Справа № 379/368/15-ц Головуючий у І інстанції Потеряйко С. А.
Провадження № 22-ц/780/2768/15 Доповідач у 2 інстанції Матвієнко Ю. О.
Категорія 47 28.05.2015
УХВАЛА

Іменем України

28 травня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого - судді : Матвієнко Ю.О.,

суддів Волохова Л.А., Олійника В.І.,

при секретарі Микитенко Д.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Таращанського районного суду Київської області від 11 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про припинення стягнення аліментів,

ВСТАНОВИЛА:

В лютому 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про припинення стягнення аліментів, посилаючись на те, що рішенням Таращанського районного суду Київської області від 19 грудня 2013 року з неї на утримання непрацездатного чоловіка було стягнуто аліменти в розмірі 300 грн. щомісячно, починаючи з 09.09.2013 року до 01.06.2014 року, тобто строку встановлення групи інвалідності. На даний час ОСОБА_2 не має змоги сплачувати аліменти через слабкий стан здоров»я у зв»язку з перенесеною у 2014 році операцією та складне матеріальне становище, оскільки розмір її доходів від підприємницької діяльності зменшився. На підставі викладеного просила суд ухвалити рішення про припинення стягнення з неї аліментів на утримання відповідача.

Рішенням Таращанського районного суду Київської області від 11 березня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення судом норм матеріального та процесуального права, просила рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити по справі нове рішення про задоволення її вимог.

Заслухавши доповідь доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що сторони по справі перебувають у шлюбі, зареєстрованому виконкомом Великоберезянської сільської ради Таращанського району Київської області 08 серпня 2008 року, про що вчинено актовий запис за № 3. Від даного шлюбу сторони по справі дітей не мають.

З 01.06.2011 року до 01.06.2014 року відповідачу ОСОБА_3 було встановлено 2 групу інвалідності, що підтверджується довідкою МСЕК серії КИО - 1 № 362295, виданою Білоцерківською кардіологічною медико-соціальною експертизою, а з 01.06.2014 року - 2 групу інвалідності ОСОБА_3 встановлено довічно.

Розмір пенсії ОСОБА_3 згідно довідки УПФУ у Таращанському районі № 1758/01 від 05.03.2015 року становить 1115,20 грн.

Позивач ОСОБА_2 є фізичною особою-підприємцем, мала доходи за 2012 рік в розмірі 53 000 грн., тобто приблизно 4417 грн. в місяць; за 2013 рік в розмірі 28 000 грн., тобто приблизно 2333 грн. в місяць; в 2014 році - 25 000 грн., тобто приблизно 2083 грн. в місяць.

Рішенням Таращанського районного суду Київської області від 19 грудня 2013 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 13 березня 2014 року, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 щомісячно на його утримання аліменти в розмірі 300 грн. з 09.09.2013 року по 01.06.2014 року по строк встановлення інвалідності. У разі подання відповідного документу про продовження строку інвалідності, стягнення аліментів продовжується на відповідний строк без додаткового рішення суду.

Ухвалюючи рішення про відмову в позові, суд першої інстанції виходив з його недоведеності, і колегія суддів погоджується з такими висновками суду, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 82 СК України право одного з подружжя на аліменти, які були присуджені за рішенням суду, може бути припинено за рішенням суду, якщо буде встановлено, що: 1) одержувач аліментів перестав потребувати матеріальної допомоги; 2) платник аліментів не спроможний надавати матеріальну допомогу.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

В судовому засіданні позивачем ОСОБА_2 не було доведено того, що ОСОБА_3, як одержувач аліментів, перестав потребувати матеріальної допомоги, та того, що вона, як платник аліментів, не спроможна надавати матеріальну допомогу, в зв»язку з чим законним та обґрунтованим є висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову та припинення стягнення аліментів.

Доводів, які б спростували законність і обґрунтованість ухваленого судом першої інстанції рішення, апеляційна скарга позивача не містить.

Оскільки судом першої інстанції повно і всебічно з'ясовані всі обставини справи, дана належна правова оцінка доказам, висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, а ухвалене рішення відповідає вимогам матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Таращанського районного суду Київської області від 11 березня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: