У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.08.2015 Справа №607/14056/15-ц

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Братасюк В.М., розглянувши скаргу ОСОБА_1, субєкт, дії якого оскаржуються: ОСОБА_2, ОСОБА_3, Другий відділ ДВС Тернопільського міського управління юстиції у Тернопільській області про визнання неправомірними дій другого відділу ДВС Тернопільського міського управління юстиції, та скасування оцінки та рецензування майна ,-

ВСТАНОВИВ:

Скаржник ОСОБА_1 звернувся до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з скаргою, зазначивши субєктами, чиї дії оскаржуються, ОСОБА_2, ОСОБА_3, Другий відділ ДВС Тернопільського міського управління юстиції у Тернопільській області про визнання неправомірними дій другого відділу ДВС Тернопільського міського управління юстиції, та скасування оцінки та рецензування майнаАДРЕСА_1 в м. Тернополі по вул.. Лесі Українки.

Скаргу надано для розгляду судді, згідно журналу, 25.08.2015 року.

В матеріалах справи наявна заява ОСОБА_1 про забезпечення позову, згідно якої заявник просить постановити ухвалу, якою зупинити проведення торгів на квартиру №210 в м. Тернополі по вул.. Л.Українки в рамках виконавчого провадження, які призначені на 27.08.2015 року.

З приводу постановлення ухвали про забезпечення позову суд зазначає наступне.

Відповідно до частини п'ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов'язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 2 Постанови за №6 від 07 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» наголошує, що при розгляді справ за скаргами сторін виконавчого провадження на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суди повинні керуватися положеннями Конституції України, пункту 1 статті 6, статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК), законами України: від 23 лютого 2006 року № 3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини",від 24 березня 1998 року № 202/98-ВР "Про державну виконавчу службу", від 21 квітня 1999 року № 606-XIV "Про виконавче провадження" (у редакції Закону України від 4 листопада 2010 року № 2677-VI, іншими нормативно-правовими актами, які регулюють примусове виконання судових рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини, тощо.

Відтак процесуальними нормами ЦПК щодо здійснення судового контролю є Розділ VІІ «Судовий контроль за виконанням судових рішень», тобто ст. 383-389.

В п. 15 зазначеної вище постанови, ВССУ зазначає, що при розгляді скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд не вправі вжити заходів забезпечення скарги (аналогічно забезпеченню позову) шляхом зупинення виконавчого провадження, зупинення дії оскаржуваного рішення тощо, оскільки зазначене не є повноваженнями суду, а є виключним повноваженням державного виконавця, яке може бути оскаржено до суду.

Разом із тим до завершення розгляду скарги при наявності для цього підстав суд може зупинити стягнення на підставі виконавчого листа (пункт 4 частини першої статті 37 Закону про виконавче провадження).

Із змісту скарги вбачається, що на виконанні в Другому відділі ДВС Тернопільського міського управління юстиції знаходиться виконавчий документ виконавчий лист №607/4591/13-ц від 22.07.2014 року про стягнення з ОСОБА_4 та ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 69 160 гривень боргу та 117 268 гривень %, всього 186428 гривень боргу по договору позики солідарно, 1656, 80 гривень судових витрат в рівних частинах. (виконавче провадження 44185608).

В скарзі скаржник зазначає, що не був обізнаний із звітом експерта ОСОБА_2 від 27.04.2015 року про рецензування звіту про вартість квартири №210 в будинку по вул.. Л.Українки в м. Тернополі, котрий, як зазначено у відповіді органу ДВС на адресу скаржника, був йому відправлений рекомендованим листом 01.07.2015 року проте жодного доказу вручення скаржнику даного рекомендованого листа в матеріалах справи немає.

Окрім того вбачається, що на аукціон спірну квартиру виставлено на продаж за ціною 300 048, 00 гривень, що не відповідає вартості квартири за висновком оцінювача ОСОБА_3, котрий її (вартість ) визначив у розмірі 394 800 гривень. Датою проведення аукціону є 27.08.2015 року.

Таким чином приходжу до переконання, що внаслідок реалізації спірної квартири на аукціоні, скаржник буде позбавлений права на оскарження порушень, допущених державним виконавцем при здійсненні своїх повноважень, передбачених Законом України "Про виконавче провадження" при проведення оцінки арештованого майна, оскільки такі дії державного виконавця у тому числі щодо відкриття виконавчого провадження, накладення арешту на майно, визначення вартості чи оцінки майна тощо (ст. ст. 18, 24-27, 32, 33, 55, 57 цього Закону), то такі дії (бездіяльність) державного виконавця підлягають оскарженню в порядку, передбаченому цим Законом (зокрема, ч. 7 ст. 24, ч. 4 ст. 26, ч. 3 ст. 32, ч. 3 ст. 36, ч. 2 ст. 57, ст. ст. 55, 85 Закону).

Отже, дії державного виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення прилюдних торгів, мають самостійний спосіб оскарження й не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними.

(правові позиції Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 24 жовтня у справі № 6-116цс12, та від 13 лютого 2013 року у справі №6-174цс12 (із Висновків Верховного Суду України у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої п.1ч.1ст. 355 ЦПК України, за перше півріччя 2013 року)

Керуючись ст. 383- 389 ЦПК України, 37 ЗУ Про виконавче провадження ЦПК України ,-

у х в а л и в :

Зупинити стягнення на підставі виконавчого листа №607/4591/13-ц від 22.07.2014 року про стягнення з ОСОБА_4 та ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 69 160 гривень боргу та 117 268 гривень %, всього 186428 гривень боргу по договору позики солідарно, 1656, 80 гривень судових витрат в рівних частинах. (виконавче провадження 44185608).

Копію ухвали направити до Другого відділу ДВС Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяОСОБА_6