У х в а л а

іменем україни

08 липня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Червинської М.Є.,

суддів: Коротуна В.М., Мазур Л.М.,

Парінової І.К., Писаної Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до редактора та засновника Інформаційного громадсько-аналітичного видання-газети «Чорна Гора» ОСОБА_4 про захист честі, гідності та ділової репутації і відшкодування моральної шкоди,

за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 19 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 25 лютого 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з указаним позовом, в якому з урахуванням заяви про зміну предмета позову та збільшення позовних вимог просив:

- визнати недостовірною та такою, що не відповідає дійсності, принижує честь, гідність та ділову репутацію, інформацію, поширену про колишнього заступника начальника Виноградівського районного відділу управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області (далі - заст. начальника Виноградівського РВ УМВС України в Закарпатській області) ОСОБА_3 в Інформаційно громадсько-аналітичному виданні - газеті «Чорна Гора» (далі - газета «Чорна Гора») за ІНФОРМАЦІЯ_1 (НОМЕР_1) в статті під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_2», автором якої є ОСОБА_4, викладену у редакції: «Із джерел ми дізналися про ще одну версію того, чому начальник міліції ОСОБА_5 і його перший заступник ОСОБА_3 написали заяви на звільнення. Джерела повідомили дивовижну річ: виявляється, начальник і заступник були зняті в одному з барів камерами спостереження під час вживання наркотиків. Знаєте, таких білих доріжок, які втягують носом через скручений долар. Відео потрапило до рук міліцейської безпеки. Відкрита кримінальна справа. Мої джерела повідомляють, що вашого попередника ОСОБА_6 і його заступника застукали за зловживанням наркотиків»;

- зобов'язати редактора та засновника «Інформаційно громадсько-аналітичного видання - газети «Чорна Гора» ОСОБА_4 спростувати вищевказану поширену недостовірну інформацію шляхом опублікування у найближчому випуску газети «Чорна Гора» на тому ж місці шпальти, де містилося повідомлення, яке спростовується, її спростування наступного змісту: «Інформація та факти, поширені про колишнього заст. начальника Виноградівського РВ УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_3 в Інформаційно громадсько-аналітичному виданні - газеті «Чорна Гора» за ІНФОРМАЦІЯ_1 (НОМЕР_1) в статті під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_2» про те, що ОСОБА_5 написав заяву про звільнення з органів внутрішніх справ у зв'язку з тим, що він і його заступник ОСОБА_3 були зняті в одному із барів камерами спостереження під час вживання наркотиків, а також про те, що по даному факту порушена кримінальна справа, є недостовірною і не відповідає дійсності»;

- стягнути з редактора та засновника газети «Чорна Гора» ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 у вигляді одноразової виплати завдану моральну шкоду в розмірі 10 000 грн.

На обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що вищевказана інформація стосується безпосередньо позивача та побудована у формі звинувачення щодо скоєння злочинів, є недостовірною та ганьбить його честь, гідність і ділову репутацію. Дії відповідача мають негативні наслідки у виді зміни морального ставлення суспільства до позивача, зашкодили його діловій репутації як заст. начальника Виноградівського РВ УМВС України в Закарпатській області.

Вказав, що внаслідок поширення такої інформації йому було завдано моральну шкоду, правовою підставою для відшкодування якої є п. 4 ч. 2 ст. 23 ЦК України.

Позивач зазначив, що відповідач не здійснював перевірку поширеної ним негативної інформації, а тому вважав, що відповідач зобов'язаний спростувати таку інформацію у такий самий спосіб, у який вона була поширена.

З огляду на вказане позивач просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 19 грудня 2014 року позов задоволено частково.

Визнано недостовірною, такою, що порочить честь, гідність, принижує ділову репутацію інформацію, поширену про ОСОБА_3, колишнього заступника начальника Виноградівського районного відділу управління МВС України в Закарпатській області, в Інформаційно громадсько-аналітичному виданні - газеті «Чорна Гора» за ІНФОРМАЦІЯ_1 (НОМЕР_1) в статті з назвою «ІНФОРМАЦІЯ_2», автор ОСОБА_4, а саме: «…Із джерел ми дізналися про ще одну версію того, чому… перший заступник (начальника міліції-прим.) ОСОБА_3 написали заяви на звільнення. Джерела повідомили дивовижну річ: виявляється, …заступник були зняті в одному з барів камерами спостереження підчас вживання наркотиків. Знаєте, таких білих доріжок, які втягують носом через скручений долар. Відео потрапило до рук міліцейської безпеки. Відкрита кримінальна справа… - Мої джерела повідомляють, що … заступника (начальника міліції-прим.) застукали за вживанням наркотиків.».

