Дата документу 25.06.2015
ЄУ № 430/232/13-ц
Провадження №2/420/33/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2015 року Новопсковський районний суд Луганської області

у складі: головуючого судді Тарасова Д.С.

при секретарі Рожковій Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Новопсков цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2013 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, у якому просила стягнути з відповідача ОСОБА_2 заборгованість за договором позики в розмірі 107 224,12 грн, яка складається з суми неповернутої позики - 45 000 грн та нарахованих та несплачених відсотків - 62 224,12 грн.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що 15 жовтня 2009 року між нею та відповідачем був укладений договір позики, згідно з яким вона надала ОСОБА_2 у борг кошти у розмірі 45 000 грн. строком на 3 місяці та зі сплатою 84% річних (7% щомісячно).

У зазначений договором строк відповідач борг не повернув та не сплатив відсотки, повертав їх частинами протягом 2010 - 2012 років.

Вважає, що відповідно до ст.534 ЦК України повернуті відповідачем суми погашали в першу чергу відсотки. Враховуючи наведене, просила задовольнити позов.

В судове засідання позивач та її представник не зявилися. Надали заяву в якій просять розглянути справу без їх участі.

Представник позивача надав письмові додаткові пояснення, згідно яких вказав, що отримані позивачем кошти від відповідача погасили вимоги по сплаті процентів, які у чинність ст.ст.534, 536 та 1048 ЦК України повинні нараховуватися до дня погашення боргу в розмірі 84% та уточнив правові підстави вимог про стягнення заборгованості за договором позики, а саме, позивач має право на одержання процентів від суми позики відповідно до ст.536 та ч.1 ст.1048 ЦК України.

Відповідач у судові засідання призначені на 14.05.2015 року, 04.06.2015 року та 25.06.2015 року не з'явився. Згідно адресної довідки від 06.09.2013 року, відповідач ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. Однак, рекомендовані листи, які містили судові повістки, адресовані відповідачу, повернуті до суду з позначкою "за закінченням терміну зберігання" та «за зазначеною адресою не проживає». Відповідно до ст.74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Таким чином, відповідач вважається повідомленим належним чином про місце та час слухання справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов ОСОБА_3 підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Судом встановлено, що 15 жовтня 2009 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 укладено договір позики, відповідно до п.п. 1.1, 1.2 якого ОСОБА_3 передано ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 45 000 грн.

Згідно п. 3.1., 3.2. договору, строк, на який надається позика, становить 3 місяці. І у чинність п.4.1 вказаного договору повинна бути повернута протягом 10 банківських днів.

Відповідач не виконав взяті на себе за договором позики зобов'язання, грошові кошти в строк обумовлений договором позивачу не повернув.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.

Згідно ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). А відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом, (ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Статтею 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Отже, у ч.1 ст.1048 ЦК, що має диспозитивний характер, установлена презумпція оплатності позики, яка діє за умов, якщо безоплатний характер відносин позики прямо не передбачений ЦК, іншими законодавчими актами або конкретним договором.

Указане правило спрямоване на захист інтересів позикодавця в разі, якщо договором позики розмір процентів не визначений.

Випадки, коли договір позики вважається безоплатним, зазначені в ч.2 ст.1048 ЦК. Визначене вказаною нормою правило про безоплатність договорів позики є імперативним і не може бути змінене за погодженням сторін.

Таким чином, законом передбачено право позикодавця на одержання від позичальника суми позики та винагороди (процентів за користування позикою) у разі, якщо інше не встановлено договором або законом.

Винагорода для позикодавця встановлюється у формі процентів від суми, що надається у позику, розмір яких визначається сторонами в договорі позики, або, якщо такий розмір процентів не встановлений, він визначається на рівні облікової ставки НБУ.

Відповідно до п.п.1.1, 5.1 договору, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики у розмірі 84% річних (7% на місяць) до повного виконання договору.

Зі змісту розписок від 22 серпня 2011 року, від 13 березня 2012 року та від 11 травня 2012 року, наявних в матеріалах справи (а.с.27-29), вбачається, що 11 000 грн, 4 000 грн та 4 000 грн відповідно сплачено відповідачем у рахунок погашення відсотків.

Розписка від 14 квітня 2011 року (а.с.26), за якою ОСОБА_3 отримала від ОСОБА_2 38150 грн, не вказує на те, що зазначені кошти передані в рахунок оплати відсотків. Проте, вказану суму необхідно зарахувати в рахунок погашення процентів у чинність ст.534 ЦК України, відповідно до якої, у разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобовязання у повному обсязі основна сума боргу сплачується у третю чергу, після сплати процентів та неустойки.

З розрахунку заборгованості за відсотками (а.с.49) вбачається, що 07.09.2011 року відповідач додатково сплатив позивачу 2000 грн. в рахунок погашення відсотків.

Таким чином, загальна сума погашених відповідачем відсотків складає 59150 грн. (38150+11000+4000+4000+2000).

З урахуванням встановленого факту порушення відповідачем грошового зобов'язання, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з останнього суми боргу за договором позики станом на 01.01.2013 року в розмірі 107224,12 грн., з яких 45000 грн - сума основного боргу; 62 224,12 грн. сума процентів за користування позикою згідно п. 1.1. Договору.

При цьому, суд наводить наступні розрахунки процентів.

84 % річних розраховуються по формулі: (сума боргу) х (84%) х (кількість днів прострочення платежу) : (365 днів) (сума фактично сплачених процентів).

Сума основного боргу складає 45000 грн., кількість днів користування позикою з 15 жовтня 2009 р. по 01 січня 2013 р. становить 1173 днів, сума погашених процентів 59150 грн., отже, розмір 84 процентів річних становить 62327,80 грн. (45000 х 84% х 1173 : 365 - 59150). Однак суд, керуючись ст.11 ЦПК Укрианы, стягує з відповідача на користь позивачки суму процентів в межах заявлених позовних вимог в розмірі 62224,12 грн.

Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1072 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму позики у розмірі 45000,00 грн., відсотки за користування позикою у сумі 62224,12 грн., а всього 107224,12 грн. (сто сім тисяч двісті двадцять чотири гривні 12 коп.).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1072,12 грн.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Луганської області через Новопсковський районний суд Луганської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: