Справа № 583/1484/15-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2015 року м. Охтирка

Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі : головуючого Мовчан Н.В., за участі секретаря Мороз О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Охтирського міськрайонного суду Сумської області скаргу ОСОБА_1, заінтересовані особи: Міністерство юстиції України, Дніпровський відділ державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, ОСОБА_2, ОСОБА_3, про визнання протиправними дії державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області ОСОБА_4, визнання незаконною та скасування постанови та зобовязання вчинити певні дії,-

встановив:

13.05.2015р. ОСОБА_5 звернувся до суду із зазначеною скаргою, в якій просить:

визнати протиправними дії державного виконавця Дніпровського ВДВС Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області ОСОБА_4 (надалі-державний виконавець) по прийняттю рішення про повернення виконавчих документі стягувачеві ОСОБА_1 без фактичного та реального виконання рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 26.03.2012р. справа № 1813/5775/2012 про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_2 та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованості за непостачання товару в сумі 15890 грн., пеню за ненадання послуг поставки товару в розмірі 107971,89грн. на загальну суму 123861,80 грн., моральну шкоду в дольовому порядку по 3000грн. та судові витрати в дольовому порядку 210,00грн.;

визнати незаконним та скасувати постанови державного виконавця від 22.12.2014р. про повернення виконавчих документів стягувачу ОСОБА_1 в межах примусового виконання рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 26.03.2012р. № 1813/5775/2012, стосовно боржника ОСОБА_2 за виконавчими провадженнями: № 43173009 про стягнення солідарно на користь одного стягувача 123861,80грн.; № 43173499 про стягнення моральної шкоди 3000грн.; № 43173966 про стягнення судових витрат 210грн.;

зобовязати державного виконавця в межах примусового виконання рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 26.03.2012р. справа № 1813/5775/2012, застосувати належні та своєчасні заходи примусового характеру у відповідності із вимогами Закону України «Про виконавче провадження», Інструкції з організації примусового виконання рішень.

Скаржник свої вимоги мотивує тим, що рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 26.03.2012р. справа № 1813/5775/2012 стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_2 та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за непостачання товару в сумі 15890,00 грн. та пеню за ненадання послуг поставки товару в розмірі 107971,89грн. на загальну суму 123861,80 грн.; моральну шкоду в дольовому порядку по 3000грн. та судові витрати в дольовому порядку по 210,00грн. з кожного. Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 28.02.2013р. з метою забезпечення позову накладений арешт на грошові кошти боржників, на рухоме та нерухоме майно, яке належить боржникам, шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження, в межах суми позову 107971,80грн. Рішення суду набрало законної сили. На виконання рішення суду видані виконавчі листи щодо кожної вимоги окремо на кожного з боржників. Починаючи з 2013р. постановами Дніпровського ВДВС Дніпродзержинського МУЮ Дніпропетровської області відкриті виконавчі провадження № 43173009, № 43173499, № 43173966 стосовно ОСОБА_2. Всім відомо, що боржник має у власності квартиру, транспортні засоби, земельні ділянки. Однак, 05.05.2015р. поштою отримана кореспонденція від Дніпровського ВДВС Дніпродзержинського МУЮ Дніпропетровської області з постановами про повернення виконавчих документів за виконавчим провадженням № 43173009, № 43173499 та № 431739966. Постанови датовані 22.12.2014р. та нібито направлені 23.12.2014р., але насправді направлені у квітні 2015р. Всі виконавчі листи повернуті з підстав, що в ході примусового виконання рішення суду, за боржником не виявлено майна, на яке можливо звернути стягнення в рахунок погашення боргу за виконавчим документом. Згідно відповіді з ДПС України та ПФ України - джерела отримання доходів, рахунки відсутні. Згідно довідки ВРЕР ДАІ за боржником у праві власності рухоме мано не зареєстроване. Згідно довідки з реєстрів речових прав на нерухоме майно, іпотек, обтяжень, реєстру нерухомого майна за боржником у праві власності зареєстрована квартира, яка перебуває в іпотеці. Як зазначив державний виконавець в постановах від 22.12.2014р. , згідно положень Закону України « Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», в редакції 03.06.2014р., не може бути примусово стягнуте нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави або предметом іпотеки, якщо воно виступає як забезпечення зобовязань за споживчими кредитами наданими у іноземній валюті. Однак державний виконавець не врахував, що таке нерухоме майно повинно використовуватись як постійне місце проживання позичальника. Разом з тим, дані обставини, на думку скаржника, стосуються кредитодавців та позичальників, до яких ОСОБА_5 відношення не має. Тому, скаржник вважає, що протиправна бездіяльність державного виконавця та винесення постанов про повернення виконавчих документів призвели до невиконання судового рішення.

