АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий у 1 інстанції: Волошин В.О.
№ 22-ц/796/7530/2015 Доповідач: Шебуєва В.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2015 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва

в складі: головуючого-судді Шебуєвої В.А.,

суддів Крижанівської Г.В., Оніщука М.І.,

при секретарі Шпируку О.В.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1, яка діє на підставі договору про надання правової допомоги від імені та в інтересах ОСОБА_2, на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 12 грудня 2014 року про задоволення подання старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві Бучка Віталія Васильовича про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до виконання зобов'язань за виданим 01 квітня 2014 року Шевченківським районним судом виконавчим листом про стягнення з нього на користь ОСОБА_4 боргу в сумі 976 834 грн. 78 коп.,-

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 12 грудня 2014 року задоволено подання старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві Бучка В.В. про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України.

Тимчасово обмежено ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до виконання зобов'язань за виданим 01 квітня 2014 року Шевченківським районним судом виконавчим листом про стягнення з нього на користь ОСОБА_4 боргу в сумі 976 834 грн. 78 коп.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 просить вказану ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні подання старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві Бучка В.В. про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України. Посилається на те, що ухвала суду першої інстанції була постановлена з порушенням норм процесуального права. Звертає увагу на те, що державним виконавцем не було доведено ухилення ОСОБА_2 від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням суду, а також не було обґрунтовано необхідність застосування додаткового впливу з метою забезпечення належного виконання боржником рішення суду у вигляді тимчасового обмеження виїзду за межі України.

В апеляційній інстанції представник ОСОБА_2 підтримав апеляційну скаргу та просить її задовольнити.

Представник стягувача ОСОБА_4 просить відхилити подану апеляційну скаргу, а судове рішення суду залишити без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.

В судове засідання державний виконавець Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м.Києві не з'явився, повідомлений про місце і час розгляду справи, а тому судова колегія дійшла висновку про можливість слухання справи у його відсутність.

Вислухавши пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 06 грудня 2013 року було стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 973 393 грн. 78 коп., судові витрати у вигляді судового збору в сумі 3441 грн., а всього 976 834 грн. 78 коп.

На виконання вказаного рішення суду, 01 квітня 2014 року Шевченківським районним судом було видано виконавчий лист, який пред'явлений до виконання до Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві (а. с. 4-5).

24 вересня 2014 року старшим державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві Бучком В.В. було винесено постанову про відкриття провадження виконавчого провадження (а. с. 8).

Постановою старшого державного виконавця Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві Бучка В.В. від 16 жовтня 2014 року було накладено арешт на все майно, яке належить ОСОБА_2 та заборонено здійснювати його відчуження (а. с. 17).

09 грудня 2014 року старший державний виконавець Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві Бучко В.В. звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до виконання зобов'язань за виданим 01 квітня 2014 року Шевченківським районним судом виконавчим листом про стягнення з нього на користь ОСОБА_4 боргу в сумі 976 834 грн. 78 коп.

Задовольняючи подання старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві Бучка В.В., суд виходив з того, що державним виконавцем здійснювались усі ймовірні заходи впливу, направлені на належне виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням суду, однак боржник ухиляється від виконання судового рішення.

Колегія суддів з таким висновком суду погоджується.

Відповідно до ч. 1 ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Відповідно до п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Відповідно до п. 2, 5 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, або громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у тому випадку, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань.

При цьому, під ухиленням від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням слід розуміти такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею таких обов'язків.

Як вбачається з матеріалів справи, державним виконавцем здійснювались усі заходи впливу, направлені на належне виконання покладених на боржника рішенням суду зобов'язань. Державним виконавцем самостійно та за участю представника стягувача здійснювалися виходи за відомою адресою проживання боржника ОСОБА_2 для вручення вимоги надати відомості про доході та майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, а також з метою опису та арешту майна. Державним виконавцем вжиті заходи щодо розшуку майна боржника ОСОБА_2 та встановлено, що належне останньому нерухоме майно перебуває в іпотеці. Також державним виконавцем встановлено, що боржнику належить на праві власності транспортний засіб «HYUNDAI TUCSON» 2011 року випуску, постановою від 24 жовтня 2014 року оголошений його розшук.

В суді апеляційної інстанції представник апелянта наголошував на тому, що боржник ОСОБА_2 працює та виручка підприємства повністю залежить від його закордонних поїздок.

Колегія суддів відхиляє дані доводи представника апелянта, оскільки будучи обізнаним про обов'язок виконання судового рішення, наявність виконавчого провадження в ВДВС Шевченківського районного управління юстиції у м.Києві з жовтня 2014 року, боржник ОСОБА_2 не здійснив до цього часу жодного платежу на користь стягувача ОСОБА_4, не надав державному виконавцю можливості вчинити дії щодо опису та можливої реалізації майна в рахунок погашення боргу, що розцінюється як свідоме невиконання обов'язку виконати рішення суду.

Статтею 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Разом з тим, ст. 124 Конституції України передбачено обов'язкове виконання рішення суду. Частиною 4 ст. 313 ЦК України передбачено можливість обмеження фізичної особи у здійсненні права на пресування у випадках, встановлених законом.

Колегія суддів не убачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції, а тому апеляційна скарга представника боржника ОСОБА_2 підлягає відхиленню.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 312, 313-315 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, яка діє на підставі договору про надання правової допомоги від імені та в інтересах ОСОБА_2, відхилити, а ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 12 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді