УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 липня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Червинської М.Є.,

суддів: Коротуна В.М., Мазур Л.М.,

Парінової І.К, Писаної Т.О.,

розглянувши в судовому засіданні справу за скаргою ОСОБА_3 на дії державного виконавця Другого міського відділу державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції за касаційною скаргою Другого міського відділу державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції на ухвалу апеляційного суду Хмельницької області від 12 березня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця, посилаючись на те, що 4 грудня 2014 року державним виконавцем Другого міського відділу ДВС Хмельницького міськрайонного управління юстиції Гончарук З.П. прийнято постанову про накладення арешту на майно та оголошено заборону його відчуження в порядку виконання рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 вересня 2013 року про стягнення з нього на користь ОСОБА_5 аліментів на утримання малолітньої - ОСОБА_6, в розмірі 500 грн щомісячно. Заборгованості немає, оскільки аліменти сплачувалися ним не щомісячно, проте в повному розмірі, за домовленістю з матір'ю дитини. Тому просив визнати дії державного виконавця щодо накладення арешту незаконними, постанову від 4 грудня 2014 року про накладення арешті скасувати.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 6 лютого 2015 року в задоволенні скарги ОСОБА_3 відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 12 березня 2015 року ухвалу суду першої інстанції скасовано в частині відмови у скасуванні постанови державного виконавця та в цій частині постановлено нову ухвалу. Визнано неправомірною та скасовано постанову державного виконавця Другого міського відділу державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції Гончарук З.П. від 4 грудня 2014 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. У решті ухвалу суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі Другий міський відділ державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції просить скасувати ухвалу апеляційного суду, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, та залишити в силі ухвалу суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Суд першої інстанції відмовляючи в задоволенні скарги, виходив із того, що дії державного виконавця при накладенні арешту на майно боржника, є законними.

Апеляційний суд, скасовуючи ухвалу суду першої інстанції в частині відмови у скасуванні постанови державного виконавця, та в цій частині постановляючи нову ухвалу, виходив із того, що розмір заборгованості боржника по сплаті аліментів неспівмірний з вартістю арештованого майна.

Проте з такими висновками апеляційного суду погодитись не можна.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦПК України Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Судом установлено, що на виконанні Другого відділу ДВС Хмельницького міськрайонного правління юстиції перебуває виконавчий лист від 23 вересня 2013 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 аліментів на утримання малолітньої дитини - ОСОБА_6, в розмірі 500 грн щомісячно. У зазначеному виконавчому провадженні заявник є боржником.

4 грудня 2014 року державним виконавцем Гончарук З.П. винесено постанову про накладення арешту на майно боржника та оголошення заборони його відчуження у зв'язку з наявною заборгованістю по сплаті аліментів.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

За таких підстав, суд першої інстанції установивши, що відповідач не виконує належним чином судове рішення про стягнення з нього аліментів на утримання малолітньої доньки, допускає заборгованість зі сплати щомісячних платежів, дійшов обґрунтованого висновку про те, що підстави для задоволення скарги ОСОБА_3 щодо визнання неправомірними дій державного виконавця та скасування постанови про накладення арешту на належне боржнику майно відсутні, оскільки при винесенні постанови про арешт майна боржника і оголошення заборони на його відчуження, державний виконавець діяв відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження», які спрямовані на реальне забезпечення виконання судового рішення.

Відповідно до ст. 339 ЦПК України встановивши, що апеляційним судом скасовано судове рішення, ухвалене згідно із законом, суд касаційної інстанції скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції.

За таких обставин ухвалене у справі судом апеляційної інстанції судове рішення підлягає скасуванню, як таке, що постановлене з порушенням норм процесуального права, із залишенням в силі судового рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 339 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Другого міського відділу державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції задовольнити.

Ухвалу апеляційного суду Хмельницької області від 12 березня 2015 року скасувати, ухвалу Хмельницького міськрайонного суду від 6 лютого 2015 року залишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.Є. Червинська
Судді:В.М. Коротун
Л.М. Мазур
І.К. Парінова
Т.О. Писана