Справа № 344/3641/15-ц
Провадження № 22-ц/779/1259/2015
Головуючий у 1 інстанції Бойчук О. В.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2015 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Матківського Р.Й.

суддів Горблянського Я.Д., Максюти І.О.

секретаря: Капущак С.В.

з участю: представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до міського голови міста Івано-Франківська ОСОБА_4 про визнання незаконним розпорядження міського голови №5/1-к від 18 лютого 2015 року «Про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_3» та скасування розпорядження, з апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Івано-Франківського міського суду від 28 квітня 2015 року,-

в с т а н о в и л а :

У березні 2015 року позивач звернувся з даним позовом та просив ухвалити рішення, яким визнати незаконним розпорядження №5/1-к від 18 лютого 2015 року міського голови м. Івано-Франківська ОСОБА_4 про накладення на нього дисциплінарного стягнення та скасувати його.

Заявлені вимоги позивач обґрунтував тим, що відповідно до контракту працює генеральним директором комунального підприємства «Івано-Франківськводоекотехпром». Розпорядженням міського голови від 18 лютого 2015 року на нього накладено дисциплінарне стягнення у вигляді догани за порушення трудової дисципліни, тобто за перебування у відрядженні в м. Києві з 04 лютого 2015 року по 06 лютого 2015 року без розпорядження міського голови. Вважає розпорядження незаконним, оскільки за укладеним контрактом не передбачено обовязку погоджувати відрядження. Самостійно здійснює управління КП «Івано-Франківськводоекотехпром». У звязку з повідомленням Центральної групи упровадження проектом Мінрегіону від 03 лютого 2015 року був вимушений відбути у відрядження до м. Києва для підписання оновлених карток зразків підписів для Світового Банку та 04 лютого 2015 року видав наказ №7/05-3 про службове відрядження. При накладенні дисциплінарного стягнення міський голова не вказав, який трудовий порядок порушено позивачем, не проаналізував, чи є це дисциплінарним проступком. На посаді керівника КП «Івано-Франківськводоекотехпром» працює понад 5 років, обовязку, який би вимагав погодження відрядження керівника комунального підприємства у заступника міського голови не передбачено ні Статутом, ні Контрактом. Відповідач при накладенні стягнення не зазначає, які акти органу місцевого самоврядування ним порушено.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 28 квітня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

На дане рішення ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, просить його скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Апелянт у скарзі зазначає, що рішення ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Суд першої інстанції не зясував обставини та порядок накладення дисциплінарного стягнення.

Статутом КП «Івано-Франківськводоекотехпром» передбачено, що поточне керівництво підприємством здійснюється генеральним директором підприємства на принципі єдиноначальності, зобовязання діяти в інтересах територіальної громади міста та підприємства. Не можна притягнути працівника до дисциплінарної відповідальності поки не доведена його вина, і працівник не зобовязаний сам доводити свою невинуватість. Принцип презумпції невинуватості у трудовому праві випливає із змісту ст. 138 КЗпП, яка передбачає обовязок роботодавця доводити наявність умов, серед них і вина працівника, для притягнення його до відповідальності.

Крім того, ні міський голова, ні суд не зазначив, які акти органу місцевого самоврядування ним порушено. Посилання на п. 9 розділу 12 регламенту ВК Івано-Франківської міської ради та розділу 4.15 Інструкції з діловодства у виконавчому комітеті Івано-Франківської міської ради не можу слугувати підставою для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, так як позивач не є працівником виконавчого комітету.

Суд в обґрунтування винесеного рішення зазначає порушення ОСОБА_3, п. 2.8 Контракту щодо непогодження з органом управління документів розпорядчого характеру, в даному випадку наказу про відрядження. Судом не зазначено, яку норму чинного законодавства, Статуту чи Порядку встановленого органом управління майном порушено ОСОБА_3, не досліджено надане в якості доказу розпорядження №7/1-к від 25 лютого 2015 року про впорядкування відряджень керівників підприємств, закладів, установ, організацій, що належить до комунальної власності територіальної громади м. Івано-Франківська та установив, що відрядження керівників підприємств, що належить до комунальної власності здійснюється на підставі розпорядження міського голови. Вказане розпорядження прийняте після оголошення догани.

Вислухавши суддю-доповідача, представника відповідача, яка вимоги скарги заперечила, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що позивачем порушено обовязок повідомити про відбуття у відрядження, який визначений п. 2.8 контракту, не надано суду належних доказів, які б підтвердили неправомірність накладення на ОСОБА_3 дисциплінарного стягнення міським головою 18 лютого 2015 року, а посилання позивача на відсутність обставини вчинення ним дисциплінарного проступку спростовується дослідженими у судовому засіданні доказами, які прямо вказують на трудові відносини між сторонами і як наслідок цих відносин, обовязок ОСОБА_3 як керівника, додержуватися трудової дисципліни. Позивач, видаючи наказ про своє відрядження перевищив свої повноваження передбачені контрактом, передавши свої повноваження при відрядженні іншій особі та відповідно до пункту 2.8 Контракту зобовязаний був погоджувати своє відрядження з органом управління.

Однак, такі висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, неповно зясовано обставини справи, що мають значення для справи, порушено норми матеріального права, що є підставою для скасування рішення і ухвалення нового.

