Справа 688/2056/15-ц
№ 2/688/605/15
Рішення

Іменем України

26 червня 2015 року Шепетівський міськрайонний суд

Хмельницької області

в складі:

головуючої судді Козачук С.В.,

секретаря с/з ОСОБА_1,

з участю прокурора Гуменюк Н.М.,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Шепетівці цивільну справу за позовною заявою Шепетівського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Департаменту фінансів Хмельницької обласної державної адміністрації, треті особи на стороні позивача, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору Хмельницька обласна рада, Хмельницька обласна лікарня, до ОСОБА_2 про стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілої від кримінального правопорушення,

встановив:

Шепетівський міжрайонний прокурор Хмельницької області звернувся до суду з даним позовом про стягнення 5631 грн. 12 коп., які були витрачені Хмельницькою обласною лікарнею на лікування ОСОБА_3, яка потерпіла від вчинення кримінального правопорушення. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що вироком Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 15.04.2015 року встановлено, що 24.01.2015 року близько 01 год. 00 хв. ОСОБА_2, перебуваючи в будинку № 9 по вул. Гагаріна в с. Червоний Цвіт Шепетівського району Хмельницької області, на ґрунті ревнощів до свого неповнолітнього племінника ОСОБА_4, вчинив суперечку зі своєю дружиною ОСОБА_3 Під час вказаної суперечки, з метою спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_2 умисно наніс ОСОБА_3 декілька ударів руками та ногами по різних частинах тіла, заподіявши останній тілесні ушкодження, які згідно висновку експерта № 150 від 15.03.2015 року відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоровя. У зв'язку з отриманими тілесними ушкодженнями потерпіла ОСОБА_3 перебувала на лікуванні у відділенні нейрохірургії Хмельницької обласної лікарні з 26.01.2015 по 17.02.2015 року. Вказуючи на те, що особа, яка вчинила злочин зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілої від цього злочину, просив позов задовольнити, оскільки вказані витрати Хмельницькій обласній лікарні в добровільному порядку ОСОБА_2 не відшкодовані.

Шепетівський міжрайпрокурор ОСОБА_5 у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, з підстав викладених в позові.

Представник Департаменту фінансів Хмельницької обласної державної адміністрації ОСОБА_6 у судове засідання не зявився, хоча про час та місце судового розгляду був повідомлений у встановленому порядку, що підтверджується наявним в матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення. Проте, подав до суду письмові пояснення, в яких вказав, що лікування потерпілої проводилося Хмельницькою обласною лікарнею, що є закладом спільної власності територіальних громад Хмельницької області, тому кошти на відшкодування витрат на лікування повинні зараховуватись до обласного бюджету, а не на користь Департаменту фінансів, як це зазначено в позові, оскільки це окрема юридична особа та являється структурним підрозділом облдержадміністрації, що фінансується за рахунок коштів державного бюджету.

Представники третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору Хмельницька обласна рада, Хмельницька обласна лікарня в судове засідання не з'явилися, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень, що містяться в матеріалах справи.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнав.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов підлягаючим до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, обов'язковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Згідно ч.1 ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого.

Частиною 3 цієї статті визначено, якщо лікування проводилося закладом охорони здоров'я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат» №11 від 07.07.1995 року (із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України № 12 від 03.12.1997 року), питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16.07.1993 року (далі Порядок).

Як передбачено п. 2 Порядку, сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування.

Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні.

Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоровя або на рахунок юридичної особи, якій належить останній.

Відповідно до ч.7 ст. 128 КПК України особа, яка не пред'явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред'явити його в порядку цивільного судочинства.

Судом встановлено, що вироком Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 15 квітня 2015 року, який набрав законної сили 18 травня 2015 року, ОСОБА_2 визнано винним у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України та призначено йому покарання у виді 3 років обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки.

