У х в а л а

іменем україни

10 червня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Карпенко С.О.,

суддів: Амеліна В.П., Гончара В.П.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Європейська страхова компанія» про стягнення заборгованості та відшкодування майнової шкоди за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 7 травня 2013 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 25 травня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2012 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаним позовом, який згодом уточнив, і остаточно просив визнати протокол домовленостей від 11 січня 2011 року, укладений між ним та ПАТ «Європейська страхова компанія», договором доручення; стягнути з ПАТ «Європейська страхова компанія» на його користь борг з урахуванням 3% річних та інфляційних втрат в сумі 138 237,50 грн, а також 43 750 грн упущеної вигоди.

Посилався на те, що на підставі довіреностей від 2 листопада 2010 року і 24 грудня 2010 року та протоколу домовленостей від 11 січня 2011 року він представляв інтереси відповідача при вирішенні деяких спірних питань, за що мав отримати винагороду трьома траншами: 35 000 грн - до 11 січня 2011 року, 35 000 грн - по закінченню роботи і 90 000 грн додаткової винагороди. Свої зобов'язання він виконав, однак відповідач виплатив лише першу суму, тому заборгованість останнього складає 125 000 грн.

Після смерті ОСОБА_2 апеляційним судом до участі у справі залучена його спадкоємець - ОСОБА_1

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 7 травня 2013 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 25 березня 2014 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі заявник просить скасувати рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 7 травня 2013 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 25 травня 2014 року, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

За змістом ч. 1 ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні судів першої та апеляційної інстанції чи відкинуті ними, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу та про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, правильно встановивши правову природу домовленостей сторін, обґрунтовано відмовив у задоволенні вимоги майнового характеру.

Наведені у касаційній скарзі доводи висновків судів не спростовують, рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 7 травня 2013 року та ухвала апеляційного суду м. Києва від 25 травня 2014 року постановлені з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 7 травня 2013 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 25 травня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий С.О.Карпенко
Судді: В.І.Амелін В.П.Гончар