У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Ізмайлової Т.Л., Кузнєцова В.О., Мостової Г.І.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, Товариства з обмеженою відповідальністю «Приватофис», ОСОБА_7, ОСОБА_8 про витребування майна з чужого незаконного володіння, визнання права власності, за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна компанія «ІФГ Капітал», в інтересах якого діє Кривенда Максим Валерійович, на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 27 лютого 2012 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 02 лютого 2015 року та на ухвалу апеляційного суду Одеської області від 25 лютого 2015 року про скасування заходів забезпечення,

в с т а н о в и л а:

У січні 2011 року ТОВ «Український промисловий банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ТОВ «Приватофис», ОСОБА_7, ОСОБА_8 про витребування майна з чужого незаконного володіння, визнання права власності, посилаючись на те, що 10 березня 2009 року рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 10 березня 2009 року стягнуто з TOB «Укрпромбанк» в особі Одеської філії TOB «Укрпромбанк» на користь ОСОБА_10 суму депозитного вкладу в розмірі - 500 000,00 доларів США. 01 липня 2009 року апеляційним судом Одеської області вказане рішення суду першої інстанції було змінено та вирішено додатково стягнути з TOB «Укрпромбанк» на користь ОСОБА_10 суму матеріальної шкоди у розмірі - 350 000,00 грн.

Надалі на стадії зведеного виконавчого провадження з приводу виконання стягнення з TOB «Укрпромбанк» на користь ОСОБА_10 грошових коштів у розмірі 500 000,00 доларів США та 350 000,00 грн, між TOB «Укрпромбанк» та ОСОБА_10 була укладена мирова угода від 17 серпня 2009 року, яка була затверджена ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 31 серпня 2009 року.

Предметом укладеної мирової угоди було серед іншого передача від TOB «Укрпромбанк» у власність ОСОБА_10 нежитлових приміщень, які розташовані: АДРЕСА_1, АДРЕСА_2, АДРЕСА_3, АДРЕСА_4, АДРЕСА_5.

Інтереси TOB «Укрпромбанк» у цій справі представляв юрисконсульт Одеської філії позивача Попас С.Д. який, не повідомивши про свої дії керівництво TOB «Укрпромбанк», з власних мотивів домовився із ОСОБА_10, наслідком чого стало підписання між ними 17 серпня 2009 року мирової угоди, за якою, з мотивів добровільного виконання вищезазначеного рішення апеляційного суду Одеської області від 10 березня 2009 року, TOB «Укрпромбанк» в рахунок погашення заборгованості, що складалась із суми депозитного вкладу у розмірі - 500 000,00 доларів США та матеріальних збитків у сумі 350 000,00 грн, передавав у власність ОСОБА_10 належне йому нерухоме майно, серед яких були спірні приміщення. В подальшому ОСОБА_10 вказані нежитлові приміщення продала.

У подальшому ухвалою апеляційного суду Одеської області від 21 жовтня 2010 року було скасовано та визнано незаконною і необґрунтованою ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 31 серпня 2009 року про затвердження мирової угоди між TOB «Укрпромбанк» та ОСОБА_10

Позивач вважає, що TOB «Укрпромбанк» був незаконно, без власної на те волі та правомочної згоди позбавлений майна, що на законних підставах належало банку та було його власністю, тому просить витребувати з незаконного володіння ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ТOB «Приватофіс», ОСОБА_7, ОСОБА_8 нежилі приміщення, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1; АДРЕСА_2; АДРЕСА_3; АДРЕСА_4; АДРЕСА_5, а також просить визнати за ним право власності на вказані приміщення.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 27 лютого 2012 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 02 лютого 2015 року, у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 25 лютого 2015 року заяву про скасування заходів по забезпеченню позову задоволено.

Заходи по забезпеченню позову, вжиті ухвалою апеляційного суду Одеської області від 20 серпня 2012 року - скасовано.

Знято накладений ухвалою апеляційного суду Одеської області від 20 серпня 2012 року арешт на: нежитлове приміщення площею 63,9 кв. м по АДРЕСА_1; нежитлове приміщення площею 50,2 кв. м по АДРЕСА_2; нежитлове приміщення площею 93,8 кв. м по АДРЕСА_3; нежитлове приміщення площею 85,7 кв. м по АДРЕСА_4; нежитлове приміщення площею 199,2 кв. м по АДРЕСА_5.

У касаційних скаргах Кривенда М.В., який діє в інтересах ТОВ «ІК «ІФГ Капітал» просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити та скасувати ухвалу апеляційного суду Одеської області від 25 лютого 2015 року про скасування заходів забезпечення позову.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційних скарг та заперечення на них, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Колегією суддів встановлено та вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалені з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Доводи касаційних скарг не спростовують висновків місцевого та апеляційного судів, обґрунтовано викладених в мотивувальних частинах оскаржуваних судових рішень.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, обґрунтовано виходив із того, що відсутні правові підстави передбачені ч. 1 ст. 388 ЦК України для витребування спірних нежитлових приміщень з чужого незаконного володіння, оскільки спірне майно було реалізоване в порядку встановленому для виконання судових рішень, що позбавляє позивача права на витребування майна від добросовісного набувача.

Крім того, апеляційний суд, постановляючи ухвалу про скасування заходів забезпечення позову шляхом зняття арешту із спірних приміщень, обґрунтовано виходив із того, що підстав для збереження заходів по забезпеченню позову вжитих в порядку ст. 301 ЦПК України немає, оскільки в задоволенні позову про витребування спірних приміщень відмовлено і рішення апеляційного суду набрало законної сили з моменту його проголошення.

За таких обставин, правові підстави для скасування оскаржуваних рішень відсутні.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційні скарги Кривенди Максима Валерійовича, який діє в інтересах товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна компанія «ІФГ Капітал», відхилити.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 27 лютого 2012 року, ухвалу апеляційного суду Одеської області від 02 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвалу апеляційного суду Одеської області від 25 лютого 2015 року про скасування заходів забезпечення позову залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:Т.Л. Ізмайлова
В.О. Кузнєцов
Г.І. Мостова