Зобов'язано редактора та засновника Інформаційно громадсько-аналітичного видання - газети «Чорна Гора» ОСОБА_4 спростувати недостовірну інформацію, поширену про ОСОБА_3, колишнього заступника начальника Виноградівського районного відділу управління МВС України в Закарпатській області, в Інформаційно громадсько-аналітичному виданні - газеті «Чорна Гора» за ІНФОРМАЦІЯ_1 (НОМЕР_1) в статті з назвою «ІНФОРМАЦІЯ_2», шляхом опублікування у найближчому випуску газети «Чорна Гора» під заголовком «Спростування» на тому ж місці шпальти де містилося повідомлення, яке спростовується, спростування наступного змісту: «Інформація та факти, поширені про колишнього заступника начальника Виноградівського районного відділу управління МВС України в Закарпатській області ОСОБА_3 в Інформаційно громадсько-аналітичному виданні - газеті «Чорна Гора» за ІНФОРМАЦІЯ_1 (НОМЕР_1) в статті з назвою «ІНФОРМАЦІЯ_2» про те, що перший заступник начальника міліції ОСОБА_3 написав заяву про звільнення з органів внутрішніх справ у зв'язку з тим, що він був знятий в одному із барів камерами спостереження під час вживання наркотиків, а також про те, що по даному факту порушена кримінальна справа, є недостовірною і не відповідає дійсності».

Стягнуто з редактора та засновника Інформаційно громадсько-аналітичного видання - газети «Чорна Гора» ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 у виді одноразової виплати завдану моральну шкоду в розмірі 5 000 грн.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 25 лютого 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилено, рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 19 грудня 2014 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Частиною 2 статті 324 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги та заперечення представника ОСОБА_3 - ОСОБА_7, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Суди попередніх інстанцій, ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, виходили із того, що відповідач поширив відносно позивача негативну інформацію, яка, з огляду на використані ним мовностилістичні засоби, певний і однозначний зміст, викладена у ствердній формі, містить фактичні твердження з посиланням на «джерела» і порочить честь, гідність позивача та принижує його ділову репутацію, у зв'язку із чим дійшли висновку, що поширення вказаної вище інформації спричинило останньому моральну шкоду, яку суд оцінив у розмірі 5 000 грн.

Колегія суддів касаційного суду вважає, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалено із дотриманням норм матеріального і процесуального права з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у НОМЕР_1 випуску газети «Чорна Гора» опубліковано статтю під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_2», автором якої є ОСОБА_4, який також є головним редактором та засновником вказаного друкованого засобу масової інформації.

У даній статті, зокрема, зазначено наступне: «Із джерел ми дізналися про ще одну версію того, чому начальник міліції ОСОБА_5 і його перший заступник ОСОБА_3 написали заяви на звільнення. Джерела повідомили дивовижну річ: виявляється, начальник і заступник були зняті в одному із барів камерами спостереження під час вживання наркотиків. Знаєте, таких білих доріжок, які втягують носом через скручений долар. Відео потрапило до рук міліцейської безпеки. Відкрита кримінальна справа» (а. с. 5).

Таким чином, судами попередніх інстанцій правильно встановлено, що викладена в статті інформація безпосередньо стосується колишнього заступника начальника Виноградівського РВ УМВС України в Закарпатській області, позивача у справі - ОСОБА_3

Обґрунтовуючи підставність позову, ОСОБА_3 посилався на те, що вказана стаття містить недостовірну інформацію, яка порочить його честь, гідність, ділову репутацію та є для нього негативною.

Відповідно до ст. ст. 94, 277 ЦК України, ч. 4 ст. 32 Конституції України, ст. 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожному гарантується право на захист ділової репутації та спростування недостовірної інформації особою, яка поширила таку інформацію.

Згідно з роз'ясненнями, викладеними у п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» (далі - Пленум), під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення у мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв'язку.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Згідно з ч. 2 ст. 277 ЦК України негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного (презумпція добропорядності). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації.

У п. 19 наведеної вище постанови Пленуму судам роз'яснено, що, вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з'ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.

З огляду на викладене колегія суддів суду касаційної інстанції вважає, що суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про те, що вказана стаття викладена у формі конкретних фактів і є фактичним твердженням, а не оціночним судженням, оскільки автором від імені першої особи зазначено такі ствердні фрази як «виявляється начальник і заступник були зняті камерами спостереження під час вживання наркотиків», «відкрита кримінальна справа», що є конкретним твердженням щодо певних фактів; при цьому стаття містить інформацію про події і факти, які можуть бути перевірені на предмет їх правдивості і достовірності, а тому, відповідно до ч. 3 ст. 277 ЦК України є недостовірною та такою, що порочить честь, гідність та принижує ділову репутацію ОСОБА_3

Наразі суди попередніх інстанцій, враховуючи принцип добросовісності, справедливості та розумності, дійшли обґрунтованого висновку щодо наявності підстав для стягнення з відповідача моральної шкоди у розмірі 5 000 грн.

Докази та обставини, на які посилається заявник у касаційній скарзі, спростовуються матеріалами справи та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судами першої та апеляційної інстанцій були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Доводи, наведені в касаційній скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками судів попередніх інстанцій щодо їх оцінки.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 336, 337, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 19 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 25 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.Є. Червинська

Судді: В.М. Коротун

Л.М. Мазур

І.К. Парінова

Т.О. Писана