Справа № 206/2161/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2015 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Малихіної В.В.,

при секретареві Сєдовій А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - відділ Дніпропетровської виконавчої служби Дніпропетровського районного управління юстиції про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

29 квітня 2015 року до суду надійшла вказана позовна заява.

В обґрунтування своїх позовних вимог з урахуванням останніх уточнень, позивач посилається на те, що з відповідача на її користь на утримання їхнього сина стягнути аліменти у розмірі ? частини всіх видів заробітку, щомісячно до досягнення сином повноліття. Відповідач працевлаштований та тривалий час аліменти не сплачував, в зв'язку з чим із відповідача до 21 серпня 2012 року аліменти стягувалися з урахуванням заборгованості, до 18 років відрахування йшли в такому же порядку від мінімальної заробітної плати, розмір яких, складає 253 гривень, дитина має захворювання двосторонньої диспалазії обох тазостегнових суглобів, пертеса лівого тазостегнового суглобу, відповідач коштів на ліки для сина не надає та не надає матеріальну допомогу на утримання та виховання дитини, чим ставить позивача та дитину у скрутне матеріальне становище. Вказані обставини стали причиною звернення позивача до суду з вказаним позовом, в якому вона просить суд стягнути аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі у розмірі 1000 гривень до досягнення дитиною 23 років, щомісячно, починаючи стягувати аліменти з березня 2015 року (а.с.48-52).

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача та відповідач у судовому засіданні позов визнали частково, а саме в частині стягнення аліментів у розмірі 1/6 частини заробітку від усіх видів доходів починаючи з травня 2015 року, посилаючись на обставини викладені в запереченнях на позов (а.с.62-66).

Третя особа - відділ Дніпропетровської виконавчої служби Дніпропетровського районного управління юстиції у судове засіданні не з'явилися були повідомленні належним чином.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Вказані вище спірні правовідносини регулюються Сімейним кодексом України.

В силу ст. 180, ч. 3 ст. 181, ст. 182, ч. 2 ст. 183, ч. 1 ст. 184, ч. 1 ст. 191 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Так, в судовому засіданні встановлено, що відповідач є батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.61).

24 травня 2003 року ОСОБА_4 та ОСОБА_1 уклали шлюб, після чого прізвища позивача змінилося на «ОСОБА_1», про що свідчить свідоцтво про одруження (а.с.26 на звороті).

27 квітня 1999 року Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області було видано виконавчий лист про стягнення з відповідача на користь позивача у розмірі ? частини зі всіх видів заробітку щомісячно, але не менше ? неоподаткованих мінімуму доходів громадян на одну дитину на утримання їхнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.29-30).

На підставі виконавчого листа Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 27 квітня 1999 року, 14 вересня 2012 року державним виконавцем Дніпропетровського районного управління юстиції було відкрито виконавче провадження № 34305939 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти в розмірі ? частини всіх видів заробітку щомісяця до досягнення дитиною повноліття (а.с.27).

31 березня 2014 року ОСОБА_7 та ОСОБА_1 уклали шлюб, після чого прізвища позивача змінилося на «ОСОБА_1», про що свідчить свідоцтво про одруження (а.с.26).

Згідно з довідки Тавричеського Національного Університету імені В.І. Вернадського (а.с.40) ОСОБА_3, навчається з 1 вересня 2014 року на денній формі навчання за кошти державного бюджету.

Термін закінчення навчання - 30 червня 2018 року.

Відповідно до ч.1 ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

У судовому засіданні представник позивача заявив, що позивачка працює Приватним Підприємцем та отримує офіційну заробітну плату, але загальний розмір її не відомо.

У судовому засіданні відповідач також зазначив, що він офіційно працює на Кондитерській фабриці «Квітень» - водієм та отримує офіційну заробітну плату, про що свідчить довідка про нарахування йому заробітної плати та утриманні від нею податків та аліментів (а.с.70).

Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, суд приймає до уваги вимоги ст. 182 СК України та дійсні обставини справи, зокрема, матеріальне становище позивача, який працює та отримує заробітну плату, матеріальне становище відповідача, який також працевлаштований та отримує стабільно заробітну плату.

Разом з тим, визначаючи розмір аліментів, суд бере до уваги те, що позивачка працює та отримує стабільний дохід, тому вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 650,00 гривень, який дорівнює більше 1/3 розміру встановленого прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, оскільки обов'язок по утриманню дітей покладається в рівній мірі на обох батьків, також судом враховано що у відповідача є на утриманні неповнолітня донька ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_4 року та матір інвалід третьої групи (а.с.78-83).

Посилання позивача та відповідача в позовній заяві та в заперечення на позов на скрутне становище, суд не приймає до уваги, оскільки вони не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

В силу ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Крім того, позивачу було роз'яснено право звернутися до суду з вимогами про стягнення додаткових витрат на утримання дитини, як це передбачено нормами СК України.

В порядку ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір.

Керуючись ст.ст. 4 - 8, 10, 11, 18, 57 - 60, 76, 77, 79, 81, 88, 130, 169, 174, 208, 209, 212 - 215, 218, 224 - 225, 367 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2), ІНФОРМАЦІЯ_3 - аліменти на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 650 гривень щомісячно, починаючи з 29 квітня 2015 року і до досягнення ОСОБА_3 двадцяти трьох років або закінчення ним навчання.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) судовий збір на користь держави у розмірі 243,60 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення через Самарський районний суд м. Дніпропетровська. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддя: В.В. Малихіна