Справа № 361/9889/14 Головуючий у І інстанції Шинкарь А. О.
Провадження № 22-ц/780/4147/15 Доповідач у 2 інстанції Касьяненко Л. І.
Категорія 23 28.07.2015
РІШЕННЯ

Іменем України

28 липня 2015 рокуколегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді: Касьяненко Л.І.,

Суддів: Гуля В.В., Даценко Л.М.,

При секретарі: Ромашині І.В.,

Розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 20 травня 2015 року в справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про визнання недійсним договору про надання інформаціно-консультаційних послуг,-

встановила:

У грудні 2014 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, уточнюючи позовні вимоги, просила стягнути з відповідача на її користь грошові кошти в сумі 27 763,12 грн, що є еквівалентно 1000 дол. США на день подачі позовної заяви.

Зазначала, що 05 серпня 2014 року між нею та відповідачем укладено договір про надання інформаційно-консультаційних послуг, згідно умов якого вона зобов'язалась надати відповідачу інформаційно-консультаційні послуги, а саме: надання усної інформації про нерухомість, що продається, яка відповідає вимогам замовника; надання детальної інформації з проведенням огляду нерухомості, що пропонується до продажу; консультаційні послуги з проведенням переговорів з власниками нерухомості, яка пропонується до продажу; консультаційні послуги з участю в процедурі підготовки і підписання договору купівлі-продажу об'єкта, а відповідач зобов'язався виплатити їй за надані послуги грошові кошти у розмірі 13400 гривень, що є еквівалентом 1000 доларів США на момент надання послуг.

Пунктом 2 договору встановлено вимоги замовника до об'єкту нерухомості, а саме: двокімнатна квартира або половина будинку в м. Бровари, вартістю до 55000 у.о.

Вказувала , що нею виконано умови договору та надано інформацію стосовно об'єкта нерухомості: 1/2 частини жилого будинку по АДРЕСА_1, щодо якого між відповідачем та власником в послідуючому було укладено договір купівлі-продажу, проте відповідач відмовляється сплатити вартість наданих послуг.

Відповідач пред'явив зустрічний позов до ОСОБА_3 та просив визнати оскаржуваний договір недійсним.

Свої вимоги обґрунтував тим, що пункти 6.2, 6.3, 6.4 договору, якими встановлено, що замовник зобов'язаний сплатити штраф у розмірі вартості послуг у випадках дострокового розірвання договору за ініціативою замовника, укладання замовником договору купівлі-продажу об'єкта без участі виконавця, укладання договору купівлі-продажу об'єкта третіми особами, які мають безпосередній зв'язок з замовником (родинні, дружні, ділові, партнерські стосунки), є несправедливими відповідно до пунктів 2, 3, 16 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки сплата послуг передбачена незалежно від факту їх надання та якості.

Також, позивач за зустрічним позовом, посилаючись на те, що порушено принцип рівності сторін договору, учасником якого він є; ціну продукції визначено неналежним чином, оскільки незалежно від якості послуг та повного їх надання він має сплатити непомірно високу ціну; документи, які підтверджують виконання договору, учасником якого він є, своєчасно йому не передано, а саме: не надано другий примірник акту приймання-передачі послуг, вважав, що відповідно до ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів» його права як споживача є порушеними.

Крім того, зазначав, що передбачені умовами договору послуги щодо надання інформації про нерухомість, що продається, яка мала б відповідати вимогам замовника та відносно проведення перевірки документації, необхідної для укладання договору купівлі-продажу, надані неналежним чином, оскільки не було надано інформації, що частина будинку не виділена в натурі, а в день підписання договору купівлі-продажу була відсутня довідка форми №3, що ставило під загрозу укладення вказаного договору.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 20 травня 2015 року позов задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_2 відповідача на користь ОСОБА_3 заборгованість у розмірі 21 252 грн. 50 коп.

В задоволенні зустрічного позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні первісного позову відмовити, а зустрічний позов задовольнити в повному обсязі.

Вирішено питання про судові витрати.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом І інстанції встановлено, що 05 серпня 2014 року між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 та ОСОБА_2 укладено договір про надання інформаційно-консультаційних послуг, предметом якого є угода сторін, за якою виконавець надає замовнику інформаційно-консультаційні послуги за нижченаведеним переліком, а замовник оплачує послуги виконавця (п. 1.1).

Згідно п. 1.2 договору, під інформаційно-консультативними послугами приймаються наступні послуги: надання усної інформації про нерухомість, що продаться, яка відповідає вимогам замовника (п.п.1.2.1); надання детальної інформації з проведенням огляду нерухомості, що пропонується до продажу (п.п. 1.2.2); консультаційні послуги з проведенням переговорів з власниками нерухомості, яка пропонується до продажу (п.п. 1.2.3); консультаційні послуги з участю в процедурі підготовки і підписання договору купівлі-продажу об'єкта (п.п. 1.2.4).

