Провадження № 2/243/1883/2015
Справа № 243/3309/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2015 року м. Слов'янськ

Слов'янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючої - судді Ільяшевич О.В.,

при секретарі Дубановській А.Г.,

за участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Слов'янську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Словянської міської ради, ОСОБА_3 про визнання права забудовника на будівництво житлового будинку, визнання права власності на житловий будинок та на частку нежитлового приміщення в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В :

14 квітня 2015 року до Слов'янського міськрайонного суду звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до Словянської міської ради про визнання права забудовника на будівництво житлового будинку, визнання права власності на житловий будинок, частку нежитлового приміщення в порядку спадкування за законом. В обґрунтування вимог, позивач зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер його батько ОСОБА_4. Після його смерті прийняли спадщину його дружина ОСОБА_3 та він. Мати померлого, а його бабуся, ОСОБА_5 подала заяву про відмову від спадщини на його користь. За життя спадкодавець придбав за договорами купівлі-продажу приміщення картоплесховища(3/20 частини нежитлової будівлі), яке розташоване по АДРЕСА_1, а також будинок, який розташований по АДРЕСА_2. За життя спадкодавець зніс придбаний будинок, розташований по АДРЕСА_2, та на земельній ділянці побудував новий будинок. Оскільки даний будинок не введений у експлуатацію, то вважає, що можливо визнати за ним право забудовника на вказаний будинок, крім того зазначає, що оскільки рішенням виконкому зазначено, що вказаний будинок є недобудовою, не має відхилень від санітарних, протипожежних та будівельних норм, а також у відповідності до документів КП БТІ будівництво даного будинку завершено у 1999 році, на підставі ЗУ «Про власність», можливо визнати за ним у порядку спадкування право власності на житловий будинок. Оскільки відповідач ОСОБА_3, яка подала заяву про прийняття спадщини, однак не бажає оформити своє право на частку у спадковому майні, не заперечує проти того, щоб він, як спадкоємець, оформив право на спадщину вцілому на себе, і у нотаріуса неможливо оформити право власності на всю спадщину вцілому, то просить визнати за ним право власності на частку у спадковому майні(частку у праві забудовника, частку у праві власності на житловий будинок та частку у праві власності на нежитлове приміщення - картоплесховище) за ним.

У судовому засіданні позивач позов підтримав з підстав, вказаних у позовній заяві. Крім того зазначив, що за життя його батько ОСОБА_4 придбав житловий будинок по АДРЕСА_2 та частку нежитлового приміщення -картоплесховища, розташованого по АДРЕСА_1, перебуваючи у шлюбі з його матір'ю ОСОБА_6. Після того, як будинок був знесений, ОСОБА_4, перебуваючи у шлюбі з його матір'ю ОСОБА_6 побудував новий будинок, який був завершений будівництвом у 1999 році, однак не прийнятий батьком за життя у експлуатацію. 14 листопада 2007 року шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 був розірваний. Після смерті ОСОБА_4 його мати ОСОБА_6 у нотаріуса отримала свідоцтво про право власності на частку у майні подружжя на частку нежитлового приміщення картоплесховища. Його мати ОСОБА_6 померлаІНФОРМАЦІЯ_3 року, і він є єдиним спадкоємцем після її смерті.

Представник відповідача Словянської міської ради у судове засідання не з'явився про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, разом з тим надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника позивача, де представник просить розглянути справу у відповідності до норм чинного законодавства.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву про слухання справи у її відсутності, позов визнала у повному обсязі.

Суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача, що відповідає положенням ст. 169 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та в повному обсязі проаналізувавши всі обставини справи, належність та допустимість доказів, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлені наступні обставини.

У відповідності до даних копії свідоцтва про право власності, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 уклали шлюб 01 серпня 1981 року, що вбачається із свідоцтва про шлюб НОМЕР_3 виданого відділом РАГС Словянського виконкому(а.с.80);

У відповідності до копії свідоцтва про народження НОМЕР_4, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 являються батьками ОСОБА_1.(а.с.43)

За даними договору купівлі-продажу житлового будинку, ОСОБА_4 придбав житловий будинок, розташований по АДРЕСА_2, 15 лютого 1989 року(а.с.15-16)

Згідно із довідкою № 385-2/0.45/01 від 20 лютого 2015 року, житловий будинок по АДРЕСА_2, що належав на праві власності ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу від 15 лютого 1989 року, знесений1. В 1999 році на даний земельній ділянці побудований новий житловий будинок, право власності на який станом на 01 січня 2013 року ні за ким не зареєстроване (а.с.35)

У відповідності до рішення № 265/5 від 17 червня 1998 року, виконком Словянської міської ради вирішив визнати за ОСОБА_4 право розпорядження самовільно збудованим недобудованим жилим будинком з мансардою, розташованому по АДРЕСА_2, у зв'язку з тим, що вказаний будинок, хоча і побудований без дозвільних документів виконкому, однак не має суттєвих відхилень від санітарних, протипожежних та будівельних норм(а.с.37)

Згідно із договором купівлі-продажу № 944 Н від 23 листопада 2000 року, ОСОБА_4 придбав 3/10 частки нежитлового приміщення картоплесховища(а.с.17).

У відповідності до свідоцтва про смерть НОМЕР_5, виданого 19 жовтня 2010 року відділом РАЦС Словянського МУЮ, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

У відповідності до матеріалів спадкової справи, після смерті ОСОБА_4 спадщину прийняли ОСОБА_1 та його дружина ОСОБА_3 (шлюб зареєстрований 21 грудня 2007 року)(а.с.70, зворотня сторінка).

Мати спадкодавця ОСОБА_5 відмовилася від спадщини на користь ОСОБА_1 (а.с.67).

Колишня дружина померлого ОСОБА_6 отримала свідоцтво про право власності на частку у майні подружжя на 3/20 нежитлового приміщення картоплесховища(а.с.80)

18 липня 2011 року ОСОБА_6 було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на ? частку житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_2, як на частку у спільному майні подружжя, у зв'язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на вказаний будинок(а.с.82).

У відповідності до копії свідоцтва про смерть НОМЕР_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 року померла мати позивача ОСОБА_6. Після неї спадщину прийняв позивач. Інших спадкоємців немає(а.с.112-124)

Наведені обставини сторонами визнаються та підтверджуються вищеприведеними письмовими доказами.

Вирішуючи питання про визнання права забудовника на будівництво будинку АДРЕСА_2, суд виходив з наступних міркувань.

За приписами ст. 331 ЦК України, 2. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).

Аналізуючи подані позивачем письмові докази, зокрема рішення № 265/5 від 17 червня 1998 року виконкому Словянської міської ради, суд виходить з того, що за змістом рішення, яке за даними суду не скасоване та є чинним, будівництво будинку АДРЕСА_2, побудованого на місті старого будинку, виконкомом визнано таким, що незавершений будівництвом та не є самовільною забудовою, отже надаючи дозвіл на розпорядження недобудованим будинком, тим самим виконком визнав, що ОСОБА_4 має право також його добудувати, прийняти будинок у експлуатацію та здійснити його реєстрацію у відповідності до чинного законодавства, тобто за життя ОСОБА_4 набув право забудовника.

Приписами КпШС України та СК України, які діяли на час одруження та розірвання шлюбу ОСОБА_4 та ОСОБА_6, визнається, що майно набуте під час шлюбу належить кожному з подружжя у рівних частках (ст. 22 КпШС України, ст. 60 СК України).

На виконання вимог сімейного законодавства, інструкції про вчинення нотаріальних дій, за життя ОСОБА_6 нотаріусом було видано свідоцтво про право власності на частку у спільному майні подружжя - на частку нежитлового приміщення картоплесховища, у зв'язку з чим, ОСОБА_6 за життя оформила та здійснила реєстрацію цієї частки нерухомого майна за собою, що вбачається із відповіді КП БТІ та даних реєстраційної служби(а.с.93-105). Щодо видачі свідоцтва про право власності на часту житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_2, то нотаріусом ОСОБА_6 було відмовлено у видачі такого свідоцтва у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів на вказаний житловий будинок.