Відповідно до вироку суду, 24 січня 2015 року близько 01-ої години, ОСОБА_2, перебуваючи у стані алкогольного спяніння, в приміщенні спальної кімнати будинку №9 по вул. Гагаріна в с. Червоний Цвіт Шепетівського району Хмельницької області, на ґрунті ревнощів до свого неповнолітнього племінника ОСОБА_4, під час сварки зі своєю дружиною ОСОБА_3, умисно наніс останній декілька ударів руками та ногами по різних частинах тіла, заподіявши потерпілій тілесні ушкодження у вигляді крововиливів м'яких тканин лівої пахової ділянки, стегон, поперекової ділянки, сідниць, великої статевої губи, правої половини черевної стінки, правої гомілки, саден шкіри тіла, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров'я, та крововиливів м'яких тканин правої перед-вушної ділянки з переходом на завушну ділянку, заднє-бокову поверхню шиї, лівої перед-вушної ділянки з переходом на завушну ділянку, обох навколо-очних ділянок обличчя, крововиливів під конюнктиву обох очних яблук, набряків м'яких тканин обличчя, саден шкіри обличчя, поверхневої рани верхньої повіки лівого ока, черепно-мозкової травми з раною і набряком мяких тканин правої половини тім'яної ділянки голови, саднами шкіри голови, забоєм головного мозку середньої тяжкості, крововиливом під тверду мозкову оболонку, розповсюдженим над правою півкулею головного мозку з поширенням на намет мозочка та між-півкулеву щілину в потиличному відділі мозку, з розвитком травматичного шоку середньої тяжкості, які відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров'я.

У звязку з отриманням вищеперерахованих тілесних ушкоджень, потерпіла ОСОБА_3 перебувала на стаціонарному лікуванні у відділенні нейрохірургії Хмельницької обласної лікарні 22 ліжко дні з 26.01.2015 року по 17.02.2015 року. Вартість ліжко дня включають затрати на заробітну плату медичного персоналу, харчування, комунальні послуги, інші затрати. Всього затрати лікарні склали 5 631 грн. 12 коп., без медикаментів, що підтверджується довідкою № 15 від 27.03.2015 року, виданою бухгалтерією Хмельницької обласної лікарні.

Враховуючи той факт, що існує причинний зв'язок між злочинними діями відповідача ОСОБА_2 та перебуванням потерпілою ОСОБА_3 на стаціонарному лікуванні, те, що витрати на таке лікування ОСОБА_2 добровільно не відшкодовані, відсутність обставин, які виключають обов'язок відповідача відшкодувати витрати закладу охорони здоров'я, які передбачені ст. 1206 ЦК України,суд приходить до висновку про задоволення позову в заявленому розмірі, оскільки вимоги ґрунтуються на законі, підтверджені належними та допустимими доказами.

Таким чином, відповідач ОСОБА_2 повинен відшкодувати витрати понесені Хмельницькою обласною лікарнею на лікування потерпілої ОСОБА_3, сплативши вказані кошти на розрахунковий рахунок обласного бюджету, з якого фінансується лікарня.

Крім того, згідно ч.3 ст.88 ЦПК України, п. 11 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

А тому, керуючись ст. 1206 ЦК України, п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат» №11 від 07.07.1995 року (із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України № 12 від 03.12.1997 року), ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212 - 215 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов Шепетівського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Департаменту фінансів Хмельницької обласної державної адміністрації, треті особи на стороні позивача, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору Хмельницька обласна рада, Хмельницька обласна лікарня до ОСОБА_2 про стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілої від кримінального правопорушення задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованого ІНФОРМАЦІЯ_4, (паспорт серії НВ № 680159, виданий 29.08.2013 року Шепетівським УДМС України в Хмельницькій області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) витрати на стаціонарне лікування в Хмельницькій обласній лікарні потерпілої від кримінального правопорушення (злочину) ОСОБА_3 в сумі 5631 (пяти тисяч шістсот тридцяти однієї) гривні 12 копійок для зарахування в обласний бюджет на розрахунковий рахунок 0001 в ГУДКСУ в Хмельницькій області, , МФО 815013, код доходу 24060300 «Інші надходження».

Стягнути із ОСОБА_2 судовий збір в дохід держави в сумі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення - у той же строк з дня отримання копії рішення, в апеляційний суд Хмельницької області через Шепетівський міськрайонний суд.

Суддя підпис

Довідка. Рішення не набрало законної сили.

З оригіналом згідно.

Суддя Шепетівського міськрайонного суду С.В. Козачук