Справа № 428/6664/14-ц
Провадження № 2/428/302/2015
12 січня 2015 року м. Сєвєродонецьк
Сєвєродонецький міський суд Луганської області в складі
головуючого судді Олійник В.М.,
при секретарі Андрусишин Н.Т.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням
Позивач ОСОБА_1 звернулась до Сєвєродонецького міського суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, в якому посилаються на те, що 31.03.2006 року вона зареєстрована та постійно мешкає в кімнаті, яка розташована за адресою : вул. Партизанська, 12/19, м.Сєвєродонецьк, Луганська обл. З нею зареєстровані також її діти: ОСОБА_3, ОСОБА_4 та колишній чоловік - ОСОБА_2. Відповідач, фактично, з 2009 року і до теперішнього часу не мешкає за місцем реєстрації. Конкретне місце проживання відповідача їй не відоме. Факт не проживання відповідача підтверджує Акт перевірки фактичного проживання за місцем реєстрації. Не дивлячись на постійну відсутність відповідача, позивач все одно вимушена сплачувати всі комунальні послуги за всіх зареєстрованих на даній жилплощі, адже нікого не цікавить живе відповідач за місцем реєстрації чи ні, головне всі рахунки мають бути сплачені. Ніякої матеріальної допомоги від відповідача вона не отримує, самотужки їй дуже важко сплачувати всі комунальні послуги у повному обсязі, а субсидію не має змоги оформити, через те що зареєстрований працездатний відповідач. Добровільно виписатися з квартири він відмовляються. Оскільки відповідач не проживає на зазначеній жилплощі більше шести місяців, і навіть більше одного року, не сплачує плату за користування жилим приміщенням і комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню даної жилплощі та не приймає участь у спільному побуті, позивач була вимушена звернутися з даним позовом до суду і просить визнати відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив право користування кімнатою № 19, в буд. № 12, по вул.Партизанській у м.Сєвєродонецьк, з подальшим зняттям з реєстрації за адресою: вул. Партизанська, 12/19 у м.Сєвєродонецьк Луганської області.
Позивач в судове засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності у звязку з неможливістю явки в судове засідання, в якій зазначила, що підтримує заявлені вимоги, просить позов задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з'явився, про причину неявки суду не повідомив, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення повісток-повідомлень за місцем реєстрації. У зв'язку з вищевикладеним суд, визнає причину неявки відповідача в судове засідання неповажною, вважає за можливе розглянути справу за її відсутності, а матеріали, що є в справі, достатніми для цього, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Дослідивши письмові матеріали справи, суд прийшов до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщеним протягом шести місяців.
Згідно ст.72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Якщо тимчасова відсутність особи перевищує шість місяців, члени сім'ї, в тому числі і колишні, а також наймодавець вправі пред'явити позов про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщення.
Порядок збереження житлового приміщення за тимчасово відсутніми громадянами та визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, передбачений відповідно ст. ст. 71, 72, 107 ЖК України, стосується житлових приміщень у будинках державного і громадського житлового фонду.
Крім того у постанові Верховного Суду України від 16 січня 2012 року зазначено, що вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК). Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, предявивши водночас одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою.
Закон № 1382-IV є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, повязані зі зняттям з реєстрації місця проживання, положення статті 7 цього Закону підлягають застосуванню до всіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких повязані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.
У відповідності до Узагальнення практики розгляду судами цивільних справ про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом та виселення «Стаття 16 ЦК України передбачає способи захисту цивільних прав і інтересів осіб. Виходячи з загальних положень права власності, власнику належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Захист права власності регулюється нормами Цивільного кодексу України.
Суд захищаючи права власності громадян, усуває перешкоди у користуванні цією власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
Відповідно до п.6 ч.1 ст.3 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація - внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації.
Відповідно до ч.1 ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.
Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Усунення перешкод власник може вимагати навіть тоді, коли ці перешкоди не пов'язані з позбавленням його володінням майном.
У судовому засіданні встановлено, що відповідно до довідок КП «ЄРЦ» № 3073 від 26.11.2013 року та № 4390 від 14.11.2014 року відповідача ОСОБА_2 зареєстровано за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1/ кімната 19.
Відповідно до акту КП «Житлосервіс «Добробут» перевірки фактичного проживання від 18.11.2013 року відповідач ОСОБА_2 не проживає в кімнаті № 19 у будинку № 12 по вул.Партизанській, в м.Сєвєродонецьку не менш чотирьох років. Факт не проживання також підтверджується свідками сусідами ОСОБА_5, ОСОБА_6
Таким чином, судом безперечно встановлено, що відповідач ОСОБА_2 не проживає в кімнаті № 19 у будинку № 12 по вул.Партизанській, в м.Сєвєродонецьку без поважних причин понад передбачені законодавством строки, що підтверджується наданими матеріалами справи, його місцезнаходження невідомо, у звязку з чим позов підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст.7, 10-12, 27, 31, 57, 209, 212-214, 224, 233 ЦПК України, ст.ст. 16, 405 ЦК України, Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», суд,
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування кімнатою № 19, в буд. № 12, по вул.Партизанській у м.Сєвєродонецьк, з подальшим зняттям ОСОБА_2 з реєстрації за адресою: вул.Партизанська, 12/19 у м.Сєвєродонецьк Луганської області.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
У цьому разі строк, протягом якого розглядалася заява, не включається до строку на апеляційне оскарження рішення.
Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Харківської області через Сєвєродонецький міський суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В. М. Олійник