Справа № 472/531/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" травня 2015 р. смт. Веселинове

Веселинівський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Орленко Л.О.,

при секретарі Крамарчук Л.Б.,

з участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

третьої особи ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Веселинове цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ставківської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_3, - про визнання права власності у порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

29 квітня 2015 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Ставківської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_3, про визнання права власності у порядку спадкування.

На обґрунтування своїх вимог позивач вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Штукар Веселинівського району Миколаївської області помер її батько ОСОБА_5, смерть якого було зареєстровано Ставківською сільською радою Веселинівського району Миколаївської області за актовим записом № 09.

Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої, зокрема, увійшло право власності на 4 земельні ділянки загальною площею 6,43 га., надані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані в межах території Ставківської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області, право власності на які було посвідчено Державним актом на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2, виданим 02 січня 2001 року Ставківською сільською радою Веселинівського району Миколаївської області, зареєстрованим в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 21.

За життя ОСОБА_5 заповіту не склав, а тому у відповідності зі ст. ст. 1223 та 1261 ЦК України право на спадкування за законом у першу чергу одержали вона, як дочка спадкодавця, та його дружина ОСОБА_3.

Провівши поховання ОСОБА_5, вона у встановлений ст. 1270 ЦК України строк звернулася до Веселинівської державної нотаріальної контори, подавши заяву про прийняття спадщини, а ОСОБА_3 подала заяву про відмову від прийняття спадщини. На підставі поданих заяв та наданих документів державним нотаріусом 17 січня 2014 року було заведено Спадкову справу № 3/2014. Після витоку шестимісячного строку з дня відкриття спадщини, вона звернулася до Державного нотаріуса Веселинівської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом.

Оглянувши надані нею документи, нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, вказуючи на наявність в Державному акті виправлень в прізвищі власника та посилаючись на ст. 47 Закону України Про нотаріат. Тому вона звернулася з відповідним позовом до суду та просить повністю задовольнити її позовні вимоги.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 уточнили позовні вимоги та підтримали уточнену позовну заяву, просять визнати за позивачем у порядку спадкування право власності на земельні ділянки площами 5,3284 га. кадастровий номер НОМЕР_3, 0,5017 га. кадастровий номер НОМЕР_4, 0,4446 га. кадастровий номер НОМЕР_5, та 0,1600 га. кадастровий номер НОМЕР_6, загальною площею 6,4347 га., надані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані в межах території Ставківської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області, успадковані позивачем після смерті ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Штукар Веселинівського району Миколаївської області, право власності якого було посвідчено Державним актом на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2, виданим Ставківською сільською радою Веселинівського району Миколаївської області 2 січня 2001 року та зареєстрованим в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 21. При цьому, позивач суду пояснила, що її покійний батько ОСОБА_5 був членом КСП Надія та йому було передано у власність 4 земельні ділянки загальною площею 6,43 га., розташовані в межах території Ставківської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області, але при видачі Державного акта було припущено помилку в написанні його прізвища, замість правильного ОСОБА_5, було зазначено ОСОБА_5.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_3, в судовому засіданні суду пояснила, що не заперечує щодо задоволення позовної заяви, оскільки вона відмовилася від прийняття спадщини в установлений законом строк, про що подала нотаріусу відповідну заяву.

Представник відповідача Ставківської сільської ради Веселинівського району в судове засідання не зявився, але до суду надійшла заява про визнання позову та розгляд справи у відсутність представника.

Заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та з урахуванням наданих доказів, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Штукар Веселинівського району Миколаївської області помер батько позивача ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_7, виданим 22 липня 2013 р. Ставківською сільською радою Веселинівського району Миколаївської області - (а.с. 8). Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина, до складу якої, зокрема, увійшло право власності на 4 земельні ділянки загальною площею 6,43 га., надані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані в межах території Ставківської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області, право власності на які було посвідчено Державним актом на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2, виданим 02 січня 2001 року Ставківською сільською радою Веселинівського району Миколаївської області, зареєстрованим в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 21. - (а.с. 20). За життя ОСОБА_5 заповіту не склав, а тому у відповідності зі ст. ст. 1223 та 1261 ЦК України право на спадкування за законом у першу чергу одержала позивачка, як дочка спадкодавця, та його дружина ОСОБА_3. Провівши поховання ОСОБА_5, обоє спадкоємців у встановлений ст. 1270 ЦК України звернулися до Веселинівської державної нотаріальної контори, позивачка подала заяву про прийняття спадщини, а ОСОБА_3 подала заяву про відмову від прийняття спадщини. На підставі поданих заяв та наданих документів державним нотаріусом 17 січня 2014 року було заведено Спадкову справу № 3/2014. Після витоку шестимісячного строку з дня відкриття спадщини позивачка звернулася до Державного нотаріуса Веселинівської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом.

Однак нотаріусом 09.12.2014 р. за вих. № 1376/01-16 було надано розяснення про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в зв'язку з наявністю в Державному акті підчистки у прізвищі спадкодавця - (а.с. - 10).

У звязку з цим позивачка ОСОБА_1 звернулася до відділу Держземагенства у Веселинівському районі Миколаївської області, де було надано письмову інформацію за № 31-28-0.4-1048/2-15 від 09.04.2015 року, де зазначено, що ОСОБА_5 значиться в Списку осіб, які мають право на земельну частку (пай), що додається до державного акта на право колективної власності на землю за № 7. Також було вказано, що в подальшому на підставі рішення Ставківської сільської ради від 04 липня 2000 року №8 ОСОБА_5 було видано Державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2 від 02 січня 2001 року, в якому його прізвище помилково було зазначено "ОСОБА_5" замість правильного "ОСОБА_5". - (а.с.19) Відповідно до архівного примірника Державного акта, який зберігається у відділі Держземагенства, виправлення до Державного акта не вносилося, що підтверджується копією цього примірника. - (а.с. 20)

Таким чином, в позасудовому порядку позивачка позбавлена можливості оформити своє право власності на успадковане майно.

Відповідно до ст.16 ЦК України одним із способів захисту порушеного права чи інтересу може бути визнання права.

Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкодавцеві з часу відкриття спадщини.

Крім того, ст.1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Оскільки позивачка прийняла спадщину в установлений ст.1270 ЦК України строк, то спадщина належить їй з часу її відкриття.

Згідно зі ст. 1225 ЦК України та ст.131 ЗК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Таким чином, виходячи з викладеного, враховуючи, що позивачка прийняли спадщину в установленому законом порядку, і що її право на спадщину ніким не оспорюється, то суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 6, 10, 11, 58, 59, 60, 208, 209, 212, 213, 214, 215, 218, 222 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Ставківської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_3, - про визнання права власності у порядку спадкування - задовольнити повністю.

Визнати у порядку спадкування за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, право власності на земельні ділянки площами 5,3284 га. кадастровий номер НОМЕР_3, 0,5017 га. кадастровий номер НОМЕР_4, 0,4446 га. кадастровий номер НОМЕР_5, 0,1600 га. кадастровий номер НОМЕР_6, загальною площею 6,4347 га., надані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані в межах території Ставківської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області, успадковані нею після смерті ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Штукар Веселинівського району Миколаївської області, право власності якого було посвідчено Державним актом на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2, виданим Ставківською сільською радою Веселинівського району Миколаївської області 2 січня 2001 року та зареєстрованим в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 21.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Веселинівський районний суд шляхом подачі протягом 10 днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги до апеляційного суду Миколаївської області, а особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, - протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Веселинівського районного

суду Миколаївської області Л.О. Орленко