АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва у складі:

Головуючого - судді Гаращенка Д.Р.

суддів - Борисової О.В., Ратнікової В.М.

при секретарі - Кутц А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 26 грудня 2014 року у справі за заявою ОСОБА_1 про видачу виконавчого листа, зацікавлена особа: Публічне акціонерне товариство «Кредитпромбанк»,

ВСТАНОВИЛА:

12 грудня 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, у якій просив оформити і видати виконавчий лист на виконання заочного рішення Київського районного суду м. Сімферополя від 17 березня 2014 року. Свої вимоги обґрунтовував тим, що заочним рішенням Київського районного суду м. Сімферополя від 17 березня 2014 року задоволено його позов до ПАТ «Кредитпромбанк» про стягнення боргу за договором тимчасового банківського внеску «Класичний» від 15 грудня 2009 року у сумі 866 327, 91 грн. Вказане судове рішення ПАТ «Кредитпромбанк» не оскаржувалось і набрало законної сили. За його заявою Київський районний суд м. Сімферополя Республіки Крим видав виконавчий лист, що не відповідає законодавству України та не може бути виконаний на території України у встановленому порядку.

Ухвалою судді Апеляційного суду м. Києва від 15 грудня 2014 року підсудність заяви ОСОБА_1 про видачу виконавчого листа визначено Шевченківському районному суду м. Києва.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 26 грудня 2014 року заяву ОСОБА_1 про видачу виконавчого листа на примусове виконання заочного рішення Київського районного суду м. Сімферополя від 17 березня 2014 року залишено без розгляду.

25 лютого 2015 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на вказану ухвалу, у якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просив її скасувати та передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції. В обґрунтування заявлених вимог апелянт вказав, що виданий Київським районним судом м. Сімферополя Республіки Крим виконавчий лист не відповідає вимогам Закону України «Про виконавче провадження», а тому є недійсним і не створює жодних правових наслідків відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території». За таких обставин апелянт вважає, що суд першої інстанції помилково виходив з того, що заявником самостійно обрано спосіб захисту свого права та порядок звернення до суду з заявою.

В судове засідання сторони не з'явились, повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Справа №761/39047/14-ц
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/4898 /2015
Головуючий у суді першої інстанції: Мальцев Д.О.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Гаращенко Д.Р.
Судова колегія вважає за можливе у відповідності з ч. 2 ст. 305 ЦПК України розглянути справу у відсутності сторін які не з'явились.

Вислухавши доповідь судді Гаращенка Д.Р., вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступного.

Заочним рішенням Київського районного суду м. Сімферополя від 17 березня 2014 року позов ОСОБА_1 до ПАТ «Кредитпромбанк» про стягнення суми задоволено, стягнуто з ПАТ «Кредитпромбанк» на користь ОСОБА_1 борг за договором тимчасового банківського внеску «Класичний» від 15 грудня 2009 року у сумі 866 327, 91 грн. та судові витрати у розмірі З 441 грн.

14 серпня 2014 року Київським районним судом м. Сімферополя Республіки Крим видано виконавчий лист на виконання вказаного рішення, що не відповідає вимогам Закону України «Про виконавче провадження».

Відмовляючи у задоволенні заяви суд першої інстанції керувався ч. 1 ст. 3, ст. 4 ЦПК України та виходив з того, що виконавчий лист заявником отримано 14 серпня 2014 року, тобто заявник самостійно обрав спосіб захисту свого порушеного права і порядок звернення до суду із відповідною заявою.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 368 ЦПК України питання, пов'язані із зверненням судового рішення до виконання, вирішує місцевий суд, який розглянув справу. За кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, чи прокурора, який здійснював у цій справі представництво інтересів громадянина або держави в суді, видається один виконавчий лист. Якщо на підставі ухваленого рішення належить передати майно, що перебуває в кількох місцях, або якщо рішення ухвалено на користь кількох позивачів чи проти кількох відповідачів, суд має право за заявою стягувачів видати кілька виконавчих листів, точно зазначивши, яку частину рішення треба виконати за кожним виконавчим листом.

Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦПК України виконавчий лист має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України "Про виконавче провадження".

Справи, що перебувають у провадженні судів, розташованих на території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, та розгляд яких не закінчено, передаються судам відповідно до встановленої цим Законом підсудності, протягом десяти робочих днів з дня набрання ним чинності або з дня встановлення такої підсудності. У зв'язку з неможливістю здійснювати правосуддя судами Автономної Республіки Крим та міста Севастополя на тимчасово окупованих територіях, змінити територіальну підсудність судових справ, підсудних розташованим на території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя судам, та забезпечити розгляд цивільних справ, підсудних місцевим загальним судам, розташованим на території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, - місцевими загальними судами міста Києва, що визначаються Апеляційним судом міста Києва (ч. 1 ст. 13 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»).

Отже Законом України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" не передбачено зміни підсудності справ або їх передачі, які розглянуті судами, розташованими на території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя.

Відповідно зміна територіальної підсудності не поширюється на заяви, що подаються після ухвалення судового рішення (про ухвалення додаткового судового рішення, роз'яснення судового рішення, виправлення описки в судовому рішення тощо), заяви, подання клопотання, подані у порядку виконання судового рішення, заяви про видачу виконавчого документа, заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами, які неможливо розглянути без наявності матеріалів справ, заяви про відновлення втраченого провадження.

У зв'язку з цим зазначені заяви та подібні матеріали, які надходять до судів, визначених Законом, або інших судів, крім розташованих на території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, що розглядали адміністративні справи, підлягають поверненню заявникові як такі, що не підсудні цьому суду.

Проте суд першої інстанції залишив заяву ОСОБА_1 без розгляду.

Ст. 207 ЦПК України передбачено вичерпний перелік підстав залишення заяви без розгляду, а саме: заяву подано особою, яка не має цивільної процесуальної дієздатності: заяву від імені заінтересованої особи подано особою, яка не має повноважень на ведення справи; належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності; спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав розглядається в іншому суді; позивач подав заяву про залишення позову без розгляду; між сторонами укладено договір про передачу спору на вирішення до третейського суду і від відповідача надійшло до початку з'ясування обставин у справі та перевірки їх доказами заперечення проти вирішення спору в суді; особа, в інтересах якої у встановлених законом випадках відкрито провадження у справі за заявою іншої особи, не підтримує заявлених вимог і від неї надійшла відповідна заява; провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, та не було сплачено судовий збір чи не було оплачено витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк; позивач до закінчення розгляду справи покинув судове засідання і не подав до суду заяви про розгляд справи за його відсутності.

Жодна з цих підстав не встановлена судовою колегією в даних правовідносинах.

Крім того, залишаючи заяву ОСОБА_1 без розгляду, суд першої інстанції не послався на відповідну норму права, на підставі якої він вчиняє вказану процесуальну дію.

Тому колегія суддів вважає, що суд першої інстанції безпідставно залишив заяву ОСОБА_1 без розгляду.

Враховуючи викладене судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, ухвала суду першої інстанції скасуванню, а справу належить направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 218, 303-305, ч.2 п. 4 ст. 307, ст.ст. 313-314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 26 грудня 2014 року - скасувати.

Справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена протягом 20 днів з дня набрання нею законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

Головуючий

Судді