В.О.

при секретарі: Нагорній Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27 травня 2015 року у справі за заявою ОСОБА_2, заінтересовані особи ОСОБА_3, старший державний виконавець відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області ОСОБА_4, про розстрочку виконання судового рішення у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення коштів,-

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою у відповідності до норм ст. 373 ЦПК України та просила розстрочити виконання заочного рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30.04.2013 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про стягнення коштів, яким стягнуто із ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 за договором позики від 19.04.2007 р. проценти за користування грошовими коштами в сумі 19183,20 грн; за договором позики від 18.09.2008 р. проценти за користування грошовими коштами в сумі 47958,00 грн та понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 671,42 грн на 24 місяці, з дати постановлення ухвали, встановивши спосіб виконання - шляхом сплати щомісячних платежів у розмірі 2825,53 грн.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що ухвалою апеляційного суду Київської області від 07.08.2013 р. залишено без змін вищезазначене заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30.04.2013 р., на виконання якого було видано виконавчий лист.

30.10.2013 р. державним виконавцем ВДВС Києво-Святошинського РУЮ винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 40703731 щодо виконання виконавчого листа Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03.09.2013 р. про стягнення із ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 суми коштів в розмірі 67812,62 грн.

Заявник зазначала, що важка, нестабільна соціально-економічна ситуація, яка склалась в державі, призвела до отримання нею та членами сімї доходу у значно меншому розмірі, тому вона знаходиться у скрутному матеріальному становищі і на даний час не має можливості сплати повної суми, що підлягає стягненню за рішенням суду.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27 травня 2015 року відмовлено у задоволенні заяви.

Не погоджуючись із вказаним висновком суду, представник ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу суду та постановити нову про задоволення заявлених вимог, посилаючись на те, що судом першої інстанції не надано належної оцінки тяжкості матеріального становища заявника, що призвело до неправильного вирішення питання.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги та залишенню без змін ухвали суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Судом першої інстнації при розгляді справи вставнолено, що постановою про відкриття виконавчого провадження від 30.10.2013 р. головним державним виконавцем ВДВС Києво- Святошинського РУЮ ОСОБА_6 відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 369/1356/13-ц, виданого 03.09.2013 р. Києво-Святошинським районним судом про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 боргу в сумі 67812,62 грн і зазначено, що боржнику необхідно добровільно, в 7-денний термін із дня винесення постанови сплатити заборгованість у повному обсязі. У разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, повязаних з провадженням виконавчих дій; копію постанови направити сторонам виконавчого провадження; постанова може бути оскаржена сторонами в десятиденний строк у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив із того, що обставини, на які послався заявник, не являються законними підставами для надання розстрочки виконання рішення.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 217 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочку або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Статтею 373 ЦПК України визначено, що за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сімї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Згідно із ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою або за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення чи зміну способу і порядку виконання.

Таким чином, системне тлумачення положень ст.ст. 217, 373 ЦПК України, ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» дає підстави дійти висновку, що розстрочка виконання рішення суду може бути надана або при ухваленні судом рішення або вже після відкриття виконавчого провадження у виняткових випадках, що обумовлюють об'єктивні ускладнення при виконанні судового рішення і його виконання є неможливим.

З матеріалів справи вбачається, що постановоюВДВС Києво- Святошинського РУЮ від 30.10.2013 р. відкрито виконавче провадження по стягненню із ОСОБА_5 заборгованості із наданням строку добровільного виконання вимог постанови (а.с.105).

Згідно довідки № 5 від 23.03.2015 р., виданій ОСОБА_5, остання працює у ТОВ «Ново Фарм» на посаді провізора з 01.10.2014 р. з окладом 1450,00 грн (а.с.91).

Відповідно до довідки ПП «Куб-Буд» № 7 від 24.03.2015 р., ОСОБА_7 працює в ПП «Куб-Буд» на посаді виконроба з 01.11.2010 р. з окладом 2500 грн (а.с.92).

Заявником також подано копію Кредитного договору № 500926334, укладеного між нею та ПАТ «Альфа-Банк», за умовами якого, вона зобовязана щомісячно сплачувати в рахунок погашення кредиту суму в розмірі 1524,43 грн (а.с.93).

Пунктом 10 Постанови Пленуму ВССУ №14 від 26.12.2003 р. «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» передбачено, що при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення.

Аналізуючи вищевикладене, слід зазначити, що виконання зобов`язань за кредитним договором носить періодичний характер, оскільки полягає у внесенні щомісячних платежів, і у разі розстрочки рішення суду, визначені платежі також носитимуть періодичний характер, що може суттєво порушити права кредитора, тому розстрочка виконання рішення у правовідносинах, які виникли, застосована бути не може.

Також, доводи заявника про недостатність коштів, зменшення доходів сімї та її особистих, внаслідок економічної кризи в державі не є законними підставами для розстрочення виконання судового рішення у розумінні положень статті 373 ЦПК України.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Отже, судом першої інстанції правомірно відмовлено у задоволенні заяви, оскільки заявником не надано доказів про наявність виняткових обставин, за яких вбачались би підстави для розстрочення виконання рішення суду.

Доводи апеляційної скарги на правильність висновків суду не впливають та їх не спростовують.

Тому, враховуючи викладені обставини, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги, як такої що не спростовує висновків суду першої інстанції, оскільки апелянтом не надано жодного належного доказу неправомірності оскаржуваної ухвали у відповідності до ст.ст. 59-60 ЦПК України та залишенню ухвали суду без змін з підстав всебічного, повного та обєктивного дослідження наявних у справі доказів, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність і взаємний зв'язок у сукупності.

Керуючись ст.36 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 59, 60, 213, 217, 303, 307, 312 315, 317, 319, 373 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: М.А.Яворський

судді: М.А.Поліщук

ОСОБА_8