Справа №2-зз-22/15
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2015 року Солом'янський районний суд м. Києва у складі :

головуючого судді - Калініченко О.Б.

при секретарі - Войцеховській М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву про скасування заходів забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до Соломянської районної в м. Києві ради, ОСОБА_2 про визнання права власності на будинок та за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3, Соломянської районної в м. Києві ради про усунення від права спадкування та визнання права власності на будинок та позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_1, Соломянської районної в м. Києві ради про усунення від права спадкування та визнання права власності на будинок, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 28.10.2009 року позов ОСОБА_1 про визнання за нею права власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 був задоволений.

26.01.2010 року ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва рішення Соломянського райсуду м. Києва від 28.10.2009 року скасовано у звязку з нововиявленими обставинами та ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 18.02.2010 року цивільна справа за позовом ОСОБА_1 обєднана в одне провадження з цивільною справою за позовом ОСОБА_2, а також прийнятий до спільного розгляду зустрічний позов ОСОБА_3

10.02.2010 року ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 за заявою її представника з метою забезпечення позову був накладений арешт на житловий будинок по АДРЕСА_1, який міг би бути зареєстрований на праві власності за ОСОБА_1

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 15.10.2010 року позов ОСОБА_1 був задоволений частково та визнано за ОСОБА_1 право власності на ? частину будинку літ. «А» по АДРЕСА_1, а позов ОСОБА_2 та позов ОСОБА_3 залишені без задоволення.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 26.05.2011 року рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 15.10.2010 року скасоване та в задоволенні позову ОСОБА_1 також відмовлено.

06.09.2011 року ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва заявниці ОСОБА_1 було відмовлено у задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову, встановлених ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 10.02.2010 року.

25.05.2015 року ОСОБА_1 знов було подано до суду заяву про скасування заходів забезпечення позову, встановлених ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 10.02.2010 року з посиланням на відсутність заяви про поворот виконання рішення та набранням законної сили рішенням про відмову в задоволенні позову ОСОБА_2

В судовому засіданні заявниця та її представник підтримали заяву.

Позивачка ОСОБА_2 та її представник заперечували проти задоволення заяви, посилаючись на відсутність підстав для її вирішення.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи будучі повідомленим належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, що не перешкоджає розгляду питання про скасування заходів забезпечення позову відповідно до ч. 5 ст. 154 ЦПК України.

Відповідно до ч.ч. 3, 6 ст.154 ЦПК України заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу. Якщо у задоволенні позову було відмовлено, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили. Суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову.

Однак з урахуванням конкретних обставин справи, виходячи з того, що зі змісту даної заяви ОСОБА_1 вбачається, що попереднє рішення суду від 28.10.2009 року було виконане та за останньою було зареєстроване право власності на спірний будинок, суд не вважає можливим скасувати заходи забезпечення позову.

Так, ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 10.02.2010 року за заявою представника позивачки ОСОБА_2 з метою захисту її інтересів як позивача в межах її позову до ОСОБА_1, ОСОБА_3, Соломянської районної в м. Києві ради про усунення від права спадкування та визнання права власності на будинок були застосовані заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірний будинок по АДРЕСА_1, який міг би бути зареєстрований на праві власності за ОСОБА_1

Разом з тим, встановлено, що заявницею було виконане рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 28.10.2009 року, яке згодом було скасоване, та зареєстроване за нею права власності на житловий будинок по АДРЕСА_1, формальна реєстрація якого на даний час не припинена.

У ч. 6 ст.154 ЦПК України визначено, що, якщо, зокрема у задоволенні позову відмовлено, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили. Проте, за змістом цієї норми, постановити ухвалу в такому випадку після ухвалення судового рішення є правом суду, а не його обовязком.

Як зазначається в п. 10 постанови Пленуму ПВСУ №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його скасування. При цьому у разі подання заяви про скасування заходів забезпечення позову, в ній необхідно навести відповідні підстави та належне обґрунтування необхідності цього скасування.

За загальними правилами підставою для скасування заходів забезпечення позову можуть бути будь-які обставини, які свідчать про відсутність потреби у забезпеченні позову, про неефективність вжитих заходів, про невідповідність вжитих заходів дійсним обставинам справи, про наявність зловживань з боку позивача тощо.

Між тим, таких обставин судом не встановлено і заявницею не наведено.

Щодо доводів заявниці про відсутність повороту виконання рішення, то відповідно до ст. 380 ЦПК України у разі скасування рішення після його виконання суд має вирішити питання про поворот виконання рішення.

Суд, який переглядає справу за нововиявленими обставинами, фактично має повноваження лише щодо зясування наявності чи відсутності цих обставин. При цьому скасування рішення і направлення на новий розгляд справи не призводить до автоматичного повороту виконання рішення суду, оскільки не виключає варіант повторного звернення до виконання тотожного за змістом рішення суду. Тому усі повноваження, в тому числі щодо застосування повороту виконання, можуть реалізовуватись тільки у випадку задоволення заяви про перегляд справи та подальшому новому розгляді справи.

У звязку з частковим задоволенням при новому розгляді позову ОСОБА_1 та за відсутності достовірних відомостей про виконання рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 28.10.2009 року судом першої інстанції не вирішувалось питання про поворот виконання рішення від 28.10.2009 року, т. я. не було достатніх даних та підстав для цього, оскільки застосування норм про поворот виконання рішення може мати місце тільки за наявності одночасно двох умов: скасування рішення та залишення позову, зокрема, без задоволення.

Однак, виходячи з того, що рішенням Апеляційного суду м. Києва від 26.05.2011 року рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 15.10.2010 року скасоване та в задоволенні позову всім позивачам відмовлено, то право власності на спірний будинок ніким на даний час не набуто і за цими правовідносинами право вимоги ніхто не має, а скасування формальної реєстрації права власності на нього підлягає вирішенню в іншому порядку.

Таким чином, суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про недоцільність скасування заходів забезпечення позову, встановлених ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 10.02.2010 року, до виконання ріщення Апеляційного суду м. Києва від 26.05.2011 року про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1, необхідність в застосуванні яких до цього часу не відпала.

Керуючись ст.154 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволення заяви про скасувати заходів забезпечення позову, встановлених ухвалою Соломянського районного суду міста Києва від 10.02.2010 року.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва через суд першої інстанції протягом п'яти днів з дня її оголошення.

Особи, які брали участь при розгляді справи, але не були присутні при оголошенні можуть оскаржити ухвалу до Апеляційного суду міста Києва через суд першої інстанції протягом п'яти днів з дня отримання її копії.

Суддя: