Справа № 711/6-153/11
У Х В А Л А

Іменем України

04 червня 2015 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого Власова С.О.,

суддів Дроботі В.В., Бисаги Т.Ю.,

при секретарі Рогач О.Я.,

з участю: ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Тячівського районного суду від 17 листопада 2011 року у справі за поданням державного виконавця відділу державної виконавчої служби Тячівського районного управління юстиції ОСОБА_2 про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон громадянина ОСОБА_1,

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2011 року головний державний виконавець ДВС Тячівського РУЮ ОСОБА_2 звернувся до суду з поданням погодженим з начальником відділу про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду громадянина України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, за кордон на період існування заборгованості в сумі 7500 грн. моральної шкоди.

Подання мотивовано тим, що станом на 11.11.2011 року , боржником не вчинено дій спрямованих на виконання рішення суду.

Ухвалою Тячівського районного суду від 17.11.2011 року (без участі ОСОБА_1Ю) подання задоволено. Встановлено тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон до виконання зобовязань за рішенням суду ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканцю: с.Калини, вул..І.Франка,78 Тячівського району Закарпатської області.

Копію оскаржуваної ухвали ОСОБА_1 отримав 21.04. 2015 р. (а.с.8).

Не погодившись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. При цьому зазначає, що не ухилявся від виконання рішення суду і взагалі відносно нього не було вчинено жодних дій виконавцем для забезпечення виконання судового рішення. Крім того, задовольняючи подання суд не встановив обставину чи має ОСОБА_1 паспорт громадянина України для виїзду за кордон.

Апелянт просить суд поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати ухвалу від 17.11.2011 року та постановити нову ухвалу, якою в задоволенні подання державного виконавця відмовити.

Апеляційний суд поновив апелянту строк на апеляційне оскарження судового рішення.

У судовому засіданні ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав, просив суд її

задовольнити, посилаючись на доводи, викладені в ній.

Представник ДВС Тячівського РУЮ у судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Заслухавши пояснення апелянта, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції колегія суддів вважає, що апеляційна скарга є підставною і підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд, відповідно до вимог ч. 1 ст. 303 ЦПК України, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до пункту 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV (далі: Закон № 606-XIV), державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням.

Під поняттям «ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням» варто розуміти будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Матеріали справи не містять ні судового рішення, за яким ОСОБА_1 є боржником, ні постанови про відкриття виконавчого провадження, а також відсутні будь-які докази на підтвердження факту наявної заборгованості ОСОБА_1 за судовим рішенням, ухилення останнього від виконання судового рішення, наявність у ОСОБА_1 паспорта громадянина України для виїзду за кордон. Крім того, не надано доказів вчинення державним виконавцем будь-яких виконавчих дій спрямованих на виконання рішення суду.

Тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон стосується гарантованого ст. 33 Конституції України права особи вільно залишати територію України та права на свободу пересування, і повинно застосовуватися як крайній захід після реалізації усіх можливих та передбачених законом засобів примусового виконання рішення.

Згідно ст. 11 Закону № 606-XIV державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Такі заходи, передусім, передбачені ст. 32 Закону № 606-XIV.

У справі відсутні докази використання державним виконавцем передбачених законом прав і повноважень для стягнення боргу (в т.ч., шляхом звернення стягнення на майно боржника за правилами Глави 4 Закону № 606-XIV).

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала суду підлягає скасуванню, а в задоволенні подання державного виконавця слід відмовити як не обґрунтованого.

Керуючись ст.ст. 307 ч.2 п.2, 312 ч.1 п.2, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Тячівського районного суду від 17 листопада 2011 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою в задоволенні подання державного виконавця відділу державної виконавчої служби Тячівського районного управління юстиції ОСОБА_2 про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон громадянина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканця: с.Калини, вул.І.Франка,78 Тячівського району Закарпатської області відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: