УхвАла

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2015 року м. Київ
Суддя судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

Гвоздик П.О.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 11 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 16 липня 2015 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Житломасив» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернулася до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ із касаційною скаргою на рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 11 червня 2015 року, залишене без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 16 липня 2015 року, яким позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Житломасив» 2 714 грн 24 коп. заборгованості за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території за період з 01 січня 2013 року по 31 жовтня 2014 року та 236 грн 50 коп. судового збору.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить судові рішення скасувати та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Розглянувши касаційну скаргу, вважаю, що підстави для відкриття касаційного провадження відсутні, виходячи з наступного.

Задовольняючи позов, місцевий суд, з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, обґрунтовано виходив із того, що відповідачка, будучи споживачем житлового-комунальних послуг в квартирі АДРЕСА_1, не сплачує встановлені збори та платежі, пов'язані з обслуговуванням та утриманням позивачем вказаного багатоквартирного будинку і прибудинкової території, внаслідок чого виникла заборгованість перед ТОВ «Житломасив», що підлягає стягненню з ОСОБА_2 у розмірі, визначеному виконавцем на підставі тарифів, затверджених органом місцевого самоврядування і який останньою не спростовано, так само як і не надано підтверджень у відповідності до ст. ст. 10,60 ЦПК України ненадання або надання неналежної якості послуг позивачем; відсутність письмового договору про надання житлово-комунальних послуг не є правовими підставами для припинення ТОВ «Житломасив» відповідних нарахувань та не звільняє відповідачку від обов'язку по їх сплаті.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції в межах касаційної скарги перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанцій норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Із змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень не вбачається порушення судами норм матеріального та процесуального права, касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Керуючись ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Житломасив» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Копію ухвали разом з доданими до касаційної скарги матеріалами направити ОСОБА_2.

Касаційну скаргу залишити в суді касаційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя П.О. Гвоздик