Справа № 308/2731/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.05.2015 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі головуючого судді Фазикош О.В., при секретарі Рабош А.О. розглянувши заяву представника ОСОБА_1 за угодою ОСОБА_2, заінтересована особа Ужгородський ЗАГС, приватний нотаріус Ужгородського міською нотаріального округу про встановлення факту проживання однією сім»єю чоловіка та жінки без шлюбу,-

встановив:

Представник ОСОБА_1 за угодою ОСОБА_2, заінтересована особа Ужгородський ЗАГС, Ужгородський міський нотаріальний округ звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з заявою про встановлення юридичного факту.

Заява вмотивована тим, що протягом останніх десяти років ОСОБА_1, спільно проживала з своїм чоловіком, ОСОБА_3, і вели з ним спільне господарство. Так, згідно із договорами дарування укладених 27 лютого 2014 року, заявник та ОСОБА_3 придбали у дар у спільну часткову власність від ОСОБА_4 в рівних частинах по 1/2 частині квартири кожний на праві приватної власності за АДРЕСА_1. Дані договори посвідчені приватним нотаріусом Ужгородського міською нотаріального округу Рак О.І. від 27.02.2014 за реєстром 629. Довідкою від 09 липня 2014 року № 137, виданою директором ПрАТ «Житлово-побутове підприємство» підтверджено, що заявник дійсно проживає в даній квартирі, а саме за № 122 у будинку АДРЕСА_1. Поряд з цим, ОСОБА_1 укладено договір за № 122 від 01.07.2014 з ПрАТ «ЖПП» по надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Крім цього, 10.07.2014 р. ОСОБА_1 укладено договір з комунальним підприємством «ВУ водопровідно-каналізаційного господарства м. Ужгород» про надання послуг з водопостачання та водовідведення», а також договір № 05-22022 про користування електричною електроенергією. Крім цього, цей факт підтверджується, сплаченими квитанціями за оплату комунальних послуг. Встановлення факту родинних відносин із ОСОБА_3 заявнику потрібне для подальшого оформлення спадкових прав, адже заявник зі своїм чоловіком ОСОБА_3, придбали дану квартиру для спільного проживання як чоловік і дружина. Окрім цього, заявник вказує, що зазначені заявником обставини можуть підтвердити свідки: ОСОБА_6, проживає по АДРЕСА_2; ОСОБА_7 проживає по АДРЕСА_2; ОСОБА_8 проживає по АДРЕСА_3. ІНФОРМАЦІЯ_8. ОСОБА_3 помер, про що видано свідоцтво про смерть (серія НОМЕР_1). Після смерті чоловіка ОСОБА_1 прийняла спадщину шляхом постійного проживання. Крім ОСОБА_1 з чоловіком у даній квартирі більше ніхто не проживає. Інші спадкоємці за законом, які б могли претендувати на частку чоловіка після його смерті відсутні. У зв'язку з тим, що заявник хворіла, були відсутні кошти для консультації, оскільки юридично неграмотна, своєчасно не звернулась про визнання заявника дружиною ОСОБА_3 та встановлення права власності на майно.

27.03.2015 р. представник ОСОБА_1 за угодою ОСОБА_2 надіслав до суду заяву, згідно якої уточнив заявлені вимоги та просив встановити факт проживання без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_3 протягом дев'яти років, в тому числі в квартирі за №122 у будинку АДРЕСА_1 з 27.02.2014 до дня його смерті однією сім'єю, як чоловіка та жінки без шлюбу.

27.05.2015 р. представником позивача було надано заяву, згідно якої зазначає, що протягом останніх десяти років ОСОБА_1, спільно проживала зі своїм чоловіком, ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_4, а вже після обміну будинку на квартиру за №122 у будинку АДРЕСА_1 проживали разом за цією адресою до дня смерті ОСОБА_3.

Ухвалою суду від 06.04.2015 року до участі в справі в якості заінтересованих осіб було залучено відділ реєстрації актів цивільного стану Ужгородського МРУЮ та першу Ужгородську державну нотаріальну контору.

Представник ОСОБА_1 за угодою ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник заінтересованої особи - відділ реєстрації актів цивільного стану Ужгородського МРУЮ в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без їх участі.

Представник заінтересованої особи - приватний нотаріус Ужгородського міською нотаріального округу Рак О.І. в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без їх участі, проти задоволення заявлених вимог не заперечують.

Представник заінтересованої особи - першої Ужгородської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, хоча про час і місце судового розгляду заінтересовану особу було належним чином повідомлено, відомості про причини неявки до суду не поступали.

Суд вважає за можливе розглянути справу та ухвалити рішення у відсутності представників заінтересованих осіб.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно копії попереднього договору укладеного 24.02.2014 р., ОСОБА_3 та ОСОБА_9, а саме п. 2 договору встановлено, що сторони зобов'язуються до п'ятнадцятого числа травня місяця дві тисячі чотирнадцятого року укласти договір купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки, на якій він розташований, площею 0,0511, кадастровий номер НОМЕР_2, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_4, визначивши ціну продажу у розмірі 172000(сто сімдесят дві тисячі) гривень 00 копійок.

