АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 538/353/15-ц Номер провадження 22-ц/786/1496/15Головуючий у 1-й інстанції Сегет Я. С. Доповідач ап. інст. Абрамов П. С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Абрамова П.С.

Суддів : Карпушина Г.Л. , Хіль Л.М.

При секретарі: Коротун І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Лохвицького районного суду Полтавської області від 31 березня 2015 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на дитину, -

ВСТАНОВИЛА :

В лютому 2015 року ОСОБА_2 звернулась до суду з зазначеним позовом, прохаючи стягнути з відповідача одноразово оплачені нею кошти за навчання сина ОСОБА_4 в розмірі 4500 грн. за 2014-2015 навчальний рік, а в подальшому стягувати з ОСОБА_3 на її користь щомісячно по 900 грн., але не менше 450 грн. щомісячно по липень 2018 року на додаткові витрати на дитину сина ОСОБА_4, який навчається на денному відділі учбового закладу та стягнути з відповідача всі судові витрати по справі.

Рішенням Лохвицького районного суду Полтавської області від 31 березня 2015 року в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 прохає рішення суду скасувати, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, зокрема ст. ст. 141, 185 СК України та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та оскаржуваної частини, колегія суддів приходить до висновку про її відхилення.

Відповідно до ст. 141 СК мати, батько мають рівні права та обов»язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Згідно з ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов»язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено місцевим судом, сторони перебували у шлюбі з 31.08.1996р. по 15.06.1999 року (а.с. 3). Від шлюбу мають сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, який на даний час мешкає разом з позивачкою ( а. с. 62 ).

Згідно постанови Лохвицького районного суду від 19.09.1998р. із відповідача на користь позивачки на утримання сина були стягнуті аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів ( а. с. 96 ).

ОСОБА_5 являється студентом 1 курсу денної форми навчання Пирятинської філії Європейського університету І-ІІ рівня акредитації по спеціальності " Обслуговування комп'ютерних систем і мереж " і щорічна вартість його навчання складає 5700 грн., а вартість проживання в гуртожитку під час навчання - 3300 грн. ( а. с. 4 ).

Судом також встановлено, що згідно довідки Лубенської ОДПІ Головного управління Міндоходів у Полтавській області № 152/Д/16-18-17-01-02 від 10.02.2015р. ОСОБА_2 є приватним підприємцем і сума задекларованого доходу за 2014р. склала 900080 грн. ( а. с. 4 ).

Відповідно до довідки ПАТ " Склоприлад " № 428 від 11.03.2015р. ОСОБА_5 працює в цьому товаристві на посаді експедитора і його нарахована зарплата за останні шість місяців становить 8895,91 грн. ( а. с. 70 ).

Судом також встановлено, що на даний час бухгалтерією ПАТ «Склоприлад» із відповідача в рахунок сплати аліментів та її заборгованості стягується ? частки його заробітної плати.

Встановивши дані обставини, вірно застосувавши норми ст. 185 СК України, місцевий суд прийшов до вірних висновків щодо відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, оскільки ОСОБА_3 з урахуванням прожиткового мінімуму, не має можливості сплачувати додаткові витрати на дитину.

Ні в суді першої інстанції, ні в ході апеляційного розгляду справи апелянтом жодних доказів про те, що відповідач має інші доходи, має можливість сплачувати додаткові витрати на дитину, не надано.

Колегія суддів погоджується з висновками місцевого суду, що вимога позивачки вимагати участі відповідача у додаткових витратах на дитину, спричинені оплатним навчанням сина не можна визнати такими, що викликані особливими обставинами в розумінні ст. 185 СК України, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині не беруться колегією суддів до уваги.

Вірними є висновки місцевого суду і в частині того, що норми ст. 185 СК поширюються лише на неповнолітніх. Місцевим судом вірно зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 виповниться 18 років, а тому вимога позивачки про стягнення таких витрат на весь період навчання сина по липень 2018 року суперечать вимогам ст. 185 СК України. Доводи апеляційної скарги щодо невірного застосування місцевим судом норм ст. 185 СК України є безпідставними та необґрунтованими.

Окрім того, позивачка не позбавлена можливості звернутися до суду з позовом в порядку ст. 199 СК України по досягненню дитиною повноліття.

Доводи апеляційної скарги висновків місцевого суду не спростували.

Керуючись ст. 303, ч.1 п1. ст. 307, 308, 315, 317 ,319 ЦПК України колегія суддів, -

У Х ВА Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Лохвицького районного суду Полтавської області від 31 березня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти діб до Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Судді : (підписи)

З оригіналом згідно: