Справа № 428/3180/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2015 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Бароніна Д.Б.,

при секретарі Бондаренко І.С.,

за участю відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сєвєродонецьку цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (далі - ПАТ КБ «Приватбанк») звернулося до Сєвєродонецького міського суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на наступне.

Відповідно до укладеного договору від 03.02.2011 року відповідач отримав кредит у розмірі 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами Банку складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. При укладанні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат.

ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов'язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Таким чином, у порушення умов кредитного договору відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконав. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 31.01.2015 року має заборгованість у загальній сумі 23802,58 грн., яка складається з наступного: 14922,26 грн. - заборгованість за кредитом, 6770,67 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 500,00 грн. - заборгованість по пені та комісії, 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 1109,65 грн. - штраф (процентна складова). На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов'язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав ПАТ КБ «Приватбанк».

Відповідач ОСОБА_1 надав до суду письмові заперечення на позов, в яких пояснив наступне. Він згоден з тим фактом, що ним 03.02.2011 року була підписана анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідно до заяви від 03.02.2011 року відповідач отримав кредитний ліміт на кредитну картку у розмірі 300,00 грн. та виразив згоду із тим, що вказана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають між ним та банком договір про надання банківських послуг. Цей факт відповідач також не заперечує. Проте, позивач в односторонньому порядку на підставі п. 2.1.1.2.3, 2.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг має право встановити будь-який розмір ліміту, без узгодження з відповідачем, що є прямим порушенням діючого законодавства та обмеженням його прав. Позивач змінив суму кредитного ліміту, а саме збільшив його до 15000 грн., чим було істотно змінено обставини договору, що в свою чергу потребує відповідного оформлення у вигляді додаткової угоди, в якій буде виражене волевиявлення обох сторін, але цього не було зроблено. Крім того, відповідно до ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 року, на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Отже, на підставі викладеного, позивач не має права нараховувати відповідачу пеню та штрафні санкції за невиконання зобов'язання, оскільки він зареєстрований та мешкає в м. Сєвєродонецьк Луганської області, яке знаходиться в зоні проведення антитерористичної операції (далі - АТО). Також, відповідач просить суд врахувати той факт, що він не отримував дохід з червня 2014 року, так як був безробітний, та не мав можливості виконувати свої зобов'язання за кредитним договором в умовах проведення АТО.

В судове засідання представник позивача не з'явився, надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без участі представника банку, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 позовні вимоги визнав частково, в частині наявності у нього заборгованості у розмірі 14922 грн. 26 коп. за кредитом (тілом кредиту), у розмірі 775 грн. 53 коп. за відсотками на поточну заборгованість за кредитом та у розмірі 100 грн. 00 коп. за пенею та комісією. Проти задоволення іншої частини позовних вимог заперечував з підстав, викладених у письмових запереченнях проти позову.

Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до анкети-заяви від 03.02.2011 року, підписаної відповідачем ОСОБА_1 та представником позивача, відповідач просив надати йому платіжну кредитну картку «Універсальна» із кредитним лімітом 500 грн. У вказаній заяві також висловлена згода відповідача на те, що ця заява разом із Пам'яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами, складає між ним та Банком договір про надання банківських послуг. Із Умовами, та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами відповідач погодися та ознайомився в письмовому вигляді, про що є відповідний запис в анкеті заяві.

Відповідно до довідки про умови кредитування від 03.02.2011 року відповідач додатково ознайомився із умовами використання кредитної картки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду».

У позовній заяві вказано, що відповідач отримав кредитний ліміт на кредитну картку у розмірі 300 грн. Вказаний факт був визнаний відповідачем у запереченнях проти позову, у зв'язку із чим вважається судом доведеним.

Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, затверджених наказом від 06.03.2010 року № СП-2010-256, позичальник зобов'язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором.

Згідно із п. 2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг, у разі невиконання зобов'язань за Договором, позичальник зобов'язується на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати Винагороди Банку.

Відповідач порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість. Згідно розрахунку заборгованості за договором від 03.02.2011 року, який було додано позивачем до позовної заяви, відповідач станом на 31.01.2015 року має заборгованість у загальній сумі 23802,58 грн., яка складається з наступного: 14922,26 грн. - заборгованість за кредитом, 6770,67 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом (проценти на поточну заборгованість 788,68 грн., проценти на прострочену заборгованість 5981,99 грн.), 500,00 грн. - заборгованість по комісії, 1609,65 грн. - судові штрафи.

Разом з тим, в розрахунку заборгованості за договором від 03.02.2011 року, який було надано позивачем на виконання ухвали суду від 22.05.2015 року, вказано, що відповідач ОСОБА_1 має станом на 30.04.2015 року заборгованість перед позивачем в загальному розмірі 25155 грн. 93 коп., яка складається з наступного:

- 14922,26 грн. - заборгованість за кредитом;

- 10133,67 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, з яких 775,53 грн. складає заборгованість за відсотками на поточну заборгованість, а 9358,14 грн. складає заборгованість за відсотками на прострочену заборгованість;

- 100,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією;

Таким чином, сума заборгованості за пенею та комісією станом на 30.04.2015 року зменшилася до суми в розмірі 100,00 грн., а також сума заборгованості за відсотками на поточну заборгованість станом на 30.04.2015 року зменшилася до суми в розмірі 775,53 грн. Вказані суми заборгованості, а також сума заборгованості за кредитом в розмірі 14922,26 грн. були визнані відповідачем в судовому засіданні, у зв'язку із чим, враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в частині стягнення із відповідача на користь позивача сум в розмірі 14922 грн. 26 коп. в якості заборгованості за кредитом (тілом кредиту), в розмірі 775 грн. 53 коп. в якості заборгованості за відсотками на поточну заборгованість за кредитом, в розмірі 100 грн. 00 коп. в якості заборгованості за пенею та комісією

Стосовно позовних вимог про стягнення з відповідача сум в розмірі 1609,65 грн. в якості заборгованості по судовим штрафам та в розмірі 5981,99 грн. в якості несплачених процентів на прострочену заборгованість суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні клієнтом строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту із урахуванням нарахованих і прострочених відсотків та комісій.

Розділом 2.1.1.12 Умов та правил надання банківських послуг встановлено порядок нарахування та оплати процентів і комісії, а також порядок погашення боргових зобов'язань.

Згідно із п. 2.1.1.12.6 Умов та правил надання банківських послуг за користування кредитом і овердрафтом банк нараховує відсотки в розмірі, встановленому Тарифами банку, із розрахунку 360 календарних днів у році, якщо інше не передбачено п. 2.1.1.12.13.

Із змісту п. 2.1.1.12.6.1 та п. 2.1.1.12.6.2 вбачається, що в разі невиконання прострочених зобов'язань на суму від 100 грн. позичальник сплачує банку пеню, а в разі неналежного виконання обов'язку по сплаті відсотків за користування кредитом позичальник сплачує банку штраф.

Із викладених норм договору, укладеного між сторонами, вбачається, що нарахування, які здійснюються позивачем на суму простроченої заборгованості фактично є пенею та штрафом, хоча позивач у позові та розрахунках називає їх в якості відсотків на прострочену заборгованість.

Також, позивачем на виконання ухвали суду про витребування доказів не було вказано ані формулу розрахунку, ані підстав нарахування вищевказаних спірних сум заборгованості (згідно із умовами укладеного договору). Більш того, в супровідному листі до розрахунку заборгованості від 28.05.2015 року позивачем вказано заборгованість по судовим штрафам в розмірі 2264,48 грн. без посилання на визначення терміну «судові штрафи» та підстави нарахування такої суми штрафу. При цьому, в самому розрахунку заборгованості від 30.04.2015 року в графі «заборгованість по судовим штрафам» вказано «0», тобто штрафи відсутні.

Таким чином, позивач не вказав ані формулу розрахунку, ані підстав нарахування вищевказаних спірних сум заборгованості, проте вказав суперечливі відомості щодо заборгованості відповідача по судовим штрафам та станом на 30.04.2015 року вказав про відсутність такої заборгованості взагалі.

Згідно із ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

У зв'язку із вищевикладеним, суд вважає необґрунтованими та недоведеними обставини щодо стягнення з відповідача сум в розмірі 1609,65 грн. в якості заборгованості по судовим штрафам та в розмірі 5981,99 грн. в якості несплачених процентів на прострочену заборгованість, а отже у задоволенні позовних вимог в цій частині належить відмовити.

Таким чином, факти, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження в ході судового засідання та є достовірними і обґрунтованими лише частково, у зв'язку із чим суд вважає, що позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжним дорученням від 19.03.2015 року про сплату судового збору в сумі 243,60 грн. Враховуючи те, що позов задоволено частково, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача суму судових витрат пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в розмірі 161 грн. 67 коп.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», код 14360570, заборгованість за кредитним договором від 03.02.2011 року у розмірі 15797 (п'ятнадцять тисяч сімсот дев'яносто сім) грн. 79 коп., яка складається з наступного: 14922 грн. 26 коп. - заборгованість за кредитом (тілом кредиту), 775 грн. 53 коп. - заборгованість за відсотками на поточну заборгованість за кредитом, 100 грн. 00 коп. - заборгованість за пенею та комісією.

Стягнути з ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», код 14360570, суму судових витрат у розмірі 161 (сто шістдесят одна) грн. 67 коп.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному суді Луганської області через Сєвєродонецький міський суд, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення в повному обсязі складено та підписано 04.06.2015 року.

Суддя Д.Б. Баронін