№ 2/760/2643/15
(№ 760/3186/15-ц)
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14.05.2015 року Солом'янський районний суд м. Києва
в складі: головуючого-судді: Бобровника О. В.
при секретарі: Мурга Н. В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Києві, цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЕТАЛОН» до ОСОБА_2 про стягнення в порядку регресу,
Позивач звернувся до суду з позовом та просить стягнути з відповідача 21 732 грн. 47 коп. страхового відшкодування в порядку регресу.
Посилається на те, що 23.02.2014 року о 22 год. 00 хв. м. Києві на перехресті вул. М. Кривоноса та пр-т Червонозоряний, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю двох транспортних засобів: Volkswagen Golf, д.н.з НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2, та Subaru Forester, д.н.з НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_4, який належить ОСОБА_5
Внаслідок зазначеного ДТП автомобіль марки Subaru Forester д.н.з НОМЕР_2 отримав механічні пошкодження, що підтверджується первинною довідкою ДАІ, відомостями АНІС ДТП №9353615 від 19.03.2014 року та постановою Соломянського районного суду м. Києва від 26.03.2014 року про притягнення до адміністративної відповідальності.
На момент ДТП між відповідачем та ПрАТ «Страхова компанія «ЕТАЛОН» був
укладений договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АС/2869833, за яким було застраховано цивільну
відповідальність відповідача перед третіми особами, при використанні транспортного засобу Volkswagen Golf, д.н.з НОМЕР_1.
Відповідач звернувся до позивача із Заявою про настання випадку ДТП 14.03.2014 року.
Потерпіла особа 25.02.2014 року звернулася до позивача із Повідомленням про настання випадку ДТП з 21.03.2014 року із Заявою про виплату страхового відшкодування, так як відповідача було визнано винними у спричиненні дорожньо-транспортної пригоди та притягнуто до адміністративної відповідальності відповідно до ст. 122-4, ст. 124 КУпАП згідно постанови Соломянського районного суду м. Києва від 26.03.2014 року.
На підставі Акту незалежної експертизи №7988 від 28.03.2014 року співробітниками позивача був складений Страховий Акт №712-7988 від 16.05.2014 року та розраховано суму страхового відшкодування пошкодженого автомобіля Потерпілої особи.
На підставі Заяви про виплату страхового відшкодування та Страхового акту позивачем було складено Розпорядження про виплату страхового відшкодування №09-05-7988 від 16.05.2014 року та відповідно до норм ст. 36 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», було виплачено страхове відшкодування в розмірі 21 732 грн. 47 коп., що підтверджено платіжним дорученням №1061 від 16.05.2014 року.
В звязку з тим, що відповідач своєчасно із повідомленням про ДТП до нього не звернувся, добровільно не виконав лист Претензію №01-04-1379 від 25.12.2014 року, просить задовольнити позов.
Сторони в судове засідання не зявилися. Про дату та час судового засідання повідомлялися належним чином. Представник позивача просив розглядати справу в його відсутності, проти постановлення заочного рішення не заперечував.
Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Виходячи з цього, враховуючи думку представника позивача, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму, а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків.
Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.
Ст. 6 зазначеного Закону визначено, що страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.
Відповідно до пункту 22.1 статті 22, статті 29 Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. У зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.
Судом встановлено, що 23.02.2014 року о 22 год. 00 хв. м. Києві на перехресті вул. М. Кривоноса та пр-т Червонозоряний, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю двох транспортних засобів: Volkswagen Golf, д.н.з НОМЕР_1, під керуванням відповідача, та Subaru Forester, д.н.з НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_4, який належить ОСОБА_5
Внаслідок зазначеного ДТП автомобіль марки Subaru Forester д.н.з НОМЕР_2 отримав механічні пошкодження, що підтверджується первинною довідкою ДАІ, відомостями АНІС ДТП №9353615 від 19.03.2014 року та постановою Соломянського районного суду м. Києва від 26.03.2014 року про притягнення до адміністративної відповідальності (а.с. 4, 5, 6).
На момент ДТП між відповідачем та позивачем був укладений договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АС/2869833, за яким було застраховано цивільну відповідальність відповідача перед третіми особами, при використанні транспортного засобу Volkswagen Golf, д.н.з НОМЕР_1 (а.с. 7).
Потерпіла особа 25.02.2014 року звернулася до позивача із Повідомленням про настання випадку ДТП з 21.03.2014 року із Заявою про виплату страхового відшкодування, так як відповідача було визнано винними у спричиненні дорожньо-транспортної пригоди та притягнуто до адміністративної відповідальності відповідно до ст. 122-4, ст. 124 КУпАП згідно постанови Соломянського районного суду м. Києва від 26.03.2014 року.
На підставі Акту незалежної експертизи №7988 від 28.03.2014 року співробітниками позивача був складений Страховий Акт №712-7988 від 16.05.2014 року та розраховано суму страхового відшкодування пошкодженого автомобіля Потерпілої особи.
На підставі Заяви про виплату страхового відшкодування та Страхового акту позивачем було складено Розпорядження про виплату страхового відшкодування №09-05-7988 від 16.05.2014 року та відповідно до норм ст. 36 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», було виплачено страхове відшкодування в розмірі 21 732 грн. 47 коп., що підтверджено платіжним дорученням №1061 від 16.05.2014
Сам же ж відповідач звернувся до позивача із Заявою про настання випадку ДТП лише 14.03.2014 року.
Відповідно до п. 33.1.4 ст. 33 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, на може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди зобовязаний: невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених ст.41 цього Закону) повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу.
Відповідно до п. 38.1.1 (г) ст. 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до Страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди та якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону.
Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.
Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.
Згідно ч. 4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Оскільки відповідач після ДТП за його участі самовільно залишив місце ДТП та не повідомив письмово протягом трьох днів про настання страхового випадку, суд приходить до висновку про набуття позивачем права регресної вимоги після виплати страхового відшкодування та задоволення вимог позивача в повному обсязі.
Відповідно до п. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Керуючись Законом України «Про страхування», ст. ст. 22, 30, 35, 36 Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», статтями 3, 4, 10, 11, 27-30, 57-60, 88, 169, 209, 212-215, 218, 224 ЦПК України, суд
Стягнути з ОСОБА_2 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЕТАЛОН» 21 732 грн. 47 коп. страхового відшкодування в порядку регресу та 243,60 грн. судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення.
Особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя: