Справа № 232/3996/12 Провадження № 22-ц/772/1572/2015Головуючий в суді першої інстанції Ан О. В.
Категорія Доповідач Копаничук С. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" травня 2015 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області в складі:

Головуючої: Копаничук С.Г.

Суддів: Ковальчука О.В., Жданкіна В.В.

при секретарі: Агеєвій Г.В.

за участю представника МКП «Житлово-експлуатаційної контори №7» - Марчук А.П., ОСОБА_3 та ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за заявою міського комунального підприємства «Житлово-експлуатаційної контори №7» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, індексу інфляції за весь час прострочення та 3 % річних, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на судовий наказ Вінницького міського суду від 14 грудня 2012 року, -

В с т а н о в и в :

В листопаді 2012 року МКП «Житлово-експлуатаційної контори №7» звернулось до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь комунального підприємства заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги за період з 01.09.2011 року по 01.11.2012 року в сумі 2183,39 грн., інфляційні втрати - 44,71 грн., 3 % річних - 94,53 грн. та 107,30 грн. судового збору.

Судовим наказом Вінницького міського суду від 14.12.2012 року стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь МКП «Житлово-експлуатаційної контори №14» заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги в сумі 2183,39 грн., індекс інфляції за весь час прострочення в сумі 44,71 грн., 3% річних - 94,53 грн. та 107,30 грн. судового збору.

Ухвалою Вінницького міського суду від 27.12.2013 року виправлено описку в судовому наказі від 14.12.2012 року, зазначивши найменування заявника МКП «Житлово-експлуатаційної контори №7» замість МКП «Житлово-експлуатаційної контори №14».

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати даний судовий наказ, а зазначені вимоги розглянути в позовному провадженні. Вказав, що згідно довідки рахунку сума боргу за житлово-комунальні послуги за вказаний період становила 1386 грн., тоді як суд безпідставно стягнув 2183,39 грн. Крім того, висновок суду про те, що він в добровільному порядку сплатив борг в сумі 2420 грн. не відповідає дійсності, оскільки через вчинення державними виконавцями та працівниками комунального підприємства щодо нього та його родини неправомірних дій, він був змушений сплатити ці кошти.

Заслухавши доповідача, осіб, що беруть участь у справі, вивчивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Ст.95 ЦПК України передбачено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст.96 цього Кодексу.

Згідно п.3 ч.1 ст.96 ЦПК України судовий наказ може бути видано, у разі якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Видаючи судовий наказ суд першої інстанції виходив з обґрунтованості вимог заявника та правильності розрахунків заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги.

Відповідно до ч.1 ст.309-1 ЦПК України судовий наказ підлягає скасуванню в апеляційному порядку, якщо апеляційний суд встановить відсутність між стягувачем та боржником спірних правовідносин, на основі яких була заявлена вимога, передбачена частиною першою статті 96 цього Кодексу.

В п.13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №14 від 23.12.2011 року «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» роз'яснено, що якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги, судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги. У цьому випадку може бути видано судовий наказ про стягнення не лише суми заборгованості, але й про стягнення індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих на суму заборгованості.

З матеріалів справи вбачається, що суд видав судовий наказ на підставі вимог про стягнення заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг, документів, що надані заявником про отримання ОСОБА_4 житлово-комунальних послуг, та правильність і безспірність розрахунків.

ОСОБА_3 в порядку виконання судового наказу сплатив заборгованість в сумі 2420,00 грн. по квитанції №12 від 27.03.2015 року (а.с.23), визнавши цим правомірність судового рішення у вигляді судового наказу та виконавши його.

За таких обставин, підстави для скасування судового наказу відсутні.

Доводи скарги ОСОБА_3 про те, що оплату боргу він вчинив під примусом і з застосуванням до нього неправомірних дій з боку державного виконавця, не заслуговують на увагу, оскільки виконання державним виконавцем своїх обов'язків не можна розцінювати, як неправомірні дії та примус. Крім того, застосування до нього та членів його сім'ї насилля не підтверджено жодними доказами.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що судовий наказ, виконаний боржником, скасуванню не підлягає.

Керуючись ст.ст.307, 311, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Судовий наказ Вінницького міського суду від 14 грудня 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

Згідно з оригіналом: