АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/4249/15
Справа №614/236/15ц Головуючий 1 інст. - Люба В.І.
Категорія : спадкові Доповідач - Бобровський В.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2015 року судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого Бобровського В.В.,

с у д д і в Шевченко Н.Ф.,

Кокоші В.В.,

при секретарі Лашаковій Д.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Борівського районного суду Харківської області від 22 квітня 2015 року

по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Вищесолоненської сільської ради Борівського району Харківської області про продовження строку на прийняття спадщини, про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом та за позовною заявою ОСОБА_4 в порядку ст..34 ЦПК України про визнання права власності на домоволодіння в порядку спадкування за заповітом, -

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2015 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до Вишесолоненської сільської ради Борівського району Харківської області про продовження строку на прийняття спадщини та про визнання права власності на домоволодіння по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом.

На обґрунтування позовних вимог ОСОБА_3 посилалась на те, що зазначене домоволодіння належало її матері ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, спадщину прийняв її брат ОСОБА_6, який постійно з дружиною ОСОБА_7 та матір1ю мешкав в цьому будинку та фактично прийняв спадщину за чинним на той час законодавством.

Зазначивши, що брат не оформив спадщину після смерті матері, помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , а його дружина померла ІНФОРМАЦІЯ_3, дітей у них не було, ОСОБА_3 просила задовольнити її позов.

У березні 2015 року у якості третьої особи, що заявляє самостійні вимоги, до суду звернулась із позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання права власності на спірне домоволодіння в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_7

На обґрунтування позовних вимог ОСОБА_4 посилалась на те, що ОСОБА_3 після смерті матері спадщину не прийняла, строк на прийняття спадщини з 1992 року пропустила без поважних причин , зазначивши, що після смерті брата позивача спадщину прийняла ОСОБА_7 за якою вона за життя доглядала та спадкодавцем 8 травня 2013 року було складений заповіт, посвідчений сільською радою та те, що вона як спадкоємець за заповітом прийняла спадщину звернувшись 9 грудня 2014 року до нотаріальної контори, отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, а право на домоволодіння не оформила за браком коштів, просила задовольнити її позов.

Рішенням Борівського районного суду Харківської області від 22 квітня 2015 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3, та ОСОБА_4 - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 з посиланням на підставність та обґрунтованість її позову, неправильне застосування судом норм матеріального і процесуального права при залишені його без задоволення, рішення районного суду просить скасувати, її позов задовольнити.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, заперечення проти них, колегія відповідно до положень ст..308 ЦПК України вирішила апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити з наступного.

За правилом ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу, які не підлягають доказуванню.

Суд, за нормою ч.1 ст.11 ЦПК України, розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом згідно наданих доказів встановлено та не оспорюється те, що спірне домоволодіння зареєстроване на ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та те, що спадщина була прийнята в порядку положень ст..549 ЦК УРСР, 1963 року, чинного на той час, її сином ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4, спадщина прийнята його дружиною - ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3,після її смерті, спадщина прийнята ОСОБА_4 за заповітом, шляхом звернення до державної нотаріальної контори, в порядку ст..1269 ЦК України, але свідоцтво про право на спадщину за заповітом видане лише на успадковану спадкодавцем земельну ділянку.

Не спростовується по справі той факт, що після смерті матері - ОСОБА_5, ОСОБА_3 за чинним на той час законодавством у будь-який спосіб спадщину не прийняла.

За таких обставин залишаючи без задоволення позовну заяву ОСОБА_3, у відповідності до положень ст..ст.120-126 ЦК УРСР, 1963 року , якими було врегульовані правовідносини членів колгоспного двору, з якого позивач вибула у 1961 році та те, що невістка голови колгоспного двору ОСОБА_7 працювала у колгоспі "Ленінський шлях", а також те, що позивачем не було надано будь-яких доказів та не наведено будь-яких мотивів про поважні причини пропуску строку на прийняття спадщини за ст..1272 ЦК України (2003р.), суд дійшов правильного висновку про відсутність підстав для продовження строку на прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 та визнання права власності на домоволодіння.

Доводи апеляційної скарги не спростовують будь-якими доказами правильності висновку суду, та залишаються поза увагою як недоведені та безпідставні, враховуючи, що рішення судом ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

В решті це рішення не оскаржується та не переглядається апеляційним судом.

Керуючись ст..ст. 303, 304, 308, 313, 314 ЦПК України колегія, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Борівського районного суду Харківської області від 22 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили після проголошення, але протягом двадцяти днів може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий Судді