Скаржник про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав клопотання про проведення судового засідання за його відсутності.

Державний виконавець, Міністерство юстиції України, ОСОБА_2, ОСОБА_2 в судове засідання не зявилися про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Від Дніпровського ВДВС Дніпродзержинського МУЮ Дніпропетровської області надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника ВДВС та письмові заперечення, в яких зазначено, що 05.05.2014р. до Дніпровського ВДВС Дніпродзержинського МУЮ Дніпропетровської області на виконання надійшли виконавчі листи № 1813/5775/2012 від 14.05.2013р., видані Охтирським міськрайонним судом Сумської області, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 боргу в сумі 123861,80грн., моральної шкоди 3000грн., та судові витрати 210грн. Державним виконавцем винесені постанови від 05.05.2014р. про відкриття виконавчого провадження, копії яких направлено боржнику до виконання та стягувачу до відома. У наданий державним виконавцем 7 денний строк для самостійного виконання, боржник рішення не виконав. 13.05.2014р. державним виконавцем винесено постанову про обєднання виконавчих проваджень. 16.05.2014р. здійснено вихід за адресою мешкання боржника, двері ніхто не відчинив. На виклик боржник не зявився. 06.06.2014р.державним виконавцем повторно здійснено вихід за адресою боржника, проте двері ніхто не відчинив. В ході примусового виконання рішення державним виконавцем, з метою зясування майнового стану боржника, направлено запити до правореєструючих установ міста, а саме: Реєстраційної служби, ВРЕР ДАІ, Пенсійного фонду України, ОДПІ м. Дніпродзержинська. На підставі одержаних відповідей з ДПС України за боржником не виявлено поточних рахунків, відкритих у банках чи інших фінансових установах та відсутня інформація про джерела отримання доходів боржника. Відповідно до відповіді з Пенсійного фонду ОСОБА_2 пенсію не отримує. З ВРЕР ДАІ надійшла відповідь, що за боржником транспортні засоби не зареєстровані. Згідно інформаційної довідки з реєстрів речових прав на нерухоме майно, іпотек, обтяжень, реєстру нерухомого майна за боржником у праві власності зареєстрована квартира за адресою вул. Харківська,35/141, м. Дніпродзержинськ, яка перебуває в іпотеці. Кредитний договір згідно договору іпотеки № 1287 від 28.11.2012р. укладений в іноземній валюті. Згідно Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобовязань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті. 22.12.2014р. державним виконавцем винесені постанови про повернення виконавчих документів стягувачу, на підставі того, що за боржником не виявлено майна, на яке згідно чинного законодавства може бути звернуто стягнення в рахунок погашення боргу за виконавчим провадженням. Постанови, разом з оригіналами виконавчих документів направлені поштою на адресу стягувача. Вважають, що вимоги скаржника необґрунтовані, постанови прийняті в порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доказам по справі, суд дійшов висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначено Законом України Про виконавче провадження.

З метою забезпечення примусового виконання рішень законодавчо визначені права та обовязки як державного виконавця, так і інших учасників виконавчого провадження.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобовязаний використовувати надані йому права у точній відповідності із законом і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних та юридичних осіб.

Згідно ст. 11 цього Закону державний виконавець зобовязаний вживати передбачених цим законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Статтею 52 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення звертається також на належне боржнику інше майно, за винятком майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення.

Відповідно до п. 3.12 Інструкції з організації примусового виконання рішень , затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012р. організацію розшуку майна боржника чи інформації про місце отримання боржником доходів державний виконавець здійснює шляхом направлення запитів до органів державної податкової служби, Державної реєстраційної служби України, банків, Державної автомобільної інспекції Міністерства внутрішніх справ України, Державної казначейської служби України, Державного агентства земельних ресурсів, бюро технічної інвентаризації, нотаріату, органів статистики тощо або перевірки інформації за даними електронних баз даних та реєстрів, що містять інформацію про майно чи доходи боржника, а також за даними інших джерел інформації як офіційних, так і неофіційних (засобів масової інформації, мережі Інтернет тощо). Крім того, державний виконавець здійснює вихід за місцезнаходженням (місцем проживання) боржника.

Згідно п.2 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувану у разі якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

На підставі копії матеріалів виконавчого провадження, наданих державним виконавцем, встановлено, що 05.05.2014р. постановами державного виконавця відкритті виконавчі провадження № 43173499, № 43173009, № 43173966 по примусовому виконанню виконавчих листів № 1813/5775/2012 від 14.05.2013р., виданих Охтирським міськрайонним судом Сумської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 боргу в сумі 123861,80грн., моральної шкоди в розмірі 3000,00грн., та судових витрат в сумі 210,00грн. Згідно відповіді наданої 05.05.2014р. від УДАІ ГУ УМВС України, Пенсійного фонду України інформації щодо ОСОБА_2 не знайдено. 06.05.2014р. згідно відповіді від ДПС України відносно боржника ОСОБА_2 РНОКПП НОМЕР_1, платник податків з таким податковим номером чи серією та номером паспорта на обліку в органах ДПС не перебуває. Щодо сум доходу, нарахованого податковим агентом на користь платників податку та сум утриманого з них податку в ДРФО відсутня. ОСОБА_6 на праві приватної власності належить нерухоме майно - квартира за адресою: АДРЕСА_1, загальна площа 49,3м.кв. на яку накладено заборону у вигляді заборони на підставі іпотечного договору від 25.11.2007р., розмір основного зобовязання 21000доларів США, строк виконання 24.10.2032р.. 06.06.2014р. та 16.05.2014р. держаним виконавцем здійснено вихід за місцем проживання боржника за адресою: АДРЕСА_1, яке зазначено у виконавчих листах, двері квартири ніхто не відкрив, на залишений виклик боржник до ВДВС не зявився. 13.05.2014р. державним виконавцем винесено постанови про обєднання виконавчих проваджень № 43173499, № 43173009, № 43173966 в одне зведене № 44296077. 22.12.2014р. виконавчі провадження № 43173499, № 43173009, № 43173966 постановою державного виконавця виведені зі зведеного № 44296077. Постановами державного виконавця від 22.12.2014р. повернено виконавчі документи стягувачеві на підставі п.2 ч.1 ст.47 Закону України « Про виконавче провадження».

Таким чином, на час винесення постанов про повернення виконавчих листів, тобто станом на 22 грудня 2014року, державним виконавцем виявлено у власності боржника квартириу, яка до набрання законної сили рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 26.03.2012р. справа № 1813/5775/2012 була передана в іпотеку.

Згідно п. 1 ст. 1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», протягом дії цього Закону не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валютіта, за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є обєктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (обєкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку;

Таким чином, в ході примусового виконання рішення суду державним виконавцем вживались заходи, передбачені Законом України «Про виконавче провадження» , направлені на повне, своєчасне та неупереджене виконання судового рішення, та було виявлене майно боржника - квартира за адресою: АДРЕСА_1, загальна площа 49,3м.кв. на яку накладено заборону на підставі іпотечного договору від 25.11.2007р., розмір основного зобовязання 21000доларів США, строк виконання 24.10.2032р., яка відповідно до норм Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», не може бути примусово стягнута.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Доказів, які б підтверджували, що державний виконавець не виконав вимоги Закону України «Про виконавче провадження», не здійснив дії щодо встановлення наявності майна боржника та безпідставно виніс постанови про повернення виконавчих листів, скаржником до суду не надано.

З огляду на викладене та враховуючи, що повернення виконавчих листів на підставі п.2 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» не позбавляє стягувача права на повторне предявлення виконавчих листів до виконання, суд приходить до висновку, що права скаржника не порушені, тому вимоги скарги не підлягають задоволенню за їх необґрунтованістю.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 383-388 ЦПК України, суд -

ухвалив:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в Апеляційний суд Сумської області через Охтирський міськрайонний суд Сумської області протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя

Охтирського міськрайонного суду

Сумської області ОСОБА_7