У х в а л а

іменем україни

27 травня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Касьяна О.П., Гончара В.П., Остапчука Д.О.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_6 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 29 жовтня 2014 року та рішення апеляційного суду м. Києва від 26 березня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2014 року Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» звернулися до суду з позовом, у якому просило стягнути солідарно з відповідачів заборгованість по кредиту у розмірі 1 016 805 грн 65 коп., заборгованість по відсотках - 316 045 грн 99 коп., пеню за несвоєчасне повернення кредиту - 52 923 грн 70 коп. та пеню за несвоєчасне повернення відсотків - 33 336 грн 79 коп., а всього 1 419 112 грн 13 коп., та судові витрати.

На обґрунтування своїх вимог позивач посилався на ті обставини, що 02 червня 2006 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк», та ОСОБА_4 укладено договір про надання відновлювальної кредитної лінії, за яким відповідачка отримала грошові кошти в розмірі 45 000 долари США зі строком погашення заборгованості до 27 грудня 2017 року та зобов'язалася повертати своєчасно отриманий кредит і сплачувати відсотки за користування ним. Укладеними після цього додатковими угодами змінено ліміт кредитування до 100 000 долари США, строк погашення заборгованості до 01 червня 2021 року, розмір відсоткової ставки до рівня 15,5 % річних та графік погашення боргу.

На забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 02 червня 2006 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», ОСОБА_4 та ОСОБА_5 укладено договір поруки, за яким ОСОБА_5 зобов'язався забезпечити належне виконання позичальником взятих на себе зобов'язань.

Однак, позичальник в порушення умов договору, взяті на себе зобов'язання належним чином не виконала, отриманий кредит своєчасно та в повному обсязі не повернула, кошти за користування ним не сплатила, внаслідок чого виникла заборгованість.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 29 жовтня 2014 року позов ПАТ «Укрсоцбанк» задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 1 419 112 грн 13 коп.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 26 березня 2015 року рішення суду першої інстанції в частині солідарного стягнення заборгованості за кредитним договором та судового збору з ОСОБА_5 скасовано та в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позову ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором та судового збору відмовлено.

У решті рішення залишити без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 в особі представника - ОСОБА_6., просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині солідарного стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат з ОСОБА_4 та рішення апеляційного суду в частині залишення рішення суду першої інстанції без змін та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову у зв'язку із пропуском строку позовної давності, мотивуючи свої вимоги порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Установлено й це вбачається з матеріалів справи, що рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 29 жовтня 2014 року в частині, що залишено без змін рішенням апеляційного суду м. Києва від 26 березня 2015 року, та рішення апеляційного суду м. Києва від 26 березня 2015 року ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, судами досліджені всі обставини справи та надано їм відповідну оцінку.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів, обґрунтовано викладених у мотивувальних частинах оскаржуваних судових рішень.

За таких обставин касаційну скаргу потрібно відхилити, рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 29 жовтня 2014 року в частині, що залишена без змін рішенням апеляційного суду м. Києва від 26 березня 2015 року, та рішення апеляційного суду м. Києва від 26 березня 2015 року залишити без змін.

Керуючись ч. 3 ст. 332, ст. 337 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_6 відхилити, рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 29 жовтня 2014 року в частині, що залишена без змін рішенням апеляційного суду м. Києва від 26 березня 2015 року, та рішення апеляційного суду м. Києва від 26 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: О.П. Касьян

В.П. Гончар

Д.О. Остапчук