Справа № 744/329/15-ц Провадження № 22-ц/795/1191/2015 Категорія цивільнаГоловуючий у I інстанції Попович В. В. Доповідач - Шевченко В. М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2015 року м.Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіОСОБА_1
суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3
при секретарі:ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Семенівського районного суду Чернігівської області від 06 травня 2015 року у справі за позовною заявою ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про стягнення витрат на оплату житлово-комунальних послуг та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на стороні позивача неповнолітні: ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, Орган Опіки та піклування Семенівської районної державної адміністрації Чернігівської області,

в с т а н о в и в:

У квітні 2015 року ОСОБА_6 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_5 про відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг. В своїх позовних вимогах просила стягнути з ОСОБА_5 на її користь ? частину понесених нею витрат на оплату житлово-комунальних послуг в сумі 1333, 42 грн. Свої вимоги обґрунтовувала тим що сторони були подружжям шлюб між сторонами розірвано 23 січня 2013 року та є співвласниками квартири АДРЕСА_1.

Відповідач із жовтня 2014 року по резень 2015 року як співвласник не бере участі в витратах щодо утримання майна, що суперечить ст.360 ЦК України, внаслідок чого вона(позивач) одна понесла витрати на оплату житлово - комунальних послуг в сумі 2666, 85 грн., у зв»язку з чим просить стягнути з відповідача половину понесених нею витрат.

ОСОБА_10 пред»явив зустрічний позов про стягнення з ОСОБА_6 на його користь 2441,93 грн. понесених витрат за житлово- комунальні послуги.

Свої вимоги позивач обгрунтовував, що після розірвання шлюбу з відповідачкою він став проживати окремо, проводячи самостійно оплату житлово - комунальних послуг за квартиру зважаючи що всі договри на квартиру укладені на його ім.»я, відповідач(бувша дружина) ніяких коштів на сплату не надавала.

Рішенням Семенівського районного суду Чернігівської області від 06 травня 2015 року первісний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_5, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на стороні позивача неповнолітні: ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3, та Орган опіки та піклування Семенівської районної державної адміністрації Чернігівської області про стягнення витрат на оплату житлово-комунальних послуг задоволено повністю.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 ? частину понесених витрат на оплату житлово - комунальних послуг, в сумі 1333 грн.32 коп.

У вимогах зустрічного позову ОСОБА_5 до ОСОБА_6, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на стороні позивача неповнолітні: ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3, та Орган опіки та піклування Семенівської районної державної адміністрації Чернігівської області про стягнення витрат на оплату послуг відмовлено повністю.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_5 подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати рішення Семенівського районного суду від 06 травня 2015 року за позовом ОСОБА_6 до нього та за його зустрічним позовом до ОСОБА_6 та винести нове рішення, яким повністю задовольнити його позовні вимоги.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що під час розгляду судом зроблено невірний висновок про те, що ОСОБА_6, як співвласник квартири має право на відшкодування понесених витрат, а ОСОБА_5 як такий же співвласник на таке право не має.

Після розірвання шлюбу з ОСОБА_6, він сплатив 4883, 87 грн. на оплату житлово-комунальних послуг. З часом надавав кошти ОСОБА_6, які були призначені для погашення комунальних платежів, однак вона витрачала кошти на власні потреби, а за комунальні послуги розраховувалась карткою банку.

Сторони належним чином інформовані про день, час і місце судового засідання, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, до суду не з»явилися, що відповідно до положень ст.305 ЦПК, не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції. Апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування рішення.

Згідно з положеннями ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних формальних міркувань.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції ОСОБА_6 та ОСОБА_5 разом із своїми неповнолітніми дітьми (ОСОБА_9,ОСОБА_8, ОСОБА_7О.), є співвласниками квартири АДРЕСА_2(ас.8-9).

Рішенням Семенівського районного сулу від 23 січня 2013 року шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 зареєстрований 05 березня 2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Семенівського районного управління юстиції Чернігівської області- розірвано.

Згідно з правилами ч.3ст.156 ЖК України повнолітні члени сім»ї власника будинку зобов»язані приймати участь у витратах по утриманню будинку та прибудинкової території.

Відповідно до статті 360 Цивільного кодексу України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном.

Встановивши, що ОСОБА_5 з жовтня 2014 року по березень 2015 року не сплачував комунальні платежі за квартиру будучи її співвласником, а такі витрати були понесені ОСОБА_6,що підтверджено належними доказами(ас.13-24), суд першої інстанції з врахуванням тих обставин, що відповідач ухиляється від участі в спільних витратах по утриманню спільного майна, стягнув із нього на користь позивача половину внесеного нею платіжу -1333,42 грн., по спільному майну. При цьому не є підставою для відмови в зазначених стягненнях посилання ОСОБА_5 на ту обставину, що він не проживає в квартирі і не користується комунальними послугами(газопостачання, водопостачання, електроенергією), оскільки відповідно до положень ст.322 ЦК України тягар утримання майна покладається на власника і тому апелянт зобов»язаний відповідно до своєї частки брати участь у витратах по утримуванню і збереженню спільного майна.

Суд першої інстанції після оцінки фактичних обставин справи та визначення їх правового характеру, змісту правової норми яка підлягає застосуванню до спірного правовідношення, прийшов до обґрунтованого висновку що позов ОСОБА_6С слід задовольнити.

Суд першої інстанції обгрунтовано відмовив в задоволенні вимог ОСОБА_5 про стягнення на його користь з ОСОБА_6С 2441,93 грн., понесених ним витрат на оплату за житлово - комунальні послуги. Оскільки ОСОБА_5 не спростовано твердження ОСОБА_6 про те, що після розірвання шлюбу останній проживав в квартирі в якій він є співвласником, сплачуючи частково комунальні платежі до жовтня 2014 року які нею також частково сплачувалися; також не надано апелянтом ніяких доказів що він після розірвання шлюбу самостійно здійснював оплату комунальних послуг за квартиру.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає без підставними доводи апеляційної скарги про те що ОСОБА_5М має право на компенсацію понесених 4883,87 грн., витрат на оплату комунальних послуг.

З огляду на викладені обставини, рішення суду було постановлено з дотриманням норм процесуального права та матеріального права є законним і обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги є необґрунтованими тому апеляційну скаргу необхідно відхилити і залишити рішення без змін.

Керуючись ст. 360ЦК України, ст.303, п.1 ч.1ст.307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 - відхилити.

Рішення Семенівського районного суду Чернігівської області від 06 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:Судді: