Справа № 909/887/2012
Провадження № 22-ц/779/1286/2015
Головуючий у 1 інстанції Калинюк О.П.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2015 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючої Беркій О.Ю.

суддів: Мелінишин Г.П., Пнівчук О.В.

секретаря Бойчука Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ПАТ КБ «ПриватБанк», третя особа без самостійних вимог ОСОБА_2, про визнання договору поруки припиненим, за апеляційною скаргою ПАТ КБ «ПриватБанк» на рішення Коломийського міськрайонного суду від 12 травня 2015 року, -

в с т а н о в и л а :

20.02.2012 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором №IFA5AE00000135 від 21.02.2007 року в розмірі 9 072.64 доларів США, що еквівалентно 72 399.67 грн. та судових витрат.

03.07.2013 року ОСОБА_3 звернувся в суд із зустрічним позовом до ПАТ КБ «ПриватБанк», третя особа без самостійних вимог ОСОБА_2 про визнання договору поруки припиненим.

Ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 24 квітня 2015 року первісний позов ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором № IFA5AE00000135 від 21.02.2007 року залишено без розгляду.

Ухвалою апеляційного суду Івано-Франківської області від 9 червня 2015 року апеляційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено, ухвалу суду від 24 квітня 2015 року скасовано, а справу направлено в суд першої інстанції для продовження розгляду.

Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 12.05.2015 року позов задоволено.

Визнано договір поруки № IFA5AE00000135/1 від 21.02.2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк»(кредитором), в особі керуючого Коломийського відділення № 2 Івано-Франківської філії «ПриватБанк» ОСОБА_4 та ОСОБА_3 (поручителем) з метою забезпечення виконання позичальником ОСОБА_2 своїх зобовязань перед кредитором за кредитним договором № IFA5AE00000135 від 21.02.2007 року припиненим.

Не погоджуючись із рішенням суду, ПАТ КБ «ПриватБанк» подало апеляційну скаргу в якій посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що спосіб захисту, як визнання в судовому порядку договору поруки припиненим у разі зміни зобовязання без згоди поручителя, законодавством не передбачено.

Не передбачено такого способу захисту й в укладеному між сторонами договорі поруки.

Вказує, що договором поруки сторони обумовили, що договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до повного виконання зобовязань по кредитному договору.

Пунктом 12 договору визначено, що порука за цим договором припиняється після закінчення 5 років з дня настання терміну повернення кредиту за кредитним договором.

А тому судом першої інстанції невірно було застосовано ст. 559 ЦК України.

У звязку з наведеним, просить оскаржуване рішення скасувати та відмовити в задоволенні зустрічних позовних вимогах ОСОБА_3

В засіданні апеляційного суду представник ПАТ КБ «ПриватБанк» - ОСОБА_5 апеляційну скаргу підтримала по вищенаведених мотивах.

Представник ОСОБА_3 ОСОБА_6 апеляційну скаргу заперечив, посилаючись на її безпідставність.

ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, хоча про час та місце судового розгляду належним чином повідомлявся.

Вислухавши доповідача, пояснення сторін, перевіривши письмові матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги з наступних підстав.

Судом встановлено, що 21.02.2007 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк», та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №IFA5AE00000135 від 21.02.2007 року у вигляді не поновлюваної кредитної лінії, відповідно до якого цей банк надав ОСОБА_2 кредит в розмірі 26 828,24 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлені договором.

Кінцевий термін погашення заборгованості за кредитом 21.02.2014 року.

На забезпечення виконання умов цього договору, банк цього ж дня уклав із ОСОБА_3 договір поруки.

Предявляючи позов до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення в солідарному порядку заборгованості за кредитним договором в сумі 9 072, 64 долари США, ПАТ КБ «ПриватБанк» посилався на те, що боржник належним чином не виконує умови кредитного договору, внаслідок чого утворилася заборгованість.

Звертаючись до суду із зустрічним позовом про припинення поруки ОСОБА_3 посилався на те, що банк у порушення умов договору поруки в односторонньому порядку змінив відсоткову ставку за кредитним договором у бік її збільшення, при цьому банк йому жодних повідомлень про зміну процентної ставки не надсилав.

Статтею 553 ЦК України встановлено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку.

У разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя (ч. 1 ст. 554 ЦК України).

Отже, порука є спеціальним додатковим заходом майнового характеру, спрямованим на забезпечення виконання основного зобовязання.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 553 ЦК України обсяг зобовязань поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобовязань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель.

Відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобовязання, а також у разі зміни зобовязання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Зі змісту вказаної норми вбачається, що до припинення поруки призводять такі зміни умов основного зобовязання без згоди поручителя, які призвели до збільшення обсягу відповідальності останнього.

Таке збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобовязання виникає в разі: збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом; установлення нових умов щодо порядку зміни процентної ставки в бік збільшення; розширення змісту основного зобовязання щодо дострокового повернення кредиту та плати за користування ним; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами; установлення (збільшення) розміру неустойки тощо.

Згідно з розясненнями, вказаними в п.22 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», відповідно до частини першої статті 559 ЦК припинення договору поруки повязується зі зміною забезпеченого зобовязання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови збільшення обсягу відповідальності поручителя. При цьому обсяг зобовязання поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель. Проте, якщо в договорі поруки передбачено, зокрема, можливість зміни розміру процентів за основним зобов'язанням і строків їх виплати, тощо без додаткового повідомлення поручителя та укладення окремої угоди, то ця умова договору стала результатом домовленості сторін (банку і поручителя), а, отже, поручитель дав згоду на зміну основного зобовязання. Якщо в договорі поруки такі умови сторонами не узгоджені, а з обставин справи не вбачається інформованості поручителя і його згоди на збільшення розміру його відповідальності, то відповідно до положень частини першої статті 559 ЦК порука припиняється у разі зміни основного зобовязання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. У цьому випадку поручитель має право на предявлення позову про визнання договору поруки припиненим.

Згідно з пунктом 1 договору поруки, поручитель зобовязався відповідати перед кредитором за виконання ОСОБА_2 зобовязань за кредитним договором по поверненню кредиту, наданого у вигляді не відновлюваної лінії, в сумі 18 893,74 доларів США у строк до 21.02.2014 року включно, сплаті відсотків за користування кредитом у розмірі 1,00 % відсотка за місяць в період з «20» по «25» число кожного місяця, щомісячного надання грошових коштів (щомісячний платіж) у період сплати у сумі 361,67 доларів США для погашення заборгованості за кредитним договором, яка включає заборгованість за кредитом, відсотками, комісією, сплаті відсотків за користування кредитом, при порушенні позичальником зобовязань по погашенню кредиту у розмірі 2,09% відсотків за місяць від суми залишку непогашеної заборгованості за кредитом.

Поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобовязань за кредитним договором в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, відсотків за користування кредитом, комісій, винагород, пені та інших, відшкодування збитків (п.2 договору).

Відповідно до п. 13 договору поруки, зміни і доповнення до цього договору вносяться тільки за згодою сторін в письмовому вигляді шляхом укладення відповідної додаткової угоди.

Встановлено, що з 24 березня 2009 року за порушення зобовязань за кредитом, банком здійснено нарахування відсотків за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць від суми непогашеної заборгованості в розмірі 26%.

Відповідно до висновку судово-економічної експертизи №10/03-15 від 10.03.2015 року, проведеної ТзОВ аудиторською фірмою «Вест-Аудит» вбачається, що за рахунок використання збільшеної відсоткової ставки за користування кредитом при порушенні позичальником зобовязань при погашенні кредиту із 2,09 % на місяць (25,08 % на рік) до 26% відсотків на рік при розрахунку заборгованості за договором №ІFА5АЕ00000135 від 21.02.2007 року, укладеного між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2, станом на 28.12.2011 року, банком було збільшено обсяг відповідальності поручителя ОСОБА_3

В той же час, банком не надано суду доказів повідомлення поручителя про збільшення банком відсоткової ставки.

Із досліджених судом доказів не вбачається жодної поінформованості позивача ОСОБА_3 як поручителя про здійснення кредитором зміни зобовязання щодо збільшення процентної ставки, а отже, збільшення обсягу відповідальності поручителя.

Таким чином, дії банку щодо підвищення в односторонньому порядку відсоткової ставки за кредитним договором не відповідають умов договору поруки та призвели до збільшення обсягу відповідальності поручителя.

У звязку з цим, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про визнання договору поруки припиненим на підставі ч.1 ст.559 ЦК України.

Не заслуговують на увагу доводи апелянта про те, що законодавством не передбачено такого способу захисту, як визнання в судовому порядку договору поруки припиненим у разі зміни зобовязання без згоди поручителя, оскільки відповідно до положень ч.1 статті 559 ЦК поручитель має право на предявлення позову про визнання договору поруки припиненим і таке право підлягає захисту судом на підставі п.1 ч.2 ст. 16 ЦК України.

Рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги правильності висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк» відхилити.

Рішення Коломийського міськрайонного суду від 12 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з часу проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з часу набрання законної сили.

Головуюча О.Ю. Беркій

Судді: Г.П. Мелінишин

ОСОБА_7