Справа №: 164/261/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2015 року Маневицький районний суд Волинської області

в складі: головуючого - судді Невара О.В.,

при секретарі Долі О.І., Матвійчук Н.В.,

з участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у попередньому судовому засіданні в смт. Маневичі справу за позовом ОСОБА_1 до Маневицької селищної ради Волинської області, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Маневицької селищної ради, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно. Свої вимоги обґрунтувала тим, що вона являється спадкоємцем за законом на спадкове майно, що залишилося після смерті її чоловіка ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1. Після його смерті позивач ОСОБА_1 фактично прийняла спадщину, подавши відповідну заяву в нотаріальну контору за місцем відкриття спадщини. Заяви про відмову від спадщини вона не подавала. Заповіт від імені спадкодавця ОСОБА_4 не складався і не посвідчувався. Іншим спадкоємцем за законом на дане спадкове майно є донька спадкодавця - відповідач ОСОБА_3 Інших спадкоємців за законом першої черги на це спадкове майно немає. Отримати свідоцтво про право на спадщину в позасудовому порядку позивач не має можливості. Посилаючись на зазначені обставини, просила суд визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на ? частину нерухомого майна, що знаходиться по АДРЕСА_1 та належало ОСОБА_4, що становить 6/25 частини всього нерухомого майна за вказаною адресою.

Позивач ОСОБА_1, представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі з підстав, викладених у поданій до суду заяві, просили визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом право власності на ? частину нерухомого майна, що знаходиться по АДРЕСА_1 та належало ОСОБА_4

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги ОСОБА_1 визнала у повному обсязі, проти їх задоволення не заперечує.

Представник відповідача - Маневицької селищної ради Головенець Т.М. в судове засідання не з'явилася, будучи у встановленому законом порядку завчасно повідомленою про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомила, подала до суду заяву, в якій вказала, що із заявленими позивачем ОСОБА_1 позовними вимогами селищна рада згідна у повному обсязі, проти задоволення позову не заперечують, просила справу розглядати у її відсутності.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу з приводу розгляду справи у відсутності вказаного представника відповідача, враховуючи те, що в справі є достатньо доказів для вирішення її по суті, суд ухвалив - розглядати справу у відсутності представника Маневицької селищної ради.

Заслухавши пояснення сторін, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Згідно ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1296 Цивільного кодексу України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 являвся власником частини житлового будинку (А-1), а саме: кімнати 2-2, площею 10.8 кв. метрів, кімнати 2-3, площею 8.9 кв. метрів, та приміщення 2-4, площею 3.0 кв. метрів, приміщення 2-1, площею 4.1 кв. метрів, у прибудові (а) біля житлового будинку (А-1), а також господарських будівель та споруд, а саме: частини приміщення літньої кухні (Б-1) з прибудовою (б), вбиральні (Д), ? частини огорожі (1-7), що знаходяться по АДРЕСА_1. ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1. Після його смерті позивач ОСОБА_1 фактично прийняла спадщину, подавши відповідну заяву в нотаріальну контору за місцем відкриття спадщини. Заяви про відмову від спадщини вона не подавала. Заповіт від імені спадкодавця ОСОБА_4 не складався і не посвідчувався. Іншим спадкоємцем за законом на дане спадкове майно є донька спадкодавця - відповідач ОСОБА_3, яка у визначений законом термін також фактично прийняла спадщину, подавши відповідну заяву в нотаріальну контору за місцем відкриття спадщини. Заяви про відмову від спадщини вона не подавала. Інших спадкоємців за законом першої черги на це спадкове майно немає. Отримати свідоцтво про право на спадщину в позасудовому порядку позивач не має можливості. Зазначені обставини не оспорюються сторонами, а також це встановлено з досліджених судом письмових доказів, а саме: свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 25.07.2014 року, свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 від 20.08.2002 року, повідомлення відділу ДРАЦСу реєстраційної служби Маневицького районного управління юстиції № 55/02-3-01-03 від 5.02.2015 року, актового запису про зміну імені № 13 від 5.07.2013 року, запису акта про народження НОМЕР_3 від 30.06.1949 року, свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 від 22.01.1987 року, свідоцтва про зміну імені серії НОМЕР_5 від 5.07.2013 року, рішення народного суду Маневицького району Волинської області від 31.08.1982 року, довідки Маневицької селищної ради № 4630 від 15.10.2014 року, нотаріально посвідчених заяв ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про прийняття спадщини, висновку від 20.01.2015 року про відповідність будинковолодіння по АДРЕСА_1 діючим будівельним, санітарним та пожежним нормам, технічного паспорта на об'єкт нерухомого майна - будинковолодіння по АДРЕСА_1, постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 56/02-31 від 16.02.2015 року, повідомлення Маневицької державної нотаріальної контори № 212/01-16 від 6.04.2015 року.

Аналізуючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що позивач ОСОБА_1, являючись спадкоємцем за законом на ? частину нерухомого майна, що знаходиться по АДРЕСА_1 та належало ОСОБА_4, яке складалося з частини житлового будинку (А-1), а саме: кімнати 2-2, площею 10.8 кв. метрів, кімнати 2-3, площею 8.9 кв. метрів, та приміщення 2-4, площею 3.0 кв. метрів, приміщення 2-1, площею 4.1 кв. метрів, у прибудові (а) біля житлового будинку (А-1), а також господарських будівель та споруд, а саме: частини приміщення літньої кухні (Б-1) з прибудовою (б), вбиральні (Д), ? частини огорожі (1-7), фактично набула право власності на ? частину вказаного спадкового майна. На даний час право власності на нього ніким не оспорюється, а тому є всі підстави для визнання права власності на ? частину вказаного спадкового майна за ОСОБА_1

Керуючись ст.ст. 4, 10, 11, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 328, 1216, 1225, 1228, 1261, 1268-1270, 1296 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину нерухомого майна, що знаходиться по АДРЕСА_1 та належало ОСОБА_4, яке складалося з частини житлового будинку (А-1), а саме: кімнати 2-2, площею 10.8 кв. метрів, кімнати 2-3, площею 8.9 кв. метрів, та приміщення 2-4, площею 3.0 кв. метрів, приміщення 2-1, площею 4.1 кв. метрів, у прибудові (а) біля житлового будинку (А-1), а також господарських будівель та споруд, а саме: частини приміщення літньої кухні (Б-1) з прибудовою (б), вбиральні (Д), ? частини огорожі (1-7).

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Маневицький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: