АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22- ц/ 796/ 4900 /2015 р. Головуючий у 1 інстанції - Притула Н.Г.
Доповідач - Мараєва Н.Є.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.05.2015 р. колегія суддів судової палати в цивільних справах

Апеляційного суду м.Києва в складі :

Головуючого - Мараєвої Н.Є.,

Суддів - Андрієнко А.М., Заришняк Г.М.

При секретарі - Осмолович В.С.

Розглянули у відкритому судовому засіданні в м.Києві

Цивільну справу за апеляційною скаргою

представника ОСОБА_1

на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 12 лютого 2015 р.

в справі за позовом ПАТ «Апекс-Банк» до ОСОБА_1, 3-особи: ОСОБА_2, ТОВ «Лотуре-Агро»

про звернення стягнення на предмет іпотеки

Заслухавши доповідь судці Мараєвої Н.Є., пояснення осіб, які з»явилися, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів,-

В с т а н о в и л а :

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 12 лютого 2015 р. задоволено позов ПАТ «Апекс-Банк» до ОСОБА_1, 3-особи: ОСОБА_2, ТОВ «Лотуре-Агро» про звернення стягнення на предмет іпотеки.

В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором ЮКЛ/220312/1 від 22.03.2012 р., що станом на 24.06.2014 р. складає 54 321 240,61 грн., звернуто стягнення на квартиру АДРЕСА_1 загальною пл.178,8 кв.м, що належить ОСОБА_1 на праві власності, що підтверджується свідоцтвом про право власності від 7.02.2003 р., шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої ЗУ «Про виконавче провадження» з дотриманням вимог ЗУ«Про іпотеку» за початковою ціною, яка встановлюється на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб»єктом оціночної діяльності (незалежним експертом) на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій; стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Апекс-Банк» судовий збір.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить це рішення скасувати та постановити нове про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на незаконність даного рішення, зокрема, що суд неповно з»ясував обставини справи, не дав належної оцінки доказам, порушив норми матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Так, обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилався на те, що 22.03.2012 р. між ПАТ «Апекс-Банк» та позичальником ТОВ «Лотуре-Агро» було укладено кредитний договір №ЮКЛ/220312/1, згідно умов якого банк відкрив позичальнику кредитну лінію з лімітом кредитування в розмірі 45 000 000,00 грн. з кінцевим терміном повернення 03.03.2014 р., процентна ставка в розмірі 24% річних або 25% при невиконанні умови щодо надходження коштів на поточні рахунки позичальника, відкриті у позивача, а з1.01.2014р. - 22% річних.

Також, позивач посилався на те, що він умови договору виконав - надав кредит позичальнику, який ним скористався. Проте, позичальник своїх зобов'язань щодо повернення коштів та сплати процентів за користування коштами не виконував належним чином, внаслідок чого що утворилася заборгованості, яка станом на 24.06.2014 р. становила 54 321 240,61 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 43 065 376,00 грн., заборгованість за процентами - 7 027 433,13 грн., пеня за несвоєчасне погашення кредиту - 1 511 623,74 грн., пеня за несвоєчасне погашення процентів - 189 226,36 грн., штраф за несвоєчасне повернення кредитних коштів, процентів за користування кредитом та комісій - 2 527 581,38 грн.

Позивач зазначав, що для забезпечення належного виконання зобов'язань за кредитним договором 28.03.2012 р. був укладений договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом КМНО Щербак Т.В. за №1821, згідно якого в іпотеку була передана квартира АДРЕСА_1, яка належить на праві власності ОСОБА_1, а тому, т.я. позичальник належним чином не виконує зобов'язання за кредитним договором, позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, і просив в рахунок погашення заборгованості перед позивачем за вказаним кредитним договором звернути стягнення на предмет іпотеки - належну ОСОБА_1 квартиру, що вказана вище.

Позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, 22.03.2012 р. між ПАТ «Апекс-Банк» та позичальником ТОВ «Лотуре-Агро» був укладений кредитний договір №ЮКЛ/220312/1, згідно умов якого банк надав позичальнику кредит у вигляді відновлювальної відкличної кредитної лінії при виконанні умов, визначених в пункті 3.1.2 цього договору в межах встановленого ліміту кредитування, а позичальник зобов'язався повернути в повному обсязі кредит і сплатити проценти та комісію за користування кредитними коштами. Термін кредитування з 22.03.2012 р. по 20.03.2013 р. включно. Ліміт кредитування було встановлено 30 000 000,00 грн. (п.1.1 Договору), який вподальшому було збільшено до 45 000 000,00 грн. згідно додаткової угоди від 5.03.2013 р. №8 та було збільшено термін кредитування до 3.04.2014 р.

Згідно умов п.1.2 кредитного договору, плата за користування кредитом у вигляді процентів становить 23,0% річних в період до 31.05.2012 року включно; починаючи з 01.06.2012 року плата за користування кредитом на поточний місяць у вигляді процентів становить: 23% річних у разі, якщо обсяг щомісячних грошових надходжень на рахунки Позичальника, відкриті в ПАТ «Апекс-Банк», за попередній місяць відповідає обсягам, встановлених в п.3.3.10 цього Договору; 24,0% річних у разі, якщо обсяг щомісячних грошових надходжень на рахунки Позичальника, відкриті в ПАТ «Апекс-Банк», за попередній місяць не відповідає обсягам, встановлених в п.3.3.10 цього Договору.

Згідно умов п.2.1.1 кредитного договору в забезпечення зобов'язань за цим договором банком приймається, зокрема іпотека нерухомості - квартира АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_1, заставною вартістю 14 253 623,00 грн.

Також, вподальшому до кредитного договору неодноразово вносилися зміни щодо розміру відсотків річних за користування кредитними коштами шляхом підписання додаткових угод.

Суд першої інстанції правильно дійшов висновку, що, кредитний договір та додаткові договори підписані в.о. генерального директора ТОВ «Лотуре-Агро», що свідчить про те, що він погодився з умовами, викладеними в договорі.

Судом встановлено і не заперечувалось відповідачем, що банк свої зобов»язання за кредитним договором виконав - надав кошти ТОВ «Лотуре-Агро», що підтверджується випискою по позичковому рахунку позичальника.

Проте, позичальник своїх зобов»язань за кредитним договором не виконав, що підтверджується наданим розрахунком заборгованості, яка станом на 24.06.2014 р. складає 54 321 240,61 грн.

Згідно укладеного сторонами договору іпотеки квартира АДРЕСА_1, яка складається з чотирьох жилих кімнат загальною пл.. 178,8 кв.м., в т.ч. жилою пл.105,4 кв.м., передається в іпотеку як забезпечення повернення кредитних ресурсів, виданих ТОВ «Лотуре-Агро» за кредитним договором №ЮКЛ/220312/1 від 22.03.2012 р. на суму 30 000 000,00 грн. строком до 20.03.2013 р., а також процентів за користування грошовими коштами, в розмірі 23%, а з 01.06.2012 р. - 23% або 24% річних в залежності від виконання умов кредитного договору в порядку та строки, що визначені кредитним договором; комісії за надання та управління кредитом, інші комісії у відповідності до умов кредитного договору; неустойку, штраф, пеню в строки, у розмірі та у випадках, передбачених кредитним договором.

Як вбачається з п.2.1.11 договору іпотеки, зазначений договір укладений за згоди дружини іпотекодавця - ОСОБА_2.

Згідно п.4.1.1 договору іпотеки, при порушенні боржником умов основного зобов'язання щодо строків погашення заборгованості по кредиту, сплати процентів та/або комісій за користування кередитом, відшкодування збитків, неустойки, штрафів, пені та іншої заборгованості, а також при порушенні іпотекодавцем зобов'язань та умов згідно цього договору та у випадках встановлених законом у іпотекодержателя виникає право задоволення своїх вимог по основному зобов'язанню, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, у порядку передбаченому законодавством України, зокрема, Законами України «Про іпотеку», «Про іпотечне кредитування, операції з консолідованим іпотечним боргом та іпотечні сертифікати» тощо.

Іпотекодержатель розпочинає звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо протягом тридцяти календарних днів іпотекодавцем не буде виконана вимога про усунення порушень або виконання боржником та/або іпотекодавцем порушеного основного зобов'язання та/або умов цього договору, яка надсилається іпотекодавцю відповідно до п.3.3.2 цього Договору (п.4.1.2 Договору).

Спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки зазначається іпотекодержателем в офіційному листі (вимозі), що надсилається іпотекодавцям у відповідності з п.3.3.2 цього Договору (п.4.1.4 Договору іпотеки).

Договір іпотеки підписаний обома сторонами, що свідчить про те, що вони погодились з його умовами.

На підставі Договору №8 від 05.03.2013 року були внесені зміни в Договір іпотеки від 28.03.2012 року, а саме: збільшено розмір кредитної лінії до 45 000 000,00 грн., зі сплатою відсоткової ставки в розмірі 23% річних, а з 01.06.2012 року у розмірі 23% річних або 24% річних, а з 05.03.2013 року у розмірі 25% річних або 26% річних, в залежності від виконання умов кредитного договору в порядку та строки, визначені кредитним договором.

Як встановлено судом, 05.03.2014 р. відповідачу було направлено повідомлення (вимога) про виконання порушених зобов'язань, а саме: банк вимагав в тридцятиденний строк з дня отримання цієї претензії сплатити заборгованість за Кредитним договором №ЮКЛ/220312/1 від 22.03.2012 р. в розмірі 51 439 742,07 грн., а у випадку несплати заборгованості буде звернуто стягнення на предмет іпотеки, що підтверджується чеком про відправку від 06.03.2014 р.

Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно ст.7 ЗУ «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання.

Згідно ст.12 ЗУ «Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до положень ст. ст. 33, 35 ЗУ"Про іпотеку", згідно з якими у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення у не менш ніж тридцяти денний строк. У цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону.

Згідно ст.39 ЗУ «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації і спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням процедури продажу, встановленою ч.1 ст.39 цього Закону, яка передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі покупцеві.

Суд першої інстанції обґрунтовано вважав, що доводи представника відповідача, що договір іпотеки є недійсним, що кредитні кошти були видані в порушення умов договору, без укладення договорів застави, що позивачем невірно зазначено заборгованість за договором не можуть бути прийняті до уваги, оскільки, суду не було надано належних та допустимих доказів цього, зокрема, не надано рішення суду, яке набрало законної сили за яким визнано договір іпотеки від 28.03.2012 року недійсним; також, що в судовому засіданні не встановлено, що розрахунок заборгованості здійснений невірно. Крім того, надання кредитних коштів без оформлення договорів застави не впливає на виконання своїх зобов'язань майновим поручителем.

Оскільки, судом встановлено, що позивач виконав свої обов'язки та надав TOB «Лотуре-Агро» кредит, а позичальник взяті на себе по кредитному договору зобов'язання не виконав; що відповідач як майновий поручитель зобов'язався перед банком відповідати за неналежне виконання ТОВ «Лотуре-Агро» зобов'язань за кредитним договором, тому, суд обґрунтовано дійшов висновку про звернення стягнення на квартиру, яка належить відповідачу на праві власності та є предметом договору іпотеки в рахунок заборгованості за кредитним договором.

За таких обставин судова колегія вважає, що суд першої інстанції обгрунтовано дійшов висновку щодо задоволення позову.

Згідно ст.60 ЦК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом повно з»ясовано обставини справи, дана належна оцінка доказам.

Висновки суду відповідають вимогам закону, підтверджуються матеріалами справи.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Підстав для скасування рішення суду не вбачається.

Керуючись ст.ст. 218, 303, 304, 307, 313, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

У х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - відхилити, а рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 12 лютого 2015 р. - залишити без змін.

Ухвалу може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий : Судді :