У х в а л а

іменем україни

18 червня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Амеліна В.І., Остапчука Д.О., Савченко В.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до державного підприємства «Український науково-дослідний і проектно-конструкторський інститут будівельних матеріалів та виробів «НДІБМВ» про зміну причини звільнення та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 12 листопада 2014 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 24 лютого 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що з 16 жовтня 2012 року працював на посаді заступника головного бухгалтера, а з 27 січня 2014 року - головного бухгалтера. 19 серпня 2014 року він подав заяву про звільнення за власним бажанням з 19 серпня 2014 року. Проте його було звільнено 04 вересня 2014 року у зв'язку з прогулом без поважних причин на підставі п. 4 ст. 40 КЗпП України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_213/ed_2014_10_26/pravo1/KD0001.html?pravo=1>. Про звільнення з таким формулюванням позивачу стало відомо 17 вересня 2014 року, коли він отримав поштою трудову книжку. Посилаючись на те, що звільнення є таким, що не відповідає вимогам закону, позивач просив суд змінити формулювання та зазначити причину звільнення - за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_202/ed_2014_10_26/pravo1/KD0001.html?pravo=1>, а також стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 12 листопада 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 24 лютого 2015 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, обґрунтовано виходив із того, що позивач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження своїх позовних вимог.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Докази та обставини, на які посилається заявник в касаційній скарзі, були предметом дослідження судів першої та апеляційної інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судами були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів попередніх інстанцій, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваних судових рішень.

Керуючись ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 12 листопада 2014 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 24 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:В.І. Амелін
Д.О. Остапчук В.О. Савченко