Пунктом 2 договору встановлено вимоги замовника до об'єкту нерухомості, а саме: двокімнатна квартира або ? частину будинку в м. Бровари, вартістю до 55000 у.о.

Пунктом 3 договору встановлено обов'язки сторін, а саме:

- замовник зобов'язується: правильно та доцільно сформувати вимоги щодо об'єкту купівлі-продажу (п.п.3.1.1); своєчасно сплатити послуги виконавця в розмірі, що передбачений п. 4 даного договору під час проведення повного розрахунку за об'єкт;

- виконавець зобов'язується: надавати інформацію стосовно об'єктів, які пропонуються до продажу та відповідають вимогам замовника, які передбачені договором (п.п. 3.2.1);

надавати замовнику інформацію про хід переговорів з власниками нерухомості, яка пропонується до продажу (п.п.3.2.2); надати консультаційні послуги відносно проведення перевірки документації, що стосується власності на об'єкт, надати детальну інформацію з проведенням огляду об'єкту (п.п.3.2.3); надати консультаційні послуги з участю в процедурі підготовки і підписання договору купівлі-продажу, та в оформленні договору (п.п.3.2.4).

Як вбачається з матеріалів справи замовні послуги позивачка виконала.

Доводи апеляційної скарги про те, що ? частина будинку не виділена в натурі не мають правового значення для вирішення справи, оскільки таких домовленостей у договорі немає.

Згідно п. 4.1 договору, замовник виплачує виконавцю за надані послуги грошові кошти у розмірі 13400 грн, що еквівалентно 1000 дол. США на момент надання інформаційно-консультаційних послуг.

З копії оглядового акту від 05 серпня 2014 року вбачається, що відповідачем оглянуто об'єкт нерухомості: половину будинку по АДРЕСА_1.

З акту приймання-передачі наданих послуг від 22 серпня 2014 року, підписаного відповідачем, вбачається, що відповідно до договору від 05.08.2014 року виконавець надав замовнику послуги в повному обсязі в передбачених договором напрямках. Вартість послуг складає 13400 грн, що є еквівалентом 1000 доларів США. Замовник та виконавець не мають взаємних претензій щодо виконання та оплати договору. Розрахунок остаточний - до 31.10.2014 року.

Суд І інстанції, задовольняючи вимоги позивачки, виходив з того, що останньою надано послуги у відповідності до умов договору, проте відповідачем вимог по оплаті вказаних послуг виконано не було.

Відмовляючи в задоволенні зустрічного позову, суд виходив з того, що підстав для визнання договору недійсним немає, оскільки відповідач підписав оскаржуваний договір, а отже погодився з його умовами.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, проте не згодна з розміром стягнутих коштів за надані послуги.

Згідно ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 533 ЦК України, якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Суд І інстанції дійшов висновку, що стягненню з відповідача підлягає сума боргу 21 252 грн. 58 коп. що є еквівалентом суми 1 000 дол. США. на день ухвалення рішення.

Проте, з матеріалів справи вбачається, зокрема зі змісту самого договору (а.с. 6), що відповідач зобов'язався виплатити позивачці кошти у розмірі 13 400 грн., що є еквівалент 1 000 дол. США.

Вищевказане свідчить про те, що за умовами договору відповідач повинен був сплатити кошти за виконання послуг у гривнях, а не у відповідності до еквіваленту 1 000 дол. США.

Тому, колегія суддів, вважає, що суд І інстанції прийшов до хибного висновку про стягнення з відповідача заборгованості в гривневому еквіваленті суми 1 000 дол. США на час ухвалення рішення.

За таких обставин, оскільки договором прямо передбачена сума до сплати за надання позивачкою послуг, а саме 13 400 грн., то відповідно саме ця сума і підлягає стягненню.

Щодо позовних вимог за зустрічним позовом про визнання недійсним договору про надання інформаційно-консультаційних послуг, то колегія суддів погоджується з висновками суду І інстанції про відмову в задоволенні вимог відповідача, оскільки дійсно у відповідності до чинного законодавства відсутні законні та обґрунтовані підстави для визнання спірного договору недійсним.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду І інстанції в частині розміру сплати за надання послуг слід змінити, стягнути з відповідача на користь позивачки 13 400 грн., в решті рішення залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 309, 316 ЦПК України, колегія суддів,-

вирішила :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 20 травня 2015 року змінити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 13400 грн., в решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: