РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 414/64/15-ц

Провадження № 2/414/88/2015

"01" квітня 2015 р.

Кремінський районний суд в Луганській області у складі головуючого

судді Акулова Є.М

при секретарі Дегтяренко Т.В

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань за адресою площа Красна 5 м. Кремінна цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виселення

ВСТАНОВИВ:

Позивач посилається на те, що з 13.03.2014 року є власником будинку АДРЕСА_1. В грудні 2014 року їй стало відомо про самовільне зайняття належного їй будинку сім"єю відповідачки. Добровільно вивільнити житло остяння відмовляється. У зв'язку з чим просить виселити її та членів її сім"ї без надання іншого житлового приміщення за вищевказаною адресою.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав. Зазначила, що її доверителька не надавала відповідачці її власне житло у користування.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову та посилалав на те, що позивачка на час звернення з позовом не є власницею спірного житла, а тому не має права вимоги за позовом.

Зазначив, що його доверителька із сім"єю з дозволу співмешканки сина позивачки ОСОБА_3 заселилася в спірне домоволодіння, хотіла придбати його згодом. Натепер мешкає за адресою АДРЕСА_2.

Вивчивши справу, суд вважає позов обгрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до приписів ч 1 ст 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами, та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Сторонами визнано, що з 20.07.2014 року ОСОБА_2 із сім"єю з дозволу співмешканки сина позивачки ОСОБА_3 заселилася та мешкала в спірному домоволодінні, яке хотіла придбати згодом (ас26-37), що збігається із висновком за результатами перевірки органу міліції за зверненням ОСОБА_3 (ас 50).

Ані договору купівлі-продажу, ані договору найму житла, ані будь якого іншого договору щодо можливості в майбутньому придбання цього будинку сторонами не укладалося.

Судом встановлено, що право власності позивача на будинок АДРЕСА_1 зареєстровано відповідно до закону, що підтверджено витягом з Реєстру прав власності на нерухоме майно (лс47-48).

Враховуючи наведене, заперечення представника відповідача, що право приватної власності на будинок відповідачкою не зареєстровано належним чином, що позбавляє її прав власника , є безпідставним.

Згідно ч 2 ст 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно ст 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод в здійсненні свого права користування і розпорядження своїм майном.

Стаття 157 ЖК України, що передбачає, що члени сім'ї власника житлового будинку (квартири) можуть бути виселені без надання іншого житлового приміщення у випадках, передбачених ч 1 ст 116 цього Кодексу.

Таким чином, суд вважає, що відповідачка та члени її сім"ї без згоди власника житла та без законних підстав мешкають та користуються житловим приміщенням, чим заважають здійсненню прав власника вільно володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном і підлягають виселенню без надання іншого житлового приміщення.

Керуючись ст ст 157 ЖК Украины, ст 391,ч2 ст 405 ЦК України,

ст. 10,60-61,212-215,ч1ст294,ст. 296 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити.

Виселити ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, із сім"єю із будинку АДРЕСА_1 без надання іншого житлового приміщення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення, протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Є.М. Акулов