Відповідно до ст. 57 ЦПК доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За змістом ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 3 ст. 21 КЗпП України контракт є особливою формою трудового договору, в якому строк його дії, права, обов'язки і відповідальність сторін, умови матеріального забезпечення та організація праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами.

Виходячи з особливостей зазначеної форми трудового договору, спрямованої на створення умов для виявлення ініціативності та самостійності працівників з урахуванням їх індивідуальних здібностей і професійних навичок, закон надав право сторонам при укладенні контракту самим установлювати їхні права, обов'язки та відповідальність, зокрема, як передбачену нормами КЗпП України, так і підвищену відповідальність керівника та додаткові підстави розірвання трудового договору.

13 листопада 2013 року між позивачем та міським головою м. Івано-Франківська укладено контракт на поточне управління (керівництво) КП «Івано-Франківськводоекотехпром», терміном до 13 листопада 2014 року. Додатковою угодою №1 від 31 жовтня 2014 року продовжено термін дії укладеного контракту із ОСОБА_3 на посаді Генерального директора КП «Івано-Франківськводоекотехпром» по 13 листопада 2016 року включно.

Згідно службової записки заступника міського голови ОСОБА_5 позивач був відсутнім протягом робочого дня 05 лютого 2015 без повідомлення причин. До застосування стягнення від порушника трудової дисципліни було витребувано пояснення в письмовій формі.

Згідно розпорядження №5/1-к від 18 лютого 2015 року ОСОБА_3 оголошено догану за порушення трудової дисципліни, що полягало у його відбутті у відрядження у м. Київ з 04 лютого 2015 року по 06 лютого 2015 року без розпорядження міського голови (а.с. 21).

Відповідно до розділу 2. контракту позивач як керівник наділений правами здійснювати поточне керівництво підприємством, організовувати виробничо-господарську, соціально-побутову та іншу діяльність, забезпечувати виконання завдань підприємства, передбачених законодавством та статутом підприємства, та інше.

Відповідно до п. 2.8 Контракту позивач зобовязується погоджувати з уповноваженими органами у встановлених чинним законодавством, статутом та Органом управління майном випадках плани, кошториси, проекти договорів, розпорядчі документи та виконувати інші формальності, що передують вчиненню правочинів, виданню чи затвердженню документів розпорядчого характеру.

За правилами статті 147 Кодексу законів про працю України до працівника за порушення трудової дисципліни, тобто за невиконання або неналежне виконання з вини працівника покладених на нього трудових обов'язків, може бути застосовано один з таких заходів стягнення: догана або звільнення.

Колегія суддів вважає, що з огляду на вимоги ст.ст. 21, 31 КЗпП України виконання завдання обумовленого трудовим договором є обовязком працівника. Такий обовязок для позивача виникає і у звязку з укладенням контракту.

Колегія суддів вважає, що по змісту п 2.8 контракту не вбачається, що на позивача покладався конкретний обовязок погоджувати своє відрядження з міським головою і до трудового конфлікту між сторонами не було встановленого такого порядку, а накази про відрядження видавались самим керівником, що підтверджується поданими позивачем копіями наказів.

Відповідно до п. 5.4 Статуту КП «Івано-Франківськводоекотехпром» поточне керівництво підприємством здійснюється генеральним директором підприємства на принципі єдиноначальності, зобовязання діяти в інтересах територіальної громади міста та підприємства, добросовісно і розумно, не перевищувати своїх повноважень.

Тому вибуття позивача у відрядження до м. Києва з 04 лютого 2015 року по 06 лютого 2015 року для представлення інтересів підприємства без розпорядження міського голови не можна вважати невиконанням або неналежним виконанням з вини позивача покладеного на нього трудового обовязку, а оголошена за це йому догана є неправомірною.

Тільки 25 лютого 2015 року, тобто після накладення дисциплінарного стягнення на позивача міським головою видано розпорядження (а.с.26) про впорядкування відряджень керівників підприємств, закладів, установ, організацій, що належить до комунальної власності територіальної громади м. Івано-Франківська та установив, що відрядження керівників підприємств, що належить до комунальної власності здійснюється на підставі розпорядження міського голови.

Не можуть братись до уваги як доказ про обовязок згідно контракту погоджувати відрядження позивача з міським головою подані представником копії розпоряджень міського голови від 07 серпня 2014 року про відрядження ОСОБА_3 на 24 календарних дні до США. Оскільки таке відрядження мало місце з ініціативою самого голови, а розпорядження від 12 та 27 лютого 2015 року видавались уже після виникнення трудового конфлікту і позивач, як підконтрольний представнику органу управління підприємством погодився із таким порядком.

Наведене свідчить, що позовні вимоги ОСОБА_3 про визнання незаконним розпорядження №5/1-к від 18 лютого 2015 року міського голови м. Івано-Франківська ОСОБА_4 про накладення на нього дисциплінарного стягнення та скасування його підлягають до задоволення .

Керуючись ст.ст. 218, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволити.

Рішення Івано-Франківського міського суду від 28 квітня 2015 року скасувати та ухвалити нове.

Позов ОСОБА_3 задоволити.

Визнати незаконним розпорядження міського голови №5/1-к від 18 лютого 2015 року про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_3 у вигляді догани та скасування дане розпорядження.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржено у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: Р.Й. Матківський

Судді: Я.Д. Горблянський

ОСОБА_6