06 січня 2015 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Калюжної В.В., при секретарі Марусій І.В., розглянувши у залі суду у м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа: Третя Запорізька державна нотаріальна контора про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності в порядку спадкування, -
Позивачі звернулися з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа: Третя Запорізька державна нотаріальна контора про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності в порядку спадкування, зазначивши в обґрунтування позову наступне.
05.05.1998 року відповідач ОСОБА_4, яка діяла в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_5 продала, а ОСОБА_6 та ОСОБА_3 придбали у спільну часткову власність у рівних частках квартиру АДРЕСА_1.
Договір купівлі-продажу зареєстровано на Запорізькій Товарній біржі „Титан-Інвест" 05.05.1998 року за р. № Н-2742, та не було посвідчено нотаріально.
ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_6 помер, після його смерті залишилося спадкове майно, до складу якого входить 1/2 частина квартири АДРЕСА_1.
Відповідно до заповіту від 29.06.1999 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Голуб В.В., померлий ОСОБА_6 все своє майно заповів ОСОБА_1, яка є його донькою.
Крім того, спадкоємцем після померлого є його непрацездатна дружина, якій за законом належить право на обов'язкову частку у спадщині - на 1/8 частину квартири АДРЕСА_1, відповідно до ст. 1241 ЦК України.
Державним нотаріусом Третьої Запорізької державної нотаріальної контори Трипольською К.К. було відмовлено позивачам ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з тим, що договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 не посвідчений нотаріально.
За вказаних обставин позивач ОСОБА_3 просить суд визнати договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 05.05.1998 року, зареєстрований на Запорізькій Товарній біржі „Титан-Інвест" на р. № Н-2742, дійсним.
Позивачі ОСОБА_1 і ОСОБА_2 просять суд визнати за ними право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_6
В судове засідання представник позивачів не з'явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність без проведення фіксації судового процесу, в якій вказав, що підтримує позовні вимоги та просить їх задовольнити у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідачі до судового засідання не з'явилися, причину неявки суду не повідомили, про час та місце розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку, заяву про розгляд справи у їх відсутність суду не надали, у зв'язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідачів на підставі наявних у справі доказів.
Представник Третьої Запорізької державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, суду надав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність.
Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.
У зв'язку з чим, на підставі ст.ст. 197, 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу, в порядку заочного розгляду.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
У відповідності зі ст. ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами.
Судом встановлено, що 05.05.1998 року між відповідачем ОСОБА_4, яка діяла в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_5 та ОСОБА_6, ОСОБА_3 було укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, який зареєстровано на Запорізькій Товарній біржі „Титан-Інвест" 05.05.1998 року за р. № Н-2742.
На правовідносини, яки виникли з укладення даного договору поширюється дія норм ЦК УРСР 1963 року, чинного на час їх виникнення, та відповідно до Прикінцевих та перехідних положень ЦК України від 16.01.2003 року, цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто з 01.01.2004 року.
Відповідно до ст. 47 ЦК УРСР 1963 року, нотаріальне посвідчення угод обов'язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими частиною другою статті 48 цього Кодексу. Якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.
Відповідно до ч. 2 ст. 15 ЗУ „Про товарну біржу" від 10.12.1991 року N 1956-XII, із змінами та доповненнями N 2932-XII від 26.01.1993 року, яка була чинна на момент укладення договору, угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню.
Рішенням виконавчого комітету Орджонікідзевської районної ради № 365 від 30.04.1998 року відповідачу ОСОБА_4 було надано дозвіл на укладення договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від свого імені та імені її неповнолітньої доньки ОСОБА_5

Враховуючи, що вищевказаний договір купівлі-продажу квартири не оспорювався та його умови сторонами виконані у повному обсязі, з урахуванням того, що на момент його укладення чинним законодавством не було передбачено нотаріальне посвідчення такого виду угод, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу дійсним підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно ч. 1 ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року помер ОСОБА_6, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 14.03.2009 року.

За життя ОСОБА_6 склав заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Голуб В.В., відповідно до якого заповів все своє майно ОСОБА_1.

Згідно Витягу зі Спадкового реєстру № 20518338 від 08.07.2009 року заповіт, складений ОСОБА_6, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Голуб В.В від 29.06.1999 року року, реєстровий номер № 1862 є чинним.

За життя ОСОБА_6 належала 1/2 частина квартири АДРЕСА_1, на підставі договору купівлі-продажу, зареєстрованого на Запорізькій Товарній біржі „Титан-Інвест" від 05.05.1998 року за р. № Н-2742.

Відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка).

Позивач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, є дружиною померлого спадкодавця, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2, виданого Орджонікідзевським р/б ЗАГС м. Запоріжжя від 09.01.1964 року.

У відповідності до Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", позивач ОСОБА_2 є непрацездатною особою, яка досягла встановленого законом пенсійного віку, що підтверджується копією паспорта серії НОМЕР_3, тому має право на спадкування за законом після померлого ОСОБА_6 на належне йому майно, а саме на 1/8 частину квартири АДРЕСА_1.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Таким чином, позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_6, а ОСОБА_2 є спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_6, та вони прийняли спадщину шляхом звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини у встановлений законом строк 08.07.2009 року після смерті ОСОБА_6

Постановою державного нотаріуса Третьої Запорізької державної нотаріальної контори Трипольської К.К. від 24.05.2014 року № 1029/02-31 ОСОБА_2 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, а ОСОБА_1 - у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв'язку з цим їх права підлягають захисту у судовому порядку.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_6 підлягають задоволенню та за ОСОБА_2 слід визнати право власності на 1/8 частину квартири, а за ОСОБА_1 - на 3/8 частини квартири.

Керуючись, ст.ст. 10, 11, 197, 209, 212, 214-215, 224 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_2 - задовольнити.

Визнати договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 05.05.1998 року, зареєстрований на Запорізькій Товарній біржі „Титан-Інвест" на р. № Н-2742, дійсним.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на 3/8 частини квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на 1/8 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: В.В. Калюжна