Справа № 752/4884/15-ц
Провадження № 2/752/3178/15
РІШЕННЯ

Іменем України

22.04.2015 року Голосіївський суд м. Києва

в складі головуючого судді Чередніченко Н.П.

з участю секретаря Литвиненко Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу ,-

встановив :

В березні 2015 року позивач ОСОБА_1звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 та просила постановити рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача 525000,00 грн боргу за договором позики ; 3% річних в розмірі 1750,00 грн. , судові витрати в сумі судового збору в розмірі 3654,00 грн.. Посилалася при цьому на ті обставини, що 30 липня 2014 року ОСОБА_1. позичила ОСОБА_2 21000,00 дол.США , а ОСОБА_2 взяла вказані кошти та зобов»язався їх повернути до 01.01.2015 року .

До вказаної у розписках даті , 01.01.2015 року відповідач борг позивачу не повернув, що змусило її звернутися до суду з вказаним позовом .

В судовому засіданні позивач підтримала заявлені позовні вимоги за вищевикладеними обставинами та просила суд задовольнити позов в повному обсязі .

Відповідач в судове засідання подала клопотання .яким позов визнала та не заперечила проти його задоволення .

Дослідивши матеріали справи , судом встановлено наступне .

Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що 30 липня 2014 року ОСОБА_1 позичила ОСОБА_2 21000,00 долларів США , а ОСОБА_2 взяла вказані кошти та зобов»язалася повернути вказані кошти 01 січня 2015 року .

Обставини викладені позивачам в позові не викликають у суду сумнівів щодо їх достовірності, оскільки є логічними, послідовними, стверджуються дослідженими судом письмовими доказами, в тому числі копією боргової розписки ( а.с.14) .

Статтею 526 Цивільного Кодексу України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 532 частини 1 пункту 4 Цивільного Кодексу України якщо місце виконання зобов'язання не встановлено у договорі, виконання провадиться за грошовим зобов'язанням - за місцем проживання кредитора, а якщо кредитором є юридична особа, - за її місцезнаходженням на момент виникнення зобов'язання.

Згідно ч.1 ст.1049 Цивільного Кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановленим договором.

Згідно ч.2 ст.625 Цивільного Кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно курсу Національного Банку України станом на 23 березня 2015 року 100 доларів США по відношенню до гривні складає 2500,00 гривень . Таким чином, сума боргу перед позивачем ОСОБА_1 складає 525000,00 грн. , яку на підставі статей 526, 532, 625, ч.1 ст. 1049 Цивільного Кодексу України позивач просить стягнути з відповідача.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні суд приходить до висновку, що відповідач ОСОБА_2 взятих на себе зобов'язань щодо виконання грошового зобов'язання не виконав, боргу позивачу ОСОБА_1 не повернув, станом на день винесення судового рішення не повернута сума складає перед позивачем ОСОБА_1 525000,00 грн. та 15750,00 грн. ,що складає 3% річни , яку на підставі статей 526, 532, 625, ч.1 ст. 1049 Цивільного Кодексу України суд вважає необхідним стягнути з відповідача ОСОБА_2 задовольнивши заявлені позовні вимоги про стягнення боргу за договором позики в повному обсязі, оскільки вони ґрунтовані на вимогах закону та стверджуються належними доказами.

Крім того, суд на підставі ст. 88 ЦПК України вважає необхідним стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3654,00 грн. судових витрат понесених позивачем по сплаті судового збору.

Керуючись ст. ст. 526, 532, 611, 625, 1046 Цивільного кодексу України, ст.ст. 3, 10, 60, 79, 88, 208, 209, 212-215, 218,226, 292, 294 Цивільного процесуального кодексу України,суд-

вирішив :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу задовольнити .

Стягнути із ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродж. м. Києва , зареєстрованої в АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 суму боргу за договором позики в розмірі 525000,00 ( п"ятсот двадцять п"ять тисяч ) грн. та 15750,00 грн. ( п"ятнадцять тисяч сімсот п"ятдесят ) гривень 3 % річних від суми заборгованості .

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродж. м. Києва , зареєстрованої в АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 судового збору в розмірі 3654,00 грн. (три тисячі шістьсот п"ятдесят чотири грн. )

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: