Ухвала

іменем україни

1 липня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Леванчука А.О., Писаної Т.О., Фаловської І.М.,

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про усунення перешкод шляхом знесення нежитлової будівлі, за касаційною скаргою представника ОСОБА_6 - ОСОБА_4 на рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 23 вересня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 22 грудня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2013 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що на підставі договору купівлі-продажу від 13 травня 2004 року вона є власником житлового будинку АДРЕСА_1, що разом з усіма надвірними господарськими та побутовими спорудами та побудовами, знаходяться на неприватизованій земельній ділянці площею 1 727 кв.м. Відповідач є власником сусіднього житлового будинку за АДРЕСА_2, загальною площею 3 700 кв.м. Позивачка зазначає, що ОСОБА_5 захопила майже 300 кв.м. належної їй земельної ділянки та самочинно побудувала на ній кам'яний гараж розміром 5м Х 3,1м й експлуатує його на власний розсуд, без будь-яких правовстановлюючих документів. Гараж збудовано без дотримання технічних норм та правил, фактично без відступу від стіни її будинку, в наслідок чого стіна тріснула і потребує капітального ремонту.

Посилаючись на вищезазначене, просила усунути перешкоди у користуванні її власністю шляхом примусового знесення зазначеного кам'яного гаража та стягнути на її користь з відповідача збитки у розмірі 2 500 гривень, витрачених нею на оплату послуг адвоката.

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 23 вересня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 22 грудня 2014 року, у задоволенні позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_4 просить скасувати оскаржувані судові рішення, та ухвалити нове рішення про задоволення її позовних вимог, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, з чим погодився й апеляційний суд, дослідивши докази у справі й давши їм належну правову оцінку, дійшов обґрунтованого висновку про те, що позивачка не надала належних та допустимих доказів самовільного захоплення ОСОБА_5 частини земельної ділянки ОСОБА_4, а також самочинного зведення на ній гаража.

Доводи касаційної скарги на правильність висновку суду не впливають та його не спростовують.

Керуючись статтями 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_6 - ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 23 вересня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 22 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: А.О. Леванчук

Т.О. Писана

І.М. Фаловська