АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/5889/2015 Головуючий у 1-й інстанції - Сухомлінов С.М.
Доповідач Рубан С.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2015 року Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі :

головуючого судді Рубан С.М.

суддів Желепа О.В., Кабанченко О.А.

при секретарі Осмолович В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 20 лютого 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_1 про дострокове стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 20 лютого 2015 року позов Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_1 про дострокове стягнення заборгованості - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Кредобанк» заборгованість в розмірі 212 777 грн. 02 коп. та судові витрати в розмірі 2 127 грн. 77 коп.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні представник позивача заперечив проти апеляційної скарги.

Від відповідача надійшла заява про відкладення розгляду справи у зв'язку з його хворобою, однак доказів перебування на лікарняному суду не надано, тому в порядку ч. 2 ст. 305 ЦПК України, неявка відповідача не перешкоджає розгляду справи.

Крім цього, інтереси відповідача у справі представляє представник за довіреністю ОСОБА_2 (а.с.78), явку якого відповідач не забезпечив в судове засідання.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, дійшла наступного висновку.

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості та пені за кредитним договором в сумі 205291,84 грн. обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що 04.03.2013 року між ПАТ «Кредобанк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір, згідно якого відповідач отримав кредит в сумі 196607,91 грн. на придбання автомобіля та зобов'язався повернути кошти до 01.03.2020 року і сплачувати 16,99 % річних. Однак, відповідач свої зобов'язання в частині повної та своєчасної сплати кредитних платежів не виконує, в результаті чого утворилась заборгованість.

З урахуванням збільшених позовних вимог позивач просить суд стягнути з відповідача 212 777,02 грн. заборгованості з урахуванням розміру пені.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з наступного.

Судом встановлено, що 04.03.2013року між ПАТ «Кредобанк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 0426.09.00.2055, згідно умов якого останній отримав кредит на суму 196 607,91 грн. для здійснення повної/часткової оплати за договором купівлі-продажу транспортного засобу марки «Хюндай» і оплати страхування від нещасних випадків та зобов'язався повернути кредит до 01.03.2020 року і сплачувати відсотки в розмірі 16,99 % річних (а.с.5-8).

Згідно меморіальних ордерів (а.с.11), ПАТ «Кредобанк» належним чином виконав свої зобов'язання та надав відповідачу кредитні кошти в сумі 196607,91 грн.

Згідно п.4.2.1. Кредитного договору, повернення суми кредиту здійснюється щомісячно разом із нарахованими процентами рівними сумами по 4041 грн. (ануїтентний платіж) протягом усього строку кредитування (п.2.1.), не пізніше останнього робочого дня поточного місяця, якщо інше не передбачено цим Договором та/або додатками до нього.

Згідно п.5.1. Кредитного договору, за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань за цим Договором Позичальник, крім відшкодування збитків, сплачує пеню в розмірі подвійної процентної ставки, вказаної в п.3.2. цього Договору, але не менше десяти гривень за кожний день прострочення.

Відповідач не виконав взяте на себе зобов'язання, передбачене договором перед позивачем, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 14.05.2014 року становить 212 777,02 грн., з яких: неповернута сума кредиту - 186860,58 грн., прострочені відсотки за користування кредитом - 16127,22 грн., пеня по простроченій заборгованості - 9789,22 грн. (а.с.19-21).

Пунктом 4.10. Кредитного договору, Банк у випадках, передбачених п.2.9. цього Договору, вправі вимагати дострокового повернення кредиту, процентів, комісії та інших належних до сплати платежів за цим Договором, про що письмово повідомляє Позичальника, а згідно п.4.11. - кошти мають бути повернені протягом 30 банківських днів з моменту отримання письмової вимоги Банку (п.4.9.), достроково повернути кредит, проценти, комісії, інші належні до сплати платежі за цим Договором.

На виконання умов Кредитного договору позивачем на адресу відповідача було направлено вимогу (а.с.9) про дострокове виконання зобов'язань за договором № 0426.09.00.2055. Проте на дату подання позовної заяви вимоги не були виконані, про що не заперечував відповідач в суді першої інстанції.

Крім того, відповідач визнавав свою заборгованість перед позивачем і просив розстрочити виплати, що підтверджується заявами (а.с.89,93), що вірно встановлено судом першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ч. 1 ст. 525, ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається.

Частиною другою ст.625 ЦК України передбачено, що боржник який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу та розмір процентів встановлений договором.

Виходячи з вищенаведеного, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що права позивача порушено, і тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 212777,02 грн. заборгованості та судові витрати у справі.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд розглянув справу за відсутності відповідача та представника відповідача, чим порушив його права щодо надання пояснень у справі, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки справа призначалась судом неодноразово: на 19.11.2014 року, на 22.12.2014 року, на 09.01.2015 року, на 04.02.2015 року, на 16.02.2015 року та на 20.02.2015 року.

Представник відповідача був присутній в судовому засіданні 22.12.2014 року, за його клопотанням у розгляді справи була оголошена перерва на 09.01.2015 року. (а.с.74-75).

Судове засідання 09.01.2015 року було перенесено розглядом на 04.02.2015 року за клопотанням відповідача. (а.с.77,79).

Судове засідання 04.02.2015 року відкладено за клопотанням відповідача та неявки представника відповідача. (а.с.82-83).

Судове засідання 16.02.2015 року відкладено на 20.02.2015 року за клопотанням представника відповідача. (а.с.85-86).

Тобто, 20.02.2015 року судом правомірно розглянуто справу за відсутності належно повідомлених відповідача та представника відповідача.

З вищенаведеного вбачається, що судом неодноразово оголошувались перерви у розгляді справи за клопотаннями відповідача та представника відповідача та вбачається, що відповідач та його представник недобросовісно здійснювали свої процесуальні права та недобросовісно виконували процесуальні обов'язки впротиріч приписам ч. 3 ст. 27 ЦПК України.

З підстав вищевикладеного, колегія суддів не приймає до уваги і доводи апеляційної скарги про те, що судом мало бути ухвалено у справі заочне рішення, оскільки умови проведення заочного розгляду справи передбачено статтею 224 ЦПК України, яких при розгляді даної справи не вбачається та відповідач та його представник були неодноразово присутніми в судових засіданнях.

Інших доводів апеляційна скарга не містить.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не впливають на правильність ухваленого у справі рішення.

Оскільки рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, висновки суду обґрунтовані, відповідають обставинам справи, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст.303,304,307,308,313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 20 лютого 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів.

Головуючий

Судді