АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 2-1780/11 Номер провадження 22-ц/786/1974/15Головуючий у 1-й інстанції Кривич Ж. О. Доповідач ап. інст. Кузнєцова О. Ю.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області у складі:

головуючого судді: Кузнєцової О.Ю.

суддів: Обідіної О.І., Триголова В.М.

при секретарі Колодюк О.П.

за участі відповідача ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 03 червня 2011 року

по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні, вселення та визначення порядку користування житлом, -

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2011 року ОСОБА_3 звернувся до суду із вказаним позовом та просив зобов'язати ОСОБА_2 усунути перешкоди в користуванні ? частиною квартири АДРЕСА_1 шляхом вселення його до даної квартири, передачі йому ключів від вхідних дверей; встановити порядок користування вказаною квартирою

В обґрунтування позовних вимог вказував, що він є власником ? квартири АДРЕСА_1.

Проте, власник ? частин вказаної квартири ОСОБА_2 не допускає його до неї чим порушує його право володіння та користування своїм нерухомим майном.

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 03 червня 2011 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено.

Зобов'язано ОСОБА_2 усунути перешкоди у користуванні позивачем ОСОБА_3 1/4 частиною квартири АДРЕСА_1 шляхом вселення його до вказаної квартири.

Зобовязано ОСОБА_2 передати ключі ОСОБА_3 від вхідних дверей до квартири АДРЕСА_1.

Встановлено такий порядок користування квартирою АДРЕСА_1:

-позивачу виділено у користування кімнату площею 11,4 кв.м. та балкон;

-відповідачу виділено у користування кімнату площею 16,8 кв.м. та лоджію площею 2,5 кв.м.;

-залишено у спільному користуванні кухню, ванну кімнату, вбиральню, коридор, кладову.

Вказане рішення місцевого суду в апеляційному порядку оскаржила ОСОБА_2, просила скасувати його та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 у повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Судове рішення, ухвалене у справі, не повною мірою відповідає вказаним вимогам.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є власниками квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Першої Кременчуцької державної нотаріальної контори Мусієнко Т.О. від 21.04.10 року за № 3-564. Позивачу належить 1/4 частина вказаної квартири, а відповідачу 3/4 частини.

Відповідач ОСОБА_2 перешкоджає позивачу ОСОБА_3 в користуванні квартирою, змінила замки та не допускає його до неї, чим порушує його право на житло.

Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч.2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

За таких обставин, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про необхідність вселення ОСОБА_3 до спірної квартири та усунення перешкод у її користуванні.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_3 в частині визначення порядку користування житлом, суд першої інстанції виходив з того, що порядок користування квартирою, запропонований позивачем, не порушує майнових прав відповідача.

Колегія суддів не може погодитися з таким висновком місцевого суду.

Відповідно до ч.1 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Відповідно до ч.1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Згідно зі ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Квартира АДРЕСА_1 складається із двох житлових кімнат загальною житловою площею 28,2 кв.м. Таким чином, ? частці ОСОБА_3 у праві власності на квартиру відповідає житлова площа у 7,05 кв.м.

Оскаржуваним рішенням позивачу виділено у користування кімнату площею 11,4 кв.м. та балкон, що значною мірою перевищує ? частину спірної кватири.

При цьому, не дивлячись на неможливість надання в користування сторонам тієї частини спільного майна в натурі, яка б відповідала їх часткам, питання щодо сплати відповідної матеріальної компенсації відповідачем не ставилось.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_3 про визначення порядку користування квартирою АДРЕСА_1 не підлягають задоволенню.

Будь-яких доводів щодо помилковості оскаржуваного рішення в частині усунення перешкод у користуванні житлом та вселення апеляційна скарга не містить.

Виходячи з викладеного, внаслідок порушення норм матеріального права, місцевим судом ухвалено помилкове рішення в частині визначення порядку користування житлом, яке відповідно до ст. 309 ЦПК України підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч.1 п.2, 309 ч.1 п.4, 314 ч.2, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 03 червня 2011 року в частині визначення порядку користування житлом - скасувати та ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визначення порядку користування житлом - відмовити.

В іншій частині рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 03 червня 2011 року - залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: О.Ю. Кузнєцова

Судді О.І. Обідіна

В.М. Триголов

З ОРИГІНАЛОМ ЗГІДНО: