У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 липня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Журавель В.І., Хопти С.Ф.,

Черненко В.А., Штелик С.П.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «Західінкомбанк» в особі ліквідатора - Яремчишина Ігоря Богдановича, третя особа - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про включення до реєстру вимог кредиторів за касаційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 лютого 2015 року та ухвалу апеляційного суду Волинської області від 23 березня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Волинській області знаходиться виконавчий лист про стягнення з публічного акціонерного товариства «Західінкомбанк» (далі - ПАТ «Західінкомбанк») на його користь 20 382 грн 65 коп. На підставі постанови правління Національного банку України від 22 липня 2014 року розпочато процедуру ліквідації вказаного банку і призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Західінкомбанк». 20 листопада 2014 року він звернувся з письмовою заявою до ліквідатора про включення його до реєстру кредиторів банку, що ліквідується. Однак рішенням Фонду від 2 грудня 2014 року в задоволенні його звернення відмовлено, у зв'язку з пропуском строку подання такого звернення.

Вважаючи відмову Фонду гарантування вкладів фізичних осіб незаконною, позивач просив суд зобов'язати уповноважену особу Фонду на ліквідацію ПАТ «Західінкомбанк» Яремчишина І.Б. внести його до реєстру акцептованих кредиторів даного банку.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 лютого 2015 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Волинської області від 23 березня 2015 року, провадження у справі закрито з підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить оскаржувані судові рішення скасувати, посилаючись на порушення судами норм матеріального й процесуального права, та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Постановляючи ухвалу про закриття провадження у справі, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив із того, що Фонд гарантування вкладів фізичних осіб є суб'єктом владних повноважень і на нього державою покладено здійснення владних управлінських функцій у сфері гарантування вкладів фізичних осіб, тому справа повинна розглядатись в порядку адміністративного судочинства.

Проте повністю погодитись з таким висновком суду не можна, оскільки суд дійшов його з порушенням норм процесуального права.

Згідно зі ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

У п. 3 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» роз'яснено, що суди мають виходити з того, що критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб'єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

Згідно зі ст. 30 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 звернувся з даним позовом до ПАТ «Західінкомбанк» в особі ліквідатора - Яремчишина І.Б., яке не є суб'єктом владних повноважень, а не до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, отже, такі справи підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, що передбачено ст. 15 ЦПК України.

Таким чином, суди не з'ясували всіх обставин, що мають процесуальне значення при вирішенні питання про закриття провадження у справі, підстави позову та правовідносини, які виникли між сторонами, дійшовши передчасного висновку про закриття провадження у справі.

За таких обставин постановлені у справі ухвали не можуть вважатись законними й обґрунтованими, тому відповідно до ст. 342 ЦПК України вони підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 342 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 лютого 2015 року та ухвалу апеляційного суду Волинської області від 23 березня 2015 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: В.І. Журавель

С.Ф. Хопта

В.А. Черненко

С.П. Штелик