Справа № 758/1250/15-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2015 року суддя Подільського районного суду м.Києва Декаленко В. С., розглянувши матеріали заяви Комунального підприємства «Мостицький Подільського району міста Києва» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 заборгованості по сплаті за житлово-комунальні послуги,-

В С Т А Н О В И В :

Заявник звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 заборгованості по сплаті за житлово-комунальні послуги.

Дослідивши матеріали заяви, приходжу до висновку що, вона (заява) подана з порушенням вимог чинного цивільно-процесуального законодавства, які ставляться до її форми та змісту, а тому підлягає залишенню без руху для усунення недоліків, виходячи з наступних підстав.

Так, стаття третя ЦПК України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Стаття 98 ЦПК України встановлює обов'язкові вимоги до змісту та форми заяви про видачу судового наказу, обов'язок дотримання яких покладається на заявника.

Так відповідно до ч. 2 ст. 98 ЦПК України, у заяві повинно бути зазначено: 1) найменування суду, в який подається заява; 2) ім'я (найменування) заявника та боржника, а також ім'я (найменування) представника заявника, якщо заява подається представником, їхнє місце проживання або місцезнаходження; 3) вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; 5) перелік документів, що додаються до заяви.

Пленум Верховного Суду України в п. 7 своєї Постанови від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз'яснив, що позовна заява подається до суду в письмовій формі і за змістом повинна відповідати вимогам статті 119 ЦПК. У зв'язку з цим суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Мною встановлено, що незважаючи на вимоги вищезазначених норм цивільно-процесуального Закону та роз'яснень Пленуму Верховного Суду України заявником не викладено обставин, яки він обґрунтовує свої вимоги до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та не зазначено доказів того, що дані особи є учасниками правовідносин з приводу надання житлово-комунальних послуг в розумінні ст.ст. 19, 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», які визначають, що учасником зазначених правовідносин може бути власник квартири або наймач з якими укладаються відповідні договори. Участь же інших осіб, які проживають у жилому приміщенні, у таких випадках визначається його власником і обов'язки по оплаті вказаних послуг виникають у них лише перед останнім (ст. 156 ЖК України), що в свою чергу дозволяло б пред'явлення до них вимог про стягнення заборгованості по сплаті за житлово-комунальні послуги (підтвердження наявності суб'єктивного права вимоги у заявника).

Крім того, частина четверта статті 98 ЦПК України визначає, що до заяви, яка подається представником заявника, повинно бути додано документ, що підтверджує його повноваження.

Відповідно до ст. 42 ЦПК України, повноваження представників сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, мають бути посвідчені такими документами: 1) довіреністю фізичної особи; 2) довіреністю юридичної особи або документами, що посвідчують службове становище і повноваження її керівника; 3) свідоцтвом про народження дитини або рішенням про призначення опікуном, піклувальником чи охоронцем спадкового майна.

Довіреність від імені юридичної особи видається за підписом посадової особи, уповноваженої на це законом, статутом або положенням, з прикладенням печатки юридичної особи.

Згідно ст.ст. 246, 247 ЦК України, довіреність від імені юридичної особи видається її органом або іншою особою, уповноваженою на це її установчими документами.

Строк довіреності встановлюється у довіреності. Якщо строк довіреності не встановлений, вона зберігає чинність до припинення її дії. Строк довіреності, виданої в порядку передоручення, не може перевищувати строку основної довіреності, на підставі якої вона видана. Довіреність, у якій не вказана дата її вчинення, є нікчемною.

Як вбачається зі змісту заяви заявника, вона підписана та подана до суду ОСОБА_5, як представником КП «Мостицький Подільського району міста Києва» з прикладанням до заяви Довіреності, яка видана КП «Мостицький Подільського району міста Києва» в особі т.в.о. директора ОСОБА_6, в той же час останньою, незважаючи на вимоги вищезазначених норм чинного законодавства України, до суду не надано належним чином засвідченого Статуту або витягу з нього, з якого вбачалися б повноваження директора зазначеного підприємства, що унеможливлює встановлення належності повноважень т.в.о. директора ОСОБА_6 на видачу Довіреності на ім'я ОСОБА_5

Крім того, при дослідженні змісту вищезазначеної Довіреності, мною встановлено, що вона не містить дати її вчинення, а та яка зазначена, а саме 31.12.2015 року, не може бути взята мною до уваги, оскільки Довіреність видається в день її вчинення із зазначенням саме поточної дати, яка була на день її видачі, а факт наявності на руках довіреної особи Довіреності є підтвердженням її вчинення, зазначена ж в Довіреності КП «Мостицький Подільського району міста Києва» дата ще не настала, що свідчить про нікчемність зазначеної Довіреності або передчасність її видачі довіреній особі ОСОБА_5, що в свою чергу ставить під сумнів наявність в неї повноважень з пред'явлення до суду заяви про видачу судового наказу від іменні заявника - КП «Мостицький Подільського району міста Києва».

Враховуючи вищевикладене, заява не може вважатися такою, що відповідає вимогам чинного цивільно-процесуального законодавства України, які ставляться до її форми та змісту.

Відповідно до ч. 6 ст. 98 ЦПК України, до неналежно оформленої заяви застосовуються положення статті 121 цього Кодексу.

Стаття 121 ЦПК України визначає, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

На підставі викладеного, ст.ст. 19, 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 14 від 23.12.2011 року «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», керуючись ст. ст. 98, 99, 121 ЦПК України,-

У Х В А Л И В :

Заяву Комунального підприємства «Мостицький Подільського району міста Києва» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 заборгованості по сплаті за житлово-комунальні послуги - залишити без руху.

Надати заявнику строк в 3 (три) дні з дня отримання ухвали для усунення недоліків.

Роз'яснити заявнику, що в разі невиконання вимог ухвали в указаний термін, матеріали заяви будуть вважатись неподаними і повернуті йому.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяВ. С. Декаленко