Ухвала

іменем україни

17 червня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Кафідової О.В., Леванчука А.О., Фаловської І.М.,

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк» про визнання договору іпотеки недійсним; за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа - публічне акціонерне товариство «Укрсиббанк», про визнання права спільної сумісної власності на квартиру, за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 березня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Хмельницької області від 24 березня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

08 жовтня 2013 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 08 листопада 2006 року між акціонерним комерційним інноваційним банком (далі - АКіБ) «Укрсиббанк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство (далі -ПАТ) «Укрсиббанк» та ОСОБА_5 був укладений договір іпотеки квартири АДРЕСА_1, який є недійсним з наступних підстав. 23 березня 1986 року між ним та ОСОБА_5 було зареєстровано шлюб, який 18 лютого 2000 року розірваний. Предмет іпотеки, а саме квартира, була придбана під час перебування в шлюбі 21 лютого 1994 року на підставі договору міни, а квартира, що була предметом договору міни, також була придбана за спільні кошти подружжя шляхом сплати кооперативних внесків в 1992-1993 роках.

Отже, позивач вважає, що квартира є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя і може бути передана в іпотеку лише за нотаріально посвідченою згодою всіх співвласників, якої він не надавав.

На підставі викладеного, просив визнати недійсним договір іпотеки квартири від 08 листопада 2006 року та скасувати заборону відчуження квартири.

31 жовтня 2013 року ОСОБА_4 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_5, третьої особи ПАТ «Укрсиббанк» про визнання права спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1, який об'єднаний із первісним позовом у одне провадження. З урахуванням поданих уточнень просив визнати за ним право спільної сумісної власності на вказану квартиру.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 березня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 24 березня 2015 року, позов задоволено. Визнано за ОСОБА_4 право спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1. Визнано недійсним договір іпотеки від 08 листопада 2006 року між АКіБ «Укрсиббанк» та ОСОБА_5 стосовно передачі в іпотеку квартири АДРЕСА_1. Вирішено питання судових витрат.

У касаційній скарзі ТОВ «Кей-Колект», яке є правонаступником прав та обов'язків ПАТ «Укрсиббанк» за зобов'язаннями згідно договору кредиту від 08 листопада 2006 року, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_4, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, дослідивши докази у справі й давши їм належну правову оцінку, дійшов обґрунтованого висновку про те, що договір іпотеки був укладений без належно оформленої згоди позивача, чим порушено його права. А тому, відповідно до ст. 215 ЦК України, такий правочин правильно визнано судом недійсним.

Доводи касаційної скарги на правильність висновків судів не впливають та їх не спростовують.

Керуючись статтями 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» відхилити.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 березня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Хмельницької області від 24 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: О.В. Кафідова

А.О. Леванчук

І.М. Фаловська