Приписи ст. 1218 ЦК України встановлюють, що складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Отже суд визнає, що на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_4, до складу спадщини увійшли права забудовника на ? частку житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_2.

Щодо прав забудовника на іншу ? частку спірного житлового будинку, то суд визнає, що у цій частині вказані права забудовника залишилися після смерті матері позивача ОСОБА_6, як частки у спільному майні подружжя.

Суд зазначає, що та обставина, що ОСОБА_6 не скористалася правами забудовника ? частки житлового будинку не тягне за собою позбавлення такого права, дане право входить до складу спадщини.

Пунктом 8 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у правах про спадкування», якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов'язки як забудовника входять до складу спадщини.

У відповідності до ст. 1267 ЦК України, визнається, що частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

З огляду на викладене, з врахуванням того, що позивач прийняв спадщину після смерті ОСОБА_4 у розмірі 2/3 частки належної йому на час смерті спадщини, а також прийняв спадщину після смерті ОСОБА_6 у повному обсязі, суд вважає його позовні вимоги щодо визнання права забудовника на 5/6 частки житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_2 обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Суд зазначає, що 1/6 прав на забудову спірного будинку була прийнята відповідачем ОСОБА_3 шляхом подачі останньою заяви про прийняття спадщини. Наведена обставина визнається позивачем та підтверджується матеріалами спадкової справи, за якою також вбачається що протягом шести місяців відповідачка не відмовилася від спадщини, а тому у відповідності до норм ст. 1268 ЦК України визнається такою що прийняла спадщину, і вказана частка спадщини належить їй з моменту відкриття спадщини.

Судом не можуть бути прийняті до уваги доводи позивача в тій їх частині, що відповідач ОСОБА_3 не бажає оформлювати на себе право на частку у спадщині, а тому дана частка у спадщині належить йому, оскільки відмова від спадщини на користь будь-кого зі спадкоємців можлива лише у шестимісячний термін після відкриття спадщини, у інших випадках кожен із спадкоємців має право розпорядитися своєю часткою у спосіб, передбачений чинним ЦК.

Суд з вищенаведених підстав відмовляє у задоволенні позову в частині вимог про визнання права власності на частку нежитлового приміщення картоплесховища, розташованого по АДРЕСА_1, як на частку у спадковому майні після смерті ОСОБА_4, яка припадає ОСОБА_3, оскільки ОСОБА_3 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_4 та у шестимісячний термін від неї не відмовилася.

Вирішуючи позовні вимоги в частині визнання права власності на спірний житловий будинок, розташований по АДРЕСА_2, суд також вважає, що в цій частині позовні вимоги не підлягають до задоволення, оскільки як достовірно встановлено у судовому засіданні ОСОБА_4 за життя не здійснив дій щодо прийняття вказаного будинку в експлуатацію, а тому не набув права власності на спірний житловий будинок.

На думку суду вимоги про визнання прав забудовника на будівництво житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_2 та визнання права власності на вказаний житловий будинок є взаємовиключними.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 3, 10, 60, 88, 209, 212, 213, 215 ЦПК України, ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код номер НОМЕР_1, право забудовника на 5/6 частин будівництва житлового будинку з господарськими і побутовими спорудами, який розташований по АДРЕСА_2.

В решті позову відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Донецької області (Розпорядження голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 33/0/38/-15 від 21 травня 2015 року «Про відновлення роботи Апеляційного суду Донецької області) через Слов'янський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення складено у нарадчій кімнаті у єдиному екземплярі.

Повний текст рішення виготовлений 02 червня 2015 року.

Головуюча - суддя: О.В. Ільяшевич