АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/2007/15 Головуючий 1-ої інст.: Калиновська Л.В.
Справа № 619/3722/13-ц Доповідач: Крилова Т.Г.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого - Крилової Т.Г.,

Суддів - Гуцал Л.В.,

- Коростійової В.І.,

при секретарі - Огар І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 20 січня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа - Дергачівська державна нотаріальна контора Харківської області про визнання заповіту недійсним,-

В С Т А Н О В И Л А:

В липні 2013 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа - Дергачівська державна нотаріальна контора Харківської області про визнання заповіту недійсним.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 виданим Виконавчим комітетом Малоданилівської селищної ради Дергачівського району Харківської області.

Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 03 квітня 2014 року провадження у вказаній справі було зупинено до встановлення кола правонаступників.

11 вересня 2014 року ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням відновити провадження у справі та залучити її як правонаступника після смерті ОСОБА_4 в якості позивача у справі. Посилалася на те, що 29 січня 2014 року після смерті ОСОБА_4 за її заявою приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області ОСОБА_5 була заведена спадкова справа, інших заяв про прийняття спадщини не надходило.

Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 12 вересня 2014 року провадження у вказаній справі відновлено. Залучено ОСОБА_3 до участі у справі як правонаступника після смерті ОСОБА_4

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_3 посилалася на те, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер батько ОСОБА_4 - ОСОБА_6, а ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його мати, бабуся ОСОБА_4 - ОСОБА_7, після смерті якої залишилася спадщина, що складається з нерухомого майна. Таким чином, ОСОБА_4 згідно ст. 1266 ЦК України мала право на спадкування за законом на праві представлення після смерті бабусі ОСОБА_7, а вона має право на спадкування за законом після смерті своєї дочки ОСОБА_4

12.07.2003 року ОСОБА_7 було складено заповіт на ім'я відповідачки по даній справі - ОСОБА_2. 18.03.2005 року ОСОБА_7 також було складено заповіт на ім'я ОСОБА_4, який рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 18.11.2011 року, залишеного без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 21.12.2011 року, визнано недійсним.

27.05.2005 року ОСОБА_7 згідно договору дарування подарувала їй 2/3 частини вказаного жилого будинку. Цей договір дарування було визнано недійсним заочним рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 08.08.2012 року. Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 20.06.2013 року зазначене рішення суду залишено без змін.

Обставиною, покладеною в основу останнього судового рішення є акт №291 посмертної судово-психіатричної експертизи від 08.04.2013 року складений відділенням судово-психіатричної експертизи №18 Харківської обласної клінічної психіатричної лікарні №3 стосовно того, що ОСОБА_7 на момент укладання договору дарування не усвідомлювала значення своїх дій та не могла керувати ними.

Вважає, що на момент складання заповіту від 12.07.2003 року ОСОБА_7 вже мала психічний розлад, була нездатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Крім того, заповіт від 12.07.2003 року оформлений з суттєвими порушеннями Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, діючої на момент посвідчення заповіту. В тексті заповіту зроблено виправлення щодо місця вчинення заповіту. Дане виправлення виключає обставину того, що нотаріус в момент вчинення нотаріальних дій додержувався належним чином вимоги Інструкції щодо зазначення адреси вчинення нотаріальної дії. Також неможливо встановити, хто звернувся до нотаріуса щодо вчинення нотаріальної дії і здійснив її оплату.

Просила суд визнати заповіт ОСОБА_7, складений 12 липня 2003 року на користь ОСОБА_2, посвідчений державним нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори Маренич Г.П. недійсним.

Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 20 січня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено.

Визнано недійсним заповіт укладений від імені ОСОБА_7 на користь ОСОБА_2, посвідчений 12 липня 2003 року державним нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори Маренич Г.П. за реєстровим номером 2-1925.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3

Апелянт посилається на те, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального і процесуального права, оскільки не прийнято до уваги їхні доводи і пояснення по справі.

Вважає, що нотаріусом при складанні та посвідченні заповіту було виконано всі передбачені чинним на той час законодавством дії, а саме встановлено дієздатність заповідача, розуміння нею тексту нотаріальної дії і її наслідків. З висновками акту судово-психіатричної експертизи не погоджується, т.я. особисто дуже добре пам'ятає, що її свекруха ОСОБА_7, в період часу, пов'язаного зі складанням оспорюваного заповіту, була в абсолютно адекватному, нормальному психічному стані, повністю розуміючи значення і наслідки своїх дій.

Вислухавши доповідь судді, пояснення учасників процесу, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 12.07.03 року ОСОБА_7 було складено заповіт на користь ОСОБА_2 на все належне їй майно, де б таке не було, та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде їй належати на день її смерті та на що вона за законом буде мати право (а.с. 5).

ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_2. Вона мала сина ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 та сина ОСОБА_9, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4.

Батьками ОСОБА_4 були : батьком - ОСОБА_6 та матір'ю - ОСОБА_3 ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1.Після її смерті правонаступником у справі є ОСОБА_3

Згідно висновку посмертної судово-психіатричної експертизи № 291 від 08.04.13 року, проведеної Харківською обласною клінічною психіатричною лікарнею № 3 Відділення судово-психіатричної експертизи № 18, ОСОБА_7 на час укладення договору дарування 27.05.05 року виявляла стійкий хронічний психіатричний розлад у формі судинної деменції. За своїм психічним станом в цей час була нездатною розуміти значення своїх дій та керувати ними (а.с. 11-17).

Згідно висновку посмертної судово-психіатричної експертизи від 10.12.14 року, проведеної Харківською обласною клінічною психіатричною лікарнею № 3 Відділення судово-психіатричної експертизи № 18, ОСОБА_7 на час складання заповіту 12.07.03 року виявляла ознаки хронічного стійкого психічного розладу у формі судинної деменції. За своїм психічним станом в цей час ОСОБА_7 була нездатною розуміти значення своїх дій та керувати ними (а.с.193 -195).

Відповідно до ч.1 ст. 225 ЦК України, правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені.

В даному випадку, ОСОБА_7 на час складання заповіту 12.07.03 року за своїм психічним станом була нездатною розуміти значення своїх дій та керувати ними. Тому, немає підстав вважати, що її волевиявлення на складання цього заповіту було вільним і відповідало її внутрішній волі, як того вимагає ч.3 ст.203 ЦК України.

Відповідно до вимог ч.1 ст.215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5,6 ст. 203 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Матеріалами справи висновки посмертної судово-психіатричної експертизи від 10.12.14 року не спростовано.

З показань свідка ОСОБА_10, допитаного судом апеляційної інстанції вбачається, що він знайомий ОСОБА_2, мешкає в іншому населеному пункті. В день складання заповіту він привозив машиною ОСОБА_2 до спадкодавиці. Вважає, що ОСОБА_7 на час складання заповіту розуміла значення своїх дій. Вона мешкала із своїм хворим сином ОСОБА_9 та обслуговувала його.

Але, ОСОБА_10 разом з ОСОБА_7 не проживав, фахівцем в області психіатрії не є. Тому, його показання не можуть вплинути на висновок суду. Сама ОСОБА_2 є заінтересованою особою, а письмові пояснення ОСОБА_11 не є належним і допустимим доказом у справі.

Посилання апелянта на те, що у зв'язку із відсутністю електроенергії у суді, судове засідання не фіксувалося технічними засобами, не є підставою для скасування рішення суду.

При таких обставинах, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правомірно задовольнив позовні вимоги ОСОБА_3 та визнав заповіт недійсним. Рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права та підстав для його скасування немає.

Доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 20 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційної інстанції набирає законної сили негайно, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з моменту її проголошення.

Головуючий -

Судді: