Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ 22-ц/778/2247/15 Головуючий у 1 інстанції: Калугіна І.О.
Єдиний унікальний №320/6929/14 Суддя-доповідач: Крилова О.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Крилової О.В.

суддів: Дзярука М.П.

Трофимової Д.А.

при секретарі: Семенчук О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 02 лютого 2015 року у справі за позовом Вознесенівської сільської ради Мелітопольського району до ОСОБА_3 про визнання договору оренди недійсним,

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2014 року Вознесенівська сільська рада Мелітопольського району звернулася до суду із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначала, що 25 квітня 2005 року позивачем було прийнято рішення №15/2 про надання відповідачу в оренду земельну ділянку розміром 12 га.

08 червня 2005 року між сторонами було укладено договір оренди земельної ділянки загальною площею 12.9228 га, яка розташована в с. Вознесенка по вул. Степовій, який зареєстрований в МРВ ЗРФ "Центр державного земельного кадастру" 29 червня 2005 року в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі за №14, строком на 49 років, з цільовим призначенням - веденням товарного сільськогосподарського виробництва.

В липні 2012 року Мелітопольською міжрайонною прокуратурою до позивача було направлено вимогу щодо додержання законодавства з земельних питань, після отримання вимоги ними було прийнято рішення №07 від 20.08.2012 року про перегляд договорів оренди землі, які були укладені між радою та громадянами.

В даному рішення було зазначено, що у разі виявлення в договорах оренди землі, які були укладені між радою та громадянам, невідповідностей статті 15 ЗУ "Про оренду землі" сільській раді необхідно прийняти відповідні міри по усуненню таких порушень.

Виконуючи вимогу прокуратури в ході перевірки було виявлено, що зміст договору оренди землі від 08.06.2005 року, укладений між сторонами у справі не містить такої істотної умови , передбаченою ст.. 15 ЗУ "Про оренду землі", як умови збереження стану об'єкта оренди.

Отже, відсутність у договорі хоча б однієї з істотних умов, є підставою для визнання такого договору оренди недійсним.

Посилаючись на зазначені обставини, просила суд, визнати недійсним договір оренди земельної ділянки від 08 червня 2005 року, укладений між Вознесенівською сільською радою Мелітопольського району Запорізької області та ОСОБА_3, зареєстрований 25.06.2005 року в МРВ ЗРФ "Центру державного земельного кадастру".

Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 02 лютого 2015 року позов задоволено.

Визнано недійсним договір оренди земельної ділянки від 08 червня 2005 року, укладений між Вознесенівською сільською радою Мелітопольського району Запорізької області та ОСОБА_3, зареєстрований 25.06.2005 року в МРВ ЗРФ "Центру державного земельного кадастру".

Не погоджуючись з рішенням районного суду ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення районного суду скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Стаття 308 ЦПК передбачає підстави для відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін. За її змістом Апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Визнаючи недійсним договір оренди, суд першої інстанції виходив з того, що закон містить вимоги до договору оренди, які дотримані сторонами не були.

За змістом ч. 2 ст. 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Відповідно до ст. 15 Закону України "Про оренду землі" істотними умовами договору оренди землі є: об'єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об'єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки.

Частиною другою ст. 15 Закону України "Про оренду землі" установлено, що відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, є підставою для визнання договору недійсним відповідно до закону.

Згідно із ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу.

У ч. 1 ст. 203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Отже, відсутність у договорах оренди землі хоча б однієї з істотних умов, передбачених у ч. 1 ст. 15 Закону України "Про оренду землі", є підставою для визнання недійсними таких договорів оренди землі відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону України "Про оренду землі".

Такого висновку дійшов і Верховний суд України виклавши відповідну правову позицію у справі N 6-77цс12, 18.07.2012 р.

Досліджуючи заперечення апелянта з приводу того, що у договорі зазначені деякі положення щодо збереження земельної ділянки, хоча і не виокремлені окремими розділом, але договір від цього не є недійсним та не порушує права орендодавця, то такі посилання не спростовують висновків суду з огляду на наступне.

Посилаючись на відсутність у спірному договорі умов про збереження землі як об'єкту оренди, позивач разом з тим надав акти обстежень земельної ділянки від 4 травня 2013 року та 28 квітня 2014 року, з яких вбачається що спірна земельна ділянка не обробляється, захаращена бур'янами.

У акті приймання-передачі також не зафіксований якісний стан земельної ділянки, що передається, за еродованістю, скелетністю, гранулометричним складом, гумусованістю, кислотністю, засоленням, рівнем хімічного та радіаційного забруднення тощо. Тож відсутність поряд с цим в договорі умов збереження земельної ділянки порушує права орендодавця у випадку погіршення орендарем стану земельної ділянки.

Не зазначені у договорі і інші заходи збереження, зокрема необхідність проведення меліорації, рекультивації земель тощо.

Питання упорядкування договору, дострокового розірвання не було вирішено сторонами, тоді як Мелітопольською міжрайонною прокуратурою була проведена перевірка дотримання вимог земельного законодавства та звернена увага на невідповідність чинному законодавству укладених договір оренди.

Посилання апелянта на неповноважність Вознесенського сільського голови ОСОБА_4 щодо заявлення та підтримання позову спростовуються матеріалами справи. За листом прокурора, наданим позивачем, постанова слідчого про відсторонення ОСОБА_4 від посади сільського голови була розглянута сільською радою та прийнято рішення про висловлення довіри ОСОБА_4 виконувати обов'язки сільського голови, при цьому таке рішення є колегіальним та його подальше оскарження чинним законодавством не передбачено.

З огляду на викладене, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції та підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення суду не вбачає.

Керуючись ст. ст. 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 02 лютого 2015 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: