Справа № 308/4264/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2015 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Стефанишин М.М.,

при секретарі Савчур С.В.,

за участю позивача ОСОБА_1

представника третьої особи : Мочар І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4,ОСОБА_1, третя особа: Реєстраційна служба Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області, про визнання права власності на 1/5 частку квартири в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И В :

16 квітня 2014 до Ужгородського міськрайонного суду звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до Реєстраційної служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області, про визнання права власності на 1/5 частку квартири в порядку спадкування за законом, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_1

Позивач посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_4 померла його бабуся ОСОБА_5 та після її смерті відкрилась спадщина на частку квартири АДРЕСА_1. За життя ОСОБА_5 заповіт не залишила. Після смерті ОСОБА_5 , її син -ОСОБА_1, 1959р.н., відмовився від прийняття спадщини на користь позивача.

Позивач є спадкоємцем першої черги за правом представлення за законом, оскільки його батько ОСОБА_1, який є сином ОСОБА_5, відмовився від прийняття спадщини після смерті матері на користь позивача.

При зверненні до державного нотаріуса, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через відсутність правовстановлюючих документів на майно.

ОСОБА_1 просить визнати за ним право власності на 1/5 частку квартри , що розташована за адресою: АДРЕСА_1 в спадкування за законом за правом представлення після померлої ОСОБА_5

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 26.05.2015року за письмовим клопотанням позивача ОСОБА_1 було замінено неналежного відповідача у справі з Реєстраційної служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції на осіб ОСОБА_3, ОСОБА_3, ОСОБА_1 , а Реєстраційну службу Ужгородського міськрайонного управління юстиції залучено в даній справі в якості третьої особи.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги, просить їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Відповідачі - ОСОБА_3, ОСОБА_3, ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилися, однак, надали до суду клопотання про розгляд справи без їх участі , проти задоволення позову не заперечують .

Третя особа- представник Реєстраційної служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області Мочар І.І., в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечував.

Заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1, пояснення представника третьої особи Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області в особі Реєстраційної служби - Мочар І.І., вивчивши та перевіривши в судовому засіданні матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст. ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Судом встановлено, що квартира, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1, належить на праві приватної спільної сумісної власності ОСОБА_5 , ОСОБА_1 (1959р.н), ОСОБА_4, ОСОБА_3та ОСОБА_1 (1982р.н), що стверджується свідоцтвом про право власності на житло від 17.08.1993 року, виданого Ужгородським відділком Львівської залізниці та зареєстрованого Ужгородським районним комунальним підприємством технічної інвентаризації у реєстровій книзі №78 .

ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_5, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_4 , копія якого приєднана до матеріалів справи .

Згідно свідоцтва про народження НОМЕР_2 виданого 19.01.1965 р. , ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 є сином померлої ОСОБА_5

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 є сином ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_3 від 16.02.1982р.

Відповідно до довідки за №1251 виданої міським комунальним підприємством Житлово -комунального господарства «ТИСА» від 14.07.2014р., на день смерті ОСОБА_5 постійно була зареєстрована та проживала в житловому будинку у АДРЕСА_1.

Судом встановлено, що відповідно до витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 37371524 від 17.05.2014року,приватним нотаріусом Ужгородського районного нотаріального округу - Гецянин І.С. на підставі заяви ОСОБА_1 (1982р.н) про прийняття спадщини, було зареєстровано спадкову справу за №56075771 після смерті ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_4.

Як вбачається з письмової заяву ОСОБА_1 (1959 р.н.), поданої до приватного нотаріуса Ужгородського районного нотаріального округу, останній відмовився від прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_5

Судом встановлено, що відповідно до нотаріально засвідченої письмової заяви ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 15.05.20015року, останні не претендують на спадщину, яка залишилася після смерті ОСОБА_5 а саме на частку належної їй квартири за адресою : Закарпатська область, АДРЕСА_1.

Відповідно до постанови від 14.05.2015р. приватного нотаріуса Ужгородського районного нотаріального округу Гецянин І.С. , ОСОБА_1 (1982р.н) було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку квартири у будинку в АДРЕСА_1, оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документа на квартиру. Заяв від інших спадкоємців не надходило. Правовідносини між сторонами по справі є цивільноправовими та урегульовані нормами спадкового права, зокрема спадкуванням за законом, а також нормами ЦК України щодо спільної власності.

Відповідно до ч.1 ст. 355 ЦК України, майно, яке є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності.

Позивач є спадкоємцем, що звернувся з письмовою заявою про прийняття спадщини після смерті бабусі ОСОБА_5, і є сином ОСОБА_1 1959р.н., що підтверджується свідоцтвом про народження .

За ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до норм ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

За ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно п.37 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ від 17.10.2013 року № 868, документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, є: в т.ч. і рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Державна реєстрація прав, надання відмови в ній проводиться у строки, встановлені Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

В інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз'яснено, зокрема, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством, за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Отже, з врахуванням вищенаведеного, суд дійшов до висновку, що дійсно позивач позбавлений на даний час можливості оформити своє право на спадщину на вищевказану частку квартири, після смерті ОСОБА_5, що належала їй на праві спільної сумісної власності згідно свідоцтва виданого Ужгородським відділком Львівської залізниці від 17.08.1993р., однак, яке було втрачено, а спадкоємець на даний час може здійснити державну реєстрацію частки квартири на своє ім'я тільки на підставі рішення суду, оскільки, нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на частку квартири будинку в АДРЕСА_1 з причин, втрати правовстановлюючого документу на квартиру.

Враховуючи те, що позивач є єдиним спадкоємцем, який звернувся з письмовою заявою про прийняття спадщини на спадкове майно: частку квартири, в АДРЕСА_1, належної за життя ОСОБА_5 та беручи до уваги, що інший спадкоємець ОСОБА_1 (1959 р.н.) не претендує на спадщину у зв'язку із тим, що подав письмову відмову від спадщини, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 (1982 р.н.) про визнання за ним права власності на 1/5 частку квартири в порядку спадкування за законом після померлої ОСОБА_5 обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Судові витрати сплачені позивачем в повному обсязі та він не наполягає на їх стягненні з відповідача.

На підставі вищевикладеного та керуючись статтями 1216-1218, 1258, 1259, 1261-1262, 1266, 1268, 1270, 1296 ЦК України та статтями 10, 11, 60, 212 та 214 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3, право власності на 1/5 частку квартири АДРЕСА_1, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Закарпатської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду Стефанишин М.М.