Згідно поданої заявником копії розписки від ІНФОРМАЦІЯ_9 ОСОБА_3 та ОСОБА_1 отримали від ОСОБА_9 квартиру а адресою АДРЕСА_1 та доплату в розмірі 5000 дол. США в обмін на будинок за адресою АДРЕСА_4.

Згідно з копіями договорів дарування укладених 27 лютого 2014 року, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 придбали у дар у спільну часткову власність від ОСОБА_4 в рівних частинах по 1/2 частині квартири кожний на праві приватної власності за АДРЕСА_1. Дані договори посвідчені приватним нотаріусом Ужгородського міською нотаріального округу Рак О.І. від 27.02.2014 за реєстром 629.

Згідно копії паспорта серії НОМЕР_3 ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 р.н.був зареєстрований за адресою АДРЕСА_4 з 01.02.2001 року.

Згідно з копією довідкою від 09 липня 2014 року № 137, виданою директором ПрАТ «Житлово-побутове підприємство» ОСОБА_1 дійсно проживає в квартирі за адресою АДРЕСА_1.

Окрім цього з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 укладено договір за № 122 від 01.07.2014 з ПрАТ «ЖПП» по надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. 10.07.2014 р. ОСОБА_1 укладено договір з комунальним підприємством «ВУ водопровідно-каналізаційного господарства м. Ужгород» про надання послуг з водопостачання та водовідведення», а також договір № 05-22022 про користування електричною електроенергією, за адресою квартири АДРЕСА_1.

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_8. у віці 47 років, про що 13.05.2014 року складено відповідний актовий запис №485, місце смерті м. Ужгород.

ОСОБА_1 звернувшись до приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу з заявою про заведення спадкової справи після смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_8, отримала відмову. Крім того, їй було роз'яснено, що заявнику необхідно звернутися до суд з приводу вирішення питання про прийняття спадщини та встановлення додаткового терміну для прийняття спадщини.

Згідно листа відділу реєстрації актів цивільного стану Ужгородського МРУЮ від 07.05.2015 року відносно гр.. ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_8, актові записи про шлюб та народження дітей відсутні.

Крім того, в долучених до справи нотаріально засвідчених заявах (Приватним нотаріусом Ужгородського нотаріального округу Петрунь О.Є. від 26.05.2015 р. ) громадян ОСОБА_11, та ОСОБА_12, що проживали по сусідству на вул. Доманинській в будинках відповідно 185, 193, останні стверджують, що ОСОБА_1 дійсно проживала з 2001 року по лютий 2014 року з ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_4, вела з ОСОБА_3 спільне господарство та проводила оплату за комунальні послуги.

Окрім цього заявник вказує, що встановлення факту заявнику потрібне для подальшого оформлення спадкових прав, оскільки придбали квартиру для спільного проживання, за адресою квартири АДРЕСА_1.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема, звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

У відповідності до ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить зміна, виникнення або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не встановлено іншого порядку їх встановлення.

Згідно ч.2 статті 3 Сімейного кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки».

Згідно ч.4 статті 3 Сімейного кодексу України сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом, і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Згідно із положеннями ст.74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 СК.

Указана норма поширюється на правовідносини між чоловіком та жінкою, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, і для визнання майна, придбаного під час фактичних шлюбних відносин, спільною сумісною власністю необхідні докази: ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання іншого майна в інтересах сім'ї.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 та п. 5 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом вони породжують юридичні наслідки.

Якщо під час розгляду заяви про встановлення факту проживання однією сім'єю суд установить, що це пов'язано з наступним вирішенням спору про право власності на нажите за період такого проживання майно, то згідно з ч. 6 ст. 235 ЦПК України суд повинен залишити таку заяву без розгляду і роз'яснити заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах

Відповідно до статті 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Пунктом 21 Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008р. звернуто увагу, що до спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема: вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї, тощо.

Та сама позиція закріплена листом ВСУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13: При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини, судам необхідно враховувати правила ч. 2 ст. З СК про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності ЦК (п. 21 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7)».

Пунктом 2 Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008р. встановлено, - «Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Судом встановлено, що з 2001 року по 27 лютого 2014 року ОСОБА_1 разом з ОСОБА_3 проживали за адресою АДРЕСА_4, та вели спільне господарство, а з 27 лютого 2014 року по день смерті ОСОБА_3 після придбання квартири для спільного проживання, проживали за адресою АДРЕСА_1 та вели спільне господарство. Отже, відносини сторін набули ознак сімейного союзу чоловіка та жінки, вони мали спільні сімейні права та обов'язки.

З урахуванням наведеного вище, беручи до уваги встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, а також оцінюючи надані докази, суд вважає що заява обґрунтована, а тому вона підлягає задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 10, 57, 58, 59, 60, 62, 63, 209, 215-218, 256-259 ЦПК України, суд,-

вирішив:

Заяву представника ОСОБА_1 за угодою ОСОБА_2, заінтересована особа Ужгородський ЗАГС, приватний нотаріус Ужгородського міською нотаріального округу Рак О.І., відділ реєстрації актів цивільного стану Ужгородського МРУЮ, перша Ужгородська державна нотаріальна контора про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу - задовольнити.

Встановити факт проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу з 2001 року по ІНФОРМАЦІЯ_9 ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_9.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів після проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В. Фазикош