Справа № 307/1429/15-ц
Провадження № 2/307/964/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2015 року Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого

судді Гримут В.І.

при секретарі Тиводар В.І.

з участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Тячів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Тячівський РВ ГУ ДМС України в Закарпатської області про визнання особи такою, що втратила право на проживання та зняття з реєстраційного обліку,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд з позовною заявою про визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право на проживання у будинку АДРЕСА_1 та зняття її з реєстраційного обліку. Посилається на те, що згідно договору дарування від 22.08.2005 р. укладеного між ним та його матір'ю ОСОБА_3 йому належить ? частини житлового будинку з господарськими спорудами. На іншу частину будинку він поки що право власності не оформив, але прийняв спадщину, так як став інвалідом ще за життя батьків. У цьому будинку було зареєстровано право на проживання відповідачки ОСОБА_2, з якою в липні 2007 року вони розірвали шлюб. Після цього відповідачка переїхала до своєї матері в с. Снідавка і більше в Солотвино не поверталася. Протягом 2007-2015 років вона не проживала у належному йому будинку та не брала участі в його утриманні. Наявність реєстрації ОСОБА_2 в його будинку перешкоджає йому вільно розпоряджатися своїм майном та в отриманні субсидії. Також йому додому надсилають повідомлення з кредитних установ, яким заборгувала відповідачка по взятим після розірвання шлюбу кредитам, що може мати юридичні наслідки у формі можливого арешту майна по місцю її реєстрації.

Відповідачка ОСОБА_2 та представник Тячівського РВ ГУ ДМС України Закарпатської області у судове засідання не з'явилися та не повідомили суду прични неявки. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Розглянувши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити виходячи з наступного. Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Статтями 319, 321, 391 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Під час розгляду справи суд встановив, що позивачу на праві приватної власності належить ? частини будинку АДРЕСА_1, що підтверджується договором дарування ? частини житлового будинку від 22.08.2005 р. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання правочину недійсним та припинення правовідношення. Шлюб між сторонами було розірвано 16.07.2007 р., що стверджується рішенням Тячівського районного суду та свідоцтвом про розірвання шлюбу. Відповідно до довідок Солотвинської селищної ради № 742 та № 743 від 20.04.2015 р. у будинку АДРЕСА_1 проживають ОСОБА_4, 1969 р.н., ОСОБА_5, 1985 р.н., ОСОБА_6, 2004 р.н., ОСОБА_7, 2006 р.н., ОСОБА_8, 2009 р.н., ОСОБА_9, 2011 р.н., ОСОБА_10, 2013 р.н., однак ОСОБА_2, 1972 р.н., у вищевказаному будинку не проживає.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Реєстрація відповідачки у будинку який належить ОСОБА_2 є перешкодою йому для користування і розпоряджання своєю власністю на свій розсуд. Таке становище порушує його конституційні права.

Відповідачка не з'явилася в судове засідання та не надала ніяких доказів неможливості проживання у будинку через неналежну поведінку позивача, або про свою відсутність з поважних причин.

Тому, керуючись ст.ст. 209, 213-215 ЦПК України, ст.ст. 16, 391, 405 ЦК України суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю. Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право на користування житлом у будинку АДРЕСА_1, Тячівського району Закарпатської області та зобов'язати Тячівський РВ ГУ ДМС України Закарпатської області зняти її з реєстраційного обліку в цьому будинку.

Стягнути з ОСОБА_2 до спеціального фонду Державного бюджету України двісті сорок три гривні 60 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Головуючий: Гримут В.І.