Справа № 127/1804/15-ц Провадження № 22-ц/772/1781/2015Головуючий в суді першої інстанції Венгрин О. О.
Категорія 20Доповідач Кучевський П. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" червня 2015 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Вінницької області в складі:

Головуючого: Кучевського П.В.

Суддів: Берегового О.Ю., Рибчинського В.П.

При секретарі: Топольській В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 29 квітня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, про визнання недійсним договору купівлі-продажу торгівельного павільйону від 03 вересня 2014 року та про визнання права власності на ? частку торгівельного павільйону, -

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_3 звернулася до суду із вищевказаним позовом та подала заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на торговий павільйон.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 29 квітня 2015 року заяву ОСОБА_3 задоволено. З метою забезпечення позову накладено арешт на торговий павільйон, площею 79 м. кв., що по АДРЕСА_1 на території Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області, який належить ОСОБА_2.

Не погоджуючись з ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 29 квітня 2015 року ОСОБА_2 звернувся до Апеляційного суду Вінницької області з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову, якою відмовити у задоволенні заяви позивача, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, та вимог, заявлених в суді першої інстанції, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до статті 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: 1) причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; 2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем у заяві про забезпечення позову не вказано причини у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов, та не наведено доводів про те, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду (обґрунтування його необхідності (а.с. 34).

Отже, заява про забезпечення позову ОСОБА_3 не відповідає вимогам статті 151 ЦПК України.

В силу ч. 8 статті 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Вище вказане свідчить про порушення судом порядку розгляду питання про забезпечення позову.

Крім цього, у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз'яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Постановляючи ухвалу від 29.04.2015 року Вінницький міський суд не врахував п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9.

Також п. 7 вищевказаної постанови Пленуму Верховного Суду України передбачено, що ухвала про забезпечення позову постановляється в порядку, визначеному ст. 209 ЦПК, і повинна включати мотивувальну частину, де поряд із зазначенням мотивів, із яких суд (суддя) дійшов висновку про обґрунтованість припущення про те, що невжиття заходів забезпечення може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення, наводиться посилання на закон, яким суд керувався при постановленні ухвали.

В ухвалі Вінницького міського суду Вінницької області від 29 квітня 2015 року не зазначено мотиви, із яких суд (суддя) дійшов висновку про обґрунтованість припущення про те, що невжиття заходів забезпечення може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що вищевказані обставини свідчать про порушення судом порядку розгляду питання про забезпечення позову, а тому ухвала суду підлягає скасуванню на підставі ст. 312 ЦПК України, з направленням вирішення питання про забезпечення позову на новий розгляд до суду першої інстанції.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 312, 313, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 29 квітня 2015 року скасувати.

Заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_2 про визнання недійсним договору купівлі-продажу торгівельного павільйону від 03 вересня 2014 року та про визнання права власності на ? частку торгівельного павільйону передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий: П.В. Кучевський

Судді: О.Ю. Береговий

В.П. Рибчинський