АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 609/1510/14-цГоловуючий у 1-й інстанції Ящук Т.М.
Провадження № 22-ц/789/1088/15 Доповідач - Фащевська Н.Є.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 серпня 2015 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Фащевської Н.Є.

суддів - Гурзель І. В., Ходоровський М. В.,

з участю секретаря- Панькевич Т.І.

Сторін: апелянта ОСОБА_1, представника ОСОБА_2 сільської ради ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шумського районного суду від 10 липня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Шумського району про визнання незаконними рішень сорок першої позачергової сесії шостого скликання ОСОБА_2 сільської ОСОБА_4 від 22 травня 2014 року №304, сорок третьої чергової сесії від 14 серпня 2014 року №314 та їх скасування та зобов"язання прийняти рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачу земельної ділянки, площею 0,45 га у власність для ведення селянського господарства,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до відповідача ОСОБА_2 сільської ради Шумського району про визнання незаконними рішень сорок першої позачергової сесії шостого скликання ОСОБА_2 сільської ОСОБА_4 від 22 травня 2014 року № 304, сорок третьої чергової сесії від 14 серпня 2014 року № 314 та їх скасування та зобов'язання прийняти рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачу земельної ділянки, площею 0,45 га у власність для ведення особистого селянського господарства.

Рішенням Шумського районного суду від 10 липня 2015 року в позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Шумського району про визнання незаконними рішень сорок першої позачергової сесії шостого скликання ОСОБА_2 сільської ОСОБА_4 від 22 травня 2014 року № 304, сорок третьої чергової сесії від 14 серпня 2014 року № 314 та їх скасування та зобов»язання прийняти рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачу земельної ділянки, площею 0,45 га у власність для ведення особистого селянського господарства відмовлено.

ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою на вищезазначене рішення суду, в якій просить скасувати його, оскільки воно не відповідає фактичним обставинам справи, не доведено обставини, які суд вважає доведеними та неповно з'ясовано обставини, що мають значення для вирішення справи.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи, зазначені в апеляційній скарзі, судова колегія вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що без попереднього розгляду в законному порядку клопотання щодо дачі дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо земельної ділянки із зазначенням конкретного місця її знаходження, не може вирішуватися питання про затвердження проекту землеустрою та передачу земельної ділянки у приватну власність.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, оскільки він ґрунтується на вимогах закону та відповідає матеріалам справи.

Так, судом встановлено, що 24 грудня 2012 року ОСОБА_1 звернувся до ОСОБА_2 сільського голови із проханням надати йому дозвіл на розробку проекту землеустрою з метою отримання земельної ділянки, площею 0, 45 га для ведення особистого селянського господарства у власність.

Рішенням 26 сесії 6 скликання ОСОБА_2 сільської ради за № 206 від 24 грудня 2012 року позивачу було надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, загальною площею 0,4500 га в тому числі: земельна ділянка площею 0,4500га за рахунок земель, не наданих у власність та постійне користування /землі сільськогосподарського призначення пасовище/, розташованої в межах населеного пункту с. Стіжок на території ОСОБА_2 сільської ради Шумського району з подальшою передачею її безоплатно у приватну власність для ведення особистого селянського господарства/ згідно КВЦПЗ-А 01.03/.

Позивачем на розгляд сесії сільської ради від 22.05.2014 року було подано проект щодо відведення земельної ділянки, загальною площею 0,4500 га із земель сільськогосподарського призначення пасовище, розташованої в межах населеного пункту с. Стіжок - пасовищі «Болото».

Рішеннями № 304 від 22.05.2014 року 41 позачергової сесії 6 скликання та № 314 від 14.08.2014 року 43 чергової сесії 6 скликання ОСОБА_2 сільської ОСОБА_4 позивачу ОСОБА_1 відмовлено в затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в урочищі « Болото».

Відповідно до ст. 122 Земельного Кодексу України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Відповідно до ч. 6- 11 ст. 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Судом встановлено, що відповідно до схеми економіко - планувального зонування території с. Стіжок, представленою відповідачем, на території с. Стіжок знаходяться землі сільськогосподарського призначення пасовища / згідно умовних позначень/ в кількох місцях, зокрема, як назвали представники сільські назви в урочищі « Панасюки», та в урочищі - «Біля ставу» або «Болоті».

Дані обставини визнаються позивачем.

Підставою відмови у затвердженні проекту землеустрою, поданого позивачем на розгляд сільської ради стало те, що сесія сільської ради не давала згоди на його виготовлення щодо відведення земельної ділянки на пасовищі Болото в с.Стіжок.

Встановлено, що позивач при поданні заяви до сільської ради про надання дозволу на виготовлення проекту щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства не додав інших, передбачених ч. 6 ст. 118 ЗК України документів, зокрема графічних матеріалів, на яких би було зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, не зазначив точне місце її знаходження.

У рішенні 26 сесії 6 скликання ОСОБА_2 сільської ради за № 206 від 24 грудня 2012 року зазначено, що позивачу надано дозвіл на виготовлення проекту відведення земельної ділянки на землях сільськогосподарського призначення -пасовище, які розташовані в межах населеного пункту, але не зазначено конкретне місце розташування земельної ділянки, щодо якої надано дозвіл на виготовлення проекту її відведення.

Як ствердили представники відповідача на сесії сільської ОСОБА_4 24.12.2012 року вирішувалося питання про надання дозволу позивачу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в урочищі « Панасюки», оскільки земельна ділянка, на яку позивач розробив проект землеустрою, який подав до сільської ради на затвердження, знаходиться в урочищі Болото, на пасовищі біля озера і є місцем загального відпочинку та випасання худоби.

Крім того, свідки, які є депутатами ОСОБА_2 сільської ради ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13 в суді першої інстанції, пояснили, що на сесії 24 грудня 2012 року вони проголосували дати дозвіл позивачу на виготовлення проекту землеустрою щодо земельної ділянки, яка знаходиться не в урочищі Болото або Біля ставу інша назва, а в урочищі Панасюки або на бригаді. Саме про урочище Панасюки доповідав сільський голова, як про бажане місце розташування земельної ділянки.

Враховуючи встановлені судом обставини справи та вищезазначені вимоги закону суд першої інстанцій обґрунтовано прийшов до переконання, що сільська рада підставно відмовила у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення позивачу земельної ділянки сільськогосподарського призначення пасовище в урочищі Болото в с.Стіжок, оскільки дозволу на його розроблення в цій місцевості не давала.

Колегія не приймає до уваги покази позивача про те, що він звертався із клопотанням про надання дозволу на виготовлення проекту щодо відведення земельної ділянки саме в урочищі Болото, оскільки дана обставина у судовому засіданні не доведена.

Колегія не приймає до уваги пояснення свідка -колишнього голови сільської ради ОСОБА_14 про те, що він показував позивачу місцезнаходження земельної ділянки саме в урочищі Болото, а не Панасюки, оскільки даний факт не підтверджений документами відповідно до ст.ст.118,122 ЗК, ст.ст. 58,59 ЦПК України

Таким чином, колегія суддів прийшла до висновку, що рішення суду є законним та обґрунтованим, ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачає.

Керуючись ст.ст. 304, 307, 308, 313-315, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Шумського районного суду від 10 липня 2015 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді