УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 червня 2015 Шевченківський районний суд м.Запоріжжя у складі головуючого судді Галущенко Ю.А.,при секретарі Вертелецькому М.О.,розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції (далі - Шевченківського ВДВС ЗМУЮ) ОСОБА_2, зацікавлена особа боржник ОСОБА_3,-

ВСТАНОВИВ:

У травні 2015 р.стягувач ОСОБА_1звернулась до суду із вищезазначеною скаргою, в якій просила визнати неправомірними дії головного державного виконавця Шевченківського ВДВС ЗМУЮ ОСОБА_2щодо винесення постанови про закриття виконавчого провадження від 09.04.2015 року з виконання виконавчого листа № 336/395/13-ц, виданого 28.05.2013 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя т направлення його до ВДВС Подільського РУЮ у м.Києві, скасувати зазначену постанову державного виконавця та зобов*язати його винести постанову про відкриття виконавчого провадження.

В обґрунтування скарги боржник зазначає, що 28.04.2015 року вона поштою отримала постанову про закриття виконавчого провадження від 09.04.2015 року, якою головним державним виконавцем Харченко О.Г.було закрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_3на її користь грошової суми та направлено його на виконання до ВДВС Подільського РУЮ у м.Києві.

ОСОБА_1зазначає, що заява боржника ОСОБА_3про направлення виконавчого листа до ВДВС за місцем її мешкання в м.Києві подана з метою затягнути виконання судового рішення,нічим не підтверджена,що ,на її думку,не давало підстав державному виконавцю закрити виконавче провадження та направити виконавчий лист до ВДВС Подільського РУЮ у м.Києві,чим порушено її право на отримання присудженої грошової суми.

В судовому засіданні ОСОБА_1скаргу підтримала та пояснила,що на її думку,державний виконавець перед прийняттям рішення про закриття виконавчого провадження за зареєстрованим місцем проживання боржника ОСОБА_3зобов*язаний був витребувати документ ,який підтверджує фактичне проживання боржника у м.Києві,чого зроблено не було,тому дії державного виконавця,які оскаржуються,вважає незаконними та просить скаргу задовольнити.

У судове засідання боржник не з'явились, про час та місце розгляду цієї справи була повідомлена належним чином за зареєстрованим місцем проживання шляхом направлення судової повістки,про причини своєї неявки суд не сповістила, клопотань про відкладення розгляду цієї справи суду не подавали.

При вищевикладених обставинах, суд ухвалив розглядати справу у судовому засіданні за відсутності боржника,що узгоджується з положеннями ст.386 ЦПК України,про те,що неявка в судове засідання заінтересованої особи, яким повідомлено про час і місце його проведення, не перешкоджає розгляду скарги, заяви чи подання.

Державний виконавець Харченко О.Г.в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечувала з посиланням на те,що відповідно до положень ст.20 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії проводяться за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Як було встановлено у цьому виконавчому провадженні,боржник доходів або майна в м.Запоріжжі не має,мешкає в м.Києві,про що подав заяву,перевірка якої до обов*язків державного виконавця не відноситься,тому виконавче провадження було закрито законно та на теперішній час перебуває у провадженні ВДВС Подільського РУЮ у м.Києві за місцем проживання боржника,тому жодні права стягувача не порушені,а скарга не підлягає задоволенню.

Перевіривши обґрунтованість скарги матеріалами справи,з урахуванням позиції державного виконавця,суд дійшов до висновку,що скарга на законі не ґрунтується та не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

З матеріалів справи суд встановив,що 28.05.2013 р. Шевченківським районним судом м. Запоріжжя був виданий виконавчий лист № 336/395/13-ц про стягнення з ОСОБА_3на користь ОСОБА_1грошової суми 2711 гр.70 коп.,про що надана копія виконавчого листа.

Постановою державного виконавця від 09.04.2015 року було закрито виконавче провадження ВП №47048448 з виконання цього виконавчого листа з підстав,передбачених п.10 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» та направлено його до ВДВС Подільського РУЮ у м.Києві за місцем мешкання боржника.

За змістом скарги,ОСОБА_1вважає неправомірними дії державного виконавця по винесенню даної постанови та просить її скасувати з тих підстав,що заява боржника із зазначенням місця фактичного мешкання у м.Києві не підтверджена документально.

Як передбачено ст.20 ч.1 Закону України «Про виконавче провадження»,виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. У разі якщо боржник є юридичною особою, то виконання провадиться за місцезнаходженням його постійно діючого органу або майна. Право вибору місця виконання між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії з виконання рішення на території, на яку поширюються їх функції,належить стягувачу.

Як передбачено ч.5 цієї ж статті,у разі якщо у процесі виконавчого провадження державним виконавцем отримано документальне підтвердження про зміну або встановлення місця проживання, перебування чи місцезнаходження боржника, його майна, місця його роботи на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, та з'ясувалося, що майно боржника, на яке можна звернути стягнення, відсутнє на території, на яку поширюється компетенція державного виконавця,державний виконавець не пізніше наступного дня з моменту, коли йому стали відомі зазначені обставини, надсилає виконавчий документ за новим місцем проживання чи місцезнаходженням боржника, місцем його роботи чи місцезнаходженням майна боржника, про що повідомляє стягувачу.

З наданих матеріалів виконавчого провадження суд встановив,що в процесі виконавчих дій державним виконавцем було встановлено фактичну відсутність боржника ,його майна,доходів на території, на яку поширюється компетенція державного виконавця Шевченківського ВДВС.

Разом з тим,із заяви боржника було встановлено місце її фактичного мешкання на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця Шевченківського ВДВС,на підставі чого була винесена оскаржувана постанова.

Вказаним вище законом державний виконавець не зобов*язується перевіряти фактичне місце мешкання сторін виконавчого провадження,які мають право вільно його обирати та пересуватись,як це гарантовано Конституцією України.

Крім того,за поясненнями самої ж ОСОБА_1,на теперішній час у ВДВС Подільського РУЮ у м.Києві відкрито виконавче провадження по виконанню вказаного вище виконавчого листа,тому її право на отримання присудженої за судовим рішенням грошової суми не порушено.

Обставини,які скаржник визначила у скарзі як порушення її прав,не знайшли своє підтвердження,а з матеріалів справи суд встановив,що дії державного виконавця були вчинені у відповідності до Закону та не призвели до порушення будь-яких прав скаржника.

Відповідно до ст.387 ч.2 ЦПК України,якщо оскаржувані рішення,дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону,в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено,суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

З урахуванням викладеного вище суд встановив підстави відмовити в задоволенні скарги, оскільки оскаржувані дії державного виконавця були вчинені відповідно до закону,в межах повноважень державного виконавця, права чи свободи заявника не було порушено.

На підставі ст.383,387 ЦПК України,ст.20,49 Закону України «Про виконавче провадження»,суд-

У Х В А Л И В:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 -відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області протягом п*яти днів після її оголошення шляхом подання через Шевченківський районний суд м.Запоріжжя апеляційної скарги,а особою,без участі якої було постановлено ухвалу-протягом п*яти днів від дня отримання копії ухвали.

Суддя Ю.А.Галущенко