АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження: № 22ц/790/1963/15
Категорія: інші Суддя-доповідач: Гуцал Л.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Гуцал Л.В.,

суддів - Крилової Т.Г., Коростійової В.І.,

за участю секретаря - Литвин О.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Московському районі міста Харкова на заочне рішення Московського району міста Харкова від 22 грудня 2014 року за позовом Управління Пенсійного фонду України в Московському районі міста Харкова до ОСОБА_2 про стягнення надміру виплаченої пенсії, -

встановила:

У листопаді 2014 року управління Пенсійного фонду України (далі УПФУ) у Московському районі міста Харкова звернулося до суду із зазначеним позовом.

Посилаючись на ст..50 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та ст.ст.1212, 1215 ЦК України, позивач просив стягнути з ОСОБА_2 переплату пенсії у сумі 53,18 гривень.

В обгрунтування позову зазначав, що ОСОБА_2 перебуває на обліку в УПФУ у Московського району міста Харкова і одержує пенсію за віком з 14 квітня 2007 року.

За заявою ОСОБА_2 від 14 лютого 2012 року УПФУ у Московському районі міста Харкова було проведено перерахунок пенсії згідно даних персоніфікованого обліку від 16 лютого 2012 року при стажі роботи 43 роки 4 місяці. Стаж зараховано по 31 листопада 2011 року.

Листом від 04 червня 2013 року № 6116/03-28 УПФУ у Комінтернівському районі міста Харкова повідомило, що Харківське КП «Міськелектротранс» сплатило внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування по 31 жовтня 2009 року. За період з 01 листопада 2009 року по 31 грдня 2010 року підприємство має заборгованість перед Пенсійним фондом зі сплати страхових внесків, таким чином за цей період страховий стаж не підтверджується. За період з 01 березня 2011 року по 01 червня 2013 року підприємство має заборгованість по сплаті єдиного соціального внеску, і за вказаний період страховий стаж не підтверджується.

На підставі довідки віддлу доходів УПФУ у Комінтернівському районі міста Харкова про підтвердження сплати внесків страхувальника ХКП "Міськелекторотранс" розрахунок страхового стажу ОСОБА_2 приведено у відповідність з 01 лютого 2012 року, згідно з розпорядженням від 23 липня 2013 року (виключено періоди роботи за які не сплачено страхові внески).

Після проведення перерахунку у ОСОБА_2 виникла переплата пенсії у сумі 53,18 гривень, про що останній був письмово повідомлений, але до УПФУ не з'явився, що змусило позивача звернутися до суду.

Відповідач до суду не з'явився, ріщення ухвалене в заочному порядку.

Заочним рішенням Московського районного суду міста Харкова від 22 грудня 2014 року у позові відмовлено.

В апеляційній скарзі УПФУ у Московському районі міста Харкова просе рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким його позовні вимоги задовольнити. При цьому посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального і процесуального права.

До суду апеляційної інстанції сторони не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про що свідчать зворотні поштові повідомлення.

Перевіряючи законність і обгрунтованість судового рішення відповідно до вимог ч.1 ст.303 ЦПК України - у межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги.

Судом встановлено і підтверджено наявними у справі письмовими доказами, що ОСОБА_2 перебуває на обліку в УПФУ у Московському районі міста Харкова і отримує пенсію за віком на підставі Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

14 лютого 2012 року ОСОБА_2звернувся до УПФУ з заявою про перерахунок пенсії від стажу, і розпорядженням від 22 лютого 2012 року такий перерахунок було проведено - зараховано стаж по 31 листопада 2011 року.

Листом від 04 червня 2013 року № 6116/03-28 УПФУ У Комінтернівському районі міста Харкова повідомило позивача, що Харківське КП «Міськелектротранс» сплатило внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування по 31 жовтня 2009 року. За період з 01 листопада 2009 року по 31 грудня 2010 року підприємство має заборгованість перед Пенсійним фондом зі сплати страхових внесків, за період з 01 березня 2011 року по 01 червня 2013 року підприємство має заборгованість по сплаті єдиного соціального внеску, а отже за ці періоди страховий стаж не підтверджується.

Відповідно до вказаних довідок, розпорядженням від 23 липня 2013 року пенсійну справу відповідача було приведено у відповідність та було зроблено перерахунок пенсії. Після проведення перерахунку виникла переплата пенсії в сумі 53,18 гривень, яка і є спірною.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з відсутності правових підстав для стягнення з ОСОБА_2 спірної суми.

Такий висновок суду є законним та обгрунтованим.

Так, за приписами ст.50 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Як встановлено судом, надмірна виплата спірної суми пенсії, не була пов'язана ні із зловживанням з боку пенсіонера ОСОБА_2, ні з поданням страхувальником недостовірних даних.

Отже, підстав для стягнення суми пенсії, виплаченої відповідачу надміру, відповідно до ст.50 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" немає.

Доводи апеляційної скарги таких висновків суду не спростовують.

Безпідставним є і посилання в апеляційній скарзі на те, що до спірних правовідносин необхідно застосувати положення ст.ст. 1212,1215 ЦК України.

Таке твердження позивача спростовується як самим змістом позовної заяви так і наданими позивачем письмовими доказами.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Згідно п.1 ч.1 ст.1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Судом встановлено і не заперечується позивачем, що виплата спірної суми була проведена позивачем добровільно, зловживань з боку ОСОБА_2 і подання страхувальником недостовірних даних не було.

Як правильно зазначив суд в оскаржуваному рішенні, причиною нарахування пенсії в надмірному розмірі стала не рахункова помилка співробітників УПФУ, а відсутність у них даних щодо заборгованості вказаного вище підприємства перед Пенсійним фондом України; станом на момент нарахування пенсії в надмірному розмірі, зазначена пенсія нараховувалась УПФУ у належному розмірі у відповідності до наявних на той час у УПФУ даних, що мають значення для визначення розміру пенсії відповідача.

Рішення суду першої інстанції у повній мірі відповідає обставинам справи, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підстав, передбачених ст.309 ЦПК України для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції, судовою колегією не встановлено.

Керуючись ч.1 ст.303, ст.304, п.1 ч.1 ст.307, ст.ст. 308, 313, п.1 ч.1 ст.314, ст.ст. 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія -

ухвалила:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Московському районі міста Харкова відхилити.

Заочне рішення Московського районного суду м. Харкова від 22 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді