04 червня 2015 року Ленінський районний суд міста Харкова в складі:
головуючого судді Бородіної О.В.
при секретарі Алімурадовій Т.Я.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -
Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, укладений 08.11.2003 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, посилаючись на те, що подальше існування сім'ї неможливе.
У судове засідання з'явилася позивачка, вказавши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала.
Відповідач у судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку, судове повідомлення не отримав.
Суд вважає, що у даному випадку можливий заочний розгляд справи згідно з вимогами ст.ст. 224, 225 ЦПК України, оскільки позивач не заперечує проти цього, а в матеріалах справи достатньо доказів.
Судом встановлено, що 08 листопада 2003 року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Ленінського районного управління юстиції м. Харкова, про що зроблено актовий запис № 487, свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1. Від даного шлюбу сторони по справі мають доньку, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Зі слів позивачки, після укладення шлюбу сторони по справі зрозуміли, що мають різні характери та різні погляди на сімейне життя. Вони тривалий час намагалися зберегти сім'ю, але все ж таки переконалися, що є зовсім різними людьми і тому, вирішили, в їх спільних інтересах та інтересах їх доньки, розірвати шлюб. також, між подружжям було досягнуто згоди, що спільна донька, ОСОБА_3, після розірвання шлюбу буде проживати разом із позивачкою.
У силу п. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду.
У відповідності зі ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне сімейне життя чоловіка й жінки суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення.
Згідно зі ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що подружжя не проживає однією сім'єю, шлюбних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, спору щодо місця проживання доньки немає, у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 130, 174, 209, 212, 214, 215, 224, 225, 226 ЦПК України, ст.ст.105, 109, 110, 112 Сімейного кодексу України, суд, -
Шлюб, зареєстрований 08 листопада 2003 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Ленінського районного управління юстиції м. Харкова, актовий запис № 487, свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1, укладений між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, розірвати.
Після розірвання шлюбу прізвище позивачки - «ОСОБА_1».
Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Харківської області через Ленінський районний суд м. Харкова протягом десяти днів.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: О.В. Бородіна