АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/4431/15 Головуючий 1 інст. - Бородіна О.В.
Справа № 642/9465/14-ц
Категорія : інші Доповідач - Черкасов В.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі :

головуючого судді - Черкасова В.В.

суддів - Кокоші В.В., Бобровського В.В.,

за участю секретаря - Лашаковій Д.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та представника ОСОБА_2, ОСОБА_3 - ОСОБА_4

на рішення Ленінського районного суду м.Харкова від 24 квітня 2015 року

по цивільній справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_1 до Харківської міської ради, ОСОБА_5, треті особи: Реєстраційна служба Харківського міського управління юстиції Харківської області, Головне Управління Держземагенства у м.Харкові про скасування рішення про передачу земельної ділянки, скасування свідоцтва на право власності на земельну ділянку, скасування рішення державної реєстрації права власності на земельну ділянку, -

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2014 року ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_1 звернулися до суду з позовом до Харківської міської ради, ОСОБА_5, треті особи: Реєстраційна служба Харківського міського управління юстиції Харківської області, Головне Управління Держземагенства у м.Харкові про скасування рішення про передачу земельної ділянки, скасування свідоцтва на право власності на земельну ділянку, скасування рішення державної реєстрації права власності на земельну ділянку.

В обгрунтування позовних вимог позивачі вказували, що рішенням 27 сесії Харківської міської ради 6 скликання "Про передачу у власність та надання в оренду громадянам земельних ділянок" від 20 листопада 2013 року №1325/13 ОСОБА_5 було передано у власність земельну ділянку площею 0,075 га по АДРЕСА_1 у місті Харкові для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. На підставі вказаного рішення відповідач зареєстрував право власності на вказану земельну ділянку, отримав свідоцтво про право власності. Вважають, що рішенням сесії міської ради порушені їх права, оскільки під час виготовлення технічної документації ОСОБА_5 не погоджено з ними, як з сусідами, меж земельної ділянки, тому технічна документація не відповідає фактичним межам земельної ділянки, яка знаходилась у користуванні ОСОБА_5

Тому, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_1 просили суд скасувати рішення 27 сесії Харківської міської ради 6 скликання "Про передачу у власність та надання в оренду громадянам земельних ділянок" від 20 листопада 2013 року №1325/13 в частині передання у власність земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1, площею 0,075 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: м.Харків, АДРЕСА_1 ОСОБА_5; скасувати свідоцтво на право власності ОСОБА_5 на земельну ділянку № НОМЕР_2 від 12 грудня 2013 року, скасувати рішення державної реєстрації права власності на земельну ділянку № 8979105 від 12 грудня 2013 року.

Рішенням Ленінського районного суду м.Харкова від 24 квітня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 та представник ОСОБА_2, ОСОБА_3 - ОСОБА_4 ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі; витрати, пов'язані з оплатою судового збору за подання апеляційної скарги, покласти на відповідачів.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги заявники посилаються на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, зазначають, що їх права, як сусідів меж спірної земельної ділянки, порушенні неузгодженням ОСОБА_5 з ними меж земельної ділянки, технічна документація не відповідає фактичним межам, приватизація земельної ділянки є незаконною, що свідчить і про незаконність рішення сесії Харківської міської ради.

Позивачі по справі та їх представник про час та місце розгляду справи в апеляційному суді повідомлялися належним чином.

Представнк ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку із його відрядженням до м. Вовчанськ, Харківської області. Однак відповідних доказів про відрядження саме до міста до м. Вовчанськ, Харківської області не надав.

Неявка сторін, належно повідомлених про час та місце розгляду справи відповідно до вимог ч.2 ст.305 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення осіб, які приймали участь у справі, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення районного суду у відповідності до ст. 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, знаходить апеляційну скаргу не підлягаючою задоволенню.

При цьому колегія суддів виходить з наступного.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що позивачами не доведено, що в ході приватизації спірної земельної ділянки були порушені їх права на користування земельною ділянкою.

Такі висновки суду першої інстанції колегія суддів вважає правильними.

Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Судом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що ОСОБА_2 є власником домоволодіння АДРЕСА_2 разом із земельною ділянкою та з надвірними будівлями на ній (а.с.16-23).

Відповідно до акту №2632/10 обстеження земельної ділянки по АДРЕСА_2 від 12 серпня 2010 року встановлена, що вказана земельна ділянка використовується ОСОБА_2 для експлуатації житлового будинку, право користування зазначеною земельною ділянкою не оформлено (а.с.39).

ОСОБА_1 є власником домоволодіння АДРЕСА_3 у м.Харкові разом із земельною ділянкою (а.с.43-51).

Рішенням 27 сесії Харківської міської ради 6 скликання "Про передачу у власність та надання в оренду громадянам земельних ділянок" від 20 листопада 2013 року №1325/13 ОСОБА_5 було передано у власність земельну ділянку площею 0,075 га по АДРЕСА_1 у місті Харкові для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. На підставі вказаного рішення відповідач зареєстрував право власності на вказану земельну ділянку, отримав свідоцтво про право власності.

Відповідно до ч. 10 ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Згідно ч.2 ст. 158 ЗК України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей.

Відповідно до роз'яснень, викладених в п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" від 16.04.2004 р. №7, згідно зі ст. 158 ЗК України суди розглядають справи за спорами про межі земельних ділянок, що перебувають у власності чи користуванні громадян-заявників, які не погоджуються з рішенням органу місцевого самоврядування чи органу влади з питань земельних ресурсів.

Згідно ч. 1 ст. 155 Земельного Кодексу України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушується права особи, щодо володіння, користування, чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Статтями 10, 11, 60 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів.

Матеріали справи не містять належних доказів про те, що спірне рішення сесії міської ради порушує права позивачів як землекористувачів суміжних земельних ділянок з ділянкою площею 0,075 га по АДРЕСА_1 у місті Харкові.

Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж в натурі, одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється.

Зі змісту як позовної заяви, так і апеляційної скарги вбачається, що позивачі вважають порушеними їх права через непогодження з ними меж земельної ділянки ОСОБА_5 при приватизації земельної ділянки, вважають, що рішення сесії міської ради є незаконним в частині передання у власність земельної ділянки площею 0,075 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: м.Харків, АДРЕСА_1 ОСОБА_5

Межа земельної ділянки є умовною лінією, що відділяє її від іншої ділянки, а тому є спільною для обох земельних ділянок. Відтак, кожен із сусідніх власників земельної ділянки має рівні права на її встановлення та обов'язки щодо підтримання межі в належному стані.

Процедура встановлення та відновлення меж земельних ділянок регламентується ст. 55 Закону України "Про землеустрій" та іншими нормативно-правовими актами з цих земельних питань.

Відповідно до положень ст. 106 ЗК України, власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках коли вони зникли, перемістились або стали невиразними.

Безпосередньо встановлення та відновлення меж покладається на землевпорядні організації, які мають ліцензію на здійснення такого виду діяльності. Проте процедура встановлення та відновлення меж передбачає активну участь у цьому процесі відповідних власників та землекористувачів, яких нормою ст. 106 ЗК України передбачено позитивний обов'язок сприяти "встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістились або стали невиразними".

За таких обставин, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог через їх недоведеність, оскільки матеріали справи не містять ні оскаржуваного рішення сесії міської ради, а також доказів порушення прав позивачів.

Доводи апеляційної скарги спростовуються матеріалами справи та вимогами чинного законодавства.

Рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, постановлено з дотриманням вимог матеріального і процесуального права, підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.1ч.1ст.307, ст..ст.308,313,314,315,317,319,324 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та представника ОСОБА_2, ОСОБА_3 - ОСОБА_4 - відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м.Харкова від 24 квітня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий -

Судді: