Справа № 265/2451/15-ц
Провадження № 2/265/1309/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

27 травня 2015 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Міхєєва І.М.,

при секретарі Федоровій А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В :

24 квітня 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про визнання його втратившим право користування жилим приміщенням будинку АДРЕСА_1.

В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що вона є власником будинку АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності в порядку спадкування від 14 січня 1998 року, засвідченого державним нотаріусом Четвертої маріупольської державної нотаріальної контори Постнової О.М., реєстр № 24507, зареєстрованого в БТІ м. Маріуполя 27.08.2000 року № 35192273. У вказаному будинку з 08.09.2000 року зареєстрований ОСОБА_2, який в будинку фактично не проживає з жовтня 2003 року, де він проживає, їй невідомо, його особистих речей у квартирі немає, комунальні платежі він не здійснює. Просила позов задовольнити, визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням в будинку АДРЕСА_1.

Позивачка у відкрите судове засідання не з'явилася, надіславши заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала просила визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням в будинку АДРЕСА_1 на підставі ст.405 ЦК України.

Відповідач у судове засідання не з'явився, судова повістка про виклик його до суду була направлена комітету самоорганізації населення - "Азовець", для вручення ОСОБА_2, за правилами ч. 3 ст. 76 ЦПК України. Однак повістка була повернута до суду з поміткою про неможливість її вручення адресату, оскільки останній в будинку АДРЕСА_1 не проживає.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що в будинку АДРЕСА_1 належить на праві власності позивачці по справі ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності в порядку спадкування від 14 січня 1998 року,засвідченого державним нотаріусом Четвертої маріупольської державної нотаріальної контори Постнової О.М., реєстр № 24507, зареєстрованого в БТІ м. Маріуполя 27.08.2000 року № 35192273.

З довідки про склад сім'ї від 31 березня 2015 року виданої головою КСН "Азовець" вбачається, що в будинку АДРЕСА_1 значаться зареєстрованими ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_2.

З акту КСН "Азовець" від 12 травня 2015 року вбачається, що ОСОБА_2, за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрований, але фактично не проживає з жовтня 2003, про що свідчать сусіди.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 156 ЖК України та ст. 405 ЦК України право члена сім'ї власника квартири, який не є її співвласником, на користування цим жилим приміщенням обумовлено наявністю сімейних відносин із власником і спільним із ним проживанням у цьому жилому приміщенні. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником квартири або законом.

У судовому засіданні встановлено, ОСОБА_2 зареєстрований в будинку АДРЕСА_1, який не проживає в зазначеній квартирі понад рік, не використовує зазначене жиле приміщення за його призначенням, не сплачує комунальні платежі, а тому суд вважає, що він може бути визнаний таким, що втратив право користування жилою площею у спірній квартирі.

Аналізуючи вищевикладене суд приходе до висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користуванні у будинку АДРЕСА_1.

Керуючись ст. ст. 88, 213-215 ЦПК України , суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, таким, що втратив право користування жилою площею в будинку АДРЕСА_1.

Заочне рішення може бути переглянуто Орджонікідзевським районним судом міста Маріуполя Донецької області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивачем рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його оголошення.

Суддя І.М. Міхєєва