Справа № 136/522/15-ц
УХВАЛА

16.06.15 м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Стадника С.І.

при секретарі Шевчук Н.О.

розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні в залі суду м. Липовець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах малолітнього сина ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Опікунської ради Липовецької районної державної адміністрації, Турбівської селищної ради, про встановлення факту батьківства та визнання права на частку в спадщині за законом, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Липовецького районного суду Вінницької області по справа за позовом ОСОБА_1 в інтересах малолітнього сина ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Опікунської ради Липовецької районної державної адміністрації, Турбівської селищної ради, про встановлення факту батьківства та визнання права на частку в спадщині за законом.

В попередньому судовому засіданні представник ОСОБА_3 - ОСОБА_5, заявила клопотання про залишення позовної заяви рез розгляду, яке мотивувала тим, що позивач не надала суду доказів того, що запис про батька дитини в книзі реєстрації народжень вчиненно відповідно до ст.135 СК України. Представник також зазачила, що шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 було розірвано 11.06.2002 року, тобто, коли діяли норми Кодексу про шлюб і сімю. Оскільки в органах РАЦСу запис про припиння вказаного шлюбу було вчинено лише 27.01.2004 року, то відповідно до ст. 122 ч.2 СК України, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, слід вважати таким, що походить від подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_6 Віталійова. Крім цього, представник звернула увагу суду на той факт, що ОСОБА_1 надала суду в якості доказу свідоцтво про народження ОСОБА_7, яке анульоване, що підтверджується відповіддю начальника РАЦСу Липовецького районного управління юстиції від 18.01.2008 року. З наведених підстав, представник відповідача просила заяву задовольнити.

Представник ОСОБА_3 - ОСОБА_8, підтримав клопотання про залишення позову без розгляду.

Суд, заслухавши думку інших учасників судового процесу з приводу заявленого клопотання, які заперечували проти його задоволення, дійшов наступного висновку.

Відповідно до статті 207 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо: 1) заяву подано особою, яка не має цивільної процесуальної дієздатності; 2) заяву від імені заінтересованої особи подано особою, яка не має повноважень на ведення справи; 3) належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності; 4) спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав розглядається в іншому суді; 5) позивач подав заяву про залишення позову без розгляду; 6) між сторонами укладено договір про передачу спору на вирішення до третейського суду і від відповідача надійшло до початку з'ясування обставин у справі та перевірки їх доказами заперечення проти вирішення спору в суді; 7) особа, в інтересах якої у встановлених законом випадках відкрито провадження у справі за заявою іншої особи, не підтримує заявлених вимог і від неї надійшла відповідна заява; 8) провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, та не було сплачено судовий збір і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк; 9) позивач до закінчення розгляду справи покинув судове засідання і не подав до суду заяви про розгляд справи за його відсутності.

Згідно ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Суд вважає, що обставини на які посилається представник відповідача в клопотання про залишення позову без розгляду стосуються обгрунтованості позовних вимог та оцінки доказів, які надані представником позивача на підтвердження обставин викладених у позовній заяві, а тому,не можуть бути підставою для залишення позову без розгляду.

Зважаючи на диспозитивність судового розгляду, відповдіно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, суд приходить до висновку, що в задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 119, 120, 121, 122, 207, 208, 209, 210 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви представника ОСОБА_3 - ОСОБА_5 про залишення позову без розгляду, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення на ухвалу включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя С.І. Стадник