Справа № 396/41/15-ц
Провадження № 2/396/143/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.06.2015 року Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області

у складі: головуючого - судді Кухарської Н.А.,

за участю секретаря - Стеценко А.О.,

представників прокуратури - Новікової О.В., Самофалової В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Новоукраїнка цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи: Служба у справах дітей Новоукраїнської районної державної адміністрації Кіровоградської області, Служба у справах дітей виконавчого комітету Кіровоградської міської ради про позбавлення батьківських прав, встановлення опіки та призначення опікуна, -

ВСТАНОВИВ:

позивач звернулась до суду з позовом до відповідачів про позбавлення їх батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, встановлення опіки над неповнолітнім та призначення опікуном рідну бабусю ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідачі є батьками неповнолітнього ОСОБА_6 Відповідач ОСОБА_4 є рідною донькою позивачки. Відповідачі розлучилися, 13 грудня 2011 року дочка одружилася вдруге, та неповнолітній ОСОБА_6 почав проживати разом з позивачкою та її чоловіком. З листопада 2012 року відповідачі перестали приймати участь у вихованні свого сина ОСОБА_6, матеріальної допомоги не надають. Всупереч вимогам ст. 150 СК України, відповідачі ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків щодо виховання та утримання дитини, не піклуються про його здоров'я, фізичний та моральний розвиток. У зв»язку з чим, позивач вимушена звернутись до суду з позовом.

Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити з викладених в позові підстав. Одночасно, зазначила, що відповідач ОСОБА_5 - батько онука, - з 2003 року не виконує своїх батьківських обов»язків належним чином, має заборгованість по аліментам та взагалі не цікавиться життям свого сина. Відповідач ОСОБА_4 є її рідною донькою та також повністю не виконує своїх батьківських обов»язків. На даний час онук проживає з нею, оскільки втік від відповідачки із-за того, що, остання, не піклується про нього, не створила належних умов для проживання, харчування, що призвело до погіршення стану здоров»я онука. Вважала, що відповідачі не можуть бути батьками та, останніх, необхідно позбавити батьківських прав, встановивши над онуком опіку, призачивши її опікуном.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала повністю, просила його задовольнити з викладених в ньому підстав. Одночасно пояснила, що позов є обґрунтованим, оскільки відповідачі життям свого сина не цікавляться, належні умови для утримання та йог життя не створили. На даний час неповнолітній проживає зі своєю бабусею в с. Рівне, - позивачем по справі, навчається в місцевій школі та саме позивач на даний час опікується онуком. Відповідач ОСОБА_4 застосовувала до неповнолітнього фізичну силу, неналежним чином його харчувала, що призвело до загострення хвороб хлопчика. Вважала, що є достатньо підстав для позбавлення обох відповідачів батьківських прав відносно їх неповнолітного сина.

Відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні позов не визнала та категорично заперечила щодо позбавлення її батьківських прав, оскільки, син дійсно з жовтня 2014 року почав постійно проживати з бабусею. Так як, це бажання сина, вона на даний час в цьому йому не перешкоджає. До жовтня 2014 року син проживав разом із нею, ходив до школи, був забезпечений необхідним, як для життя, так і для навчання. Вона цікавилась його шкільним життям, допомагала в навчанні, контролювала стан виконання домашніх завдань та в зв»язку з тим, що іноді ОСОБА_6 лінувався робити уроки вона мусила його заставляти, однак, жодного фізичного примусу не застосовувала.

До 2014 року періодично син проживав з бабусею, вона також з чоловіком ОСОБА_9 та малолітньою донькою гостювали у позивачки. Однак, після сварки, остання, вигнала їх з дому та з того часу вони не спілкуються. На даний час вона з родиною проживає в м. Кіровограді в квартирі, яку орендує. Враховуючи свій незадовільний стан здоров»я та прогресуючу хворобу, відвідувати сина в с. Рівне в неї немає змоги. Син змінив номер телефону, в зв»язку з чим вона позбавлена можливості телефонного спілкування з дитиною. Вважала, що причиною наведеному є негативний вплив позивача на сина. Наголосила, що бажає виконувати свої батьківські обов»язки, зможе налагодити стосунки із сином.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не з"явився. Про розгляд справи неодноразово повідомлявся належним чином, зокрема, шляхом направлення телефонограм, які містяться в матеріалах справи. Причини своєї неявки обгрунтував тим, що в судове засідання з"явитися немає можливості, оскільки перебуває та проживає в зоні АТО. Учасником АТО не є, однак, змоги з»явитись немає. В зв»язку з наведеним, суд вважає за можливе розглялнути справу без його участі на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи.

Представник третьої особи - Служби у справах дітей Новоукраїнської районної державної адміністрації в судовому засіданні позов підтримав частково. Просив в частині позбавлення батькіських прав відповідача ОСОБА_4, - відмовити, в зв»язку з необгрунтованістю та безпідставністю, в частині позбавлення батьківських прав відповідача ОСОБА_5 - залишив на розсуд суду. Одночасно пояснив, що позивач дійсно зверталась до Служби у справах дітей із заявою про розгляд питання про доцільність позбавлення батькіських прав її доньку - ОСОБА_4 Службою була зроблена перевірка, зібрані документи та питання було розглянуто комісією За результами розгляду було прийнято рішення про недоцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_4

Представник третьої особи - Служби у справах дітей виконавчого комітету Кіровоградської міської ради в судовому засіданні позов підтримала частково. Просила в частині позбавлення батькіських прав відповідача ОСОБА_5, - задовольнити, оскільки вимоги є обгрунтованими, так як, відповідач дійсно ухиляється від виконання своїх обов»язків, тривалий час не спілкується із сином, має заборгованість по аліментам, взагалі не приймає участі у вихованні дитини, в частині позбавлення батьківських прав відповідача ОСОБА_4 - залишила на розсуд суду. Одночасно пояснила, що Службою було розглянуто питання про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача ОСОБА_5 та прийнято рішення про доцільність, оскільки, відповідач тривалий час не виконує своїх батьківських обов»язків, не опікується його вихованням, матеріально не забезпечує сина, має заборгованість по сплаті аліментів. На засіданні комісії відповідач не був присутнім, хоча про розгляд питання був повідомлений належним чином, що свідчить про байдужість останнього до спору, який на даний час вирішується судом.

Прокурор в судовому засіданні просила позов задовольнити частково. В частині позовних вимог про позбавлення батьківських прав відповідача ОСОБА_5 вважала за необхідне задовольнити, оскільки вимога є обгрунтованою. В частині позбавлення батьківських прав відповідача ОСОБА_4, - заперечувала, оскільки законних, обгрунтованих та достатніх підстав для цього в ході розгляду справи встановлено не було.

Вислухавши пояснення позивача ОСОБА_3, представника позивача, відповідача ОСОБА_4, представників третіх осіб, свідків, неповнолітнього ОСОБА_6, думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню так, як в судовому засіданні встановлено наступні обставини справи та визначено відповідні до них правовідносини.

Згідно копії свідоцтва про народження ОСОБА_6 народився ІНФОРМАЦІЯ_1. Його батьком є ОСОБА_5, матір»ю - ОСОБА_4 (а.с.7).

Статтею 150 СК України та статтею 12 Закону України "Про охорону дитинства", встановлено обов'язки батьків виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до ч. 1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Відповідно до п.п. 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року " Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного та об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Позбавлення батьківських прав є, насамперед, способом захисту прав та інтересів дитини, а тому при вирішенні цього питання має бути виявлений позитивний результат в долі дитини (дітей), який має настати після позбавлення батьків їх прав.

Суд вважає, що в частині позовних вимог про позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 необхідно відмовити за наступних підстав.

Відповідно до довідки Виконавчого комітету Рівнянської сільської ради від 08.12.2014 року, неповнолітній ОСОБА_6 проживає разом з бабусею ОСОБА_3 та дідом ОСОБА_11, знаходиться на їх утриманні (а.с. 22).

З акту обстеження умов проживання сім»ї ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2, умови проживання добрі, будинок обладнаний необхідними меблями, побутовою технікою, в приміщенні чисто, охайно (а.с.11).

Відповідно до акту обстеження сім»ї ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1, сім»я проживає в однокімнатній квартирі з частковими комунальними зручностями. Наявні необхідні меблі, побутова техніка, продукти харчування у достатній кількості. У дитини наявний дитячий одяг, іграшки. Дитина спить у дитячому візочку (а.с.227).

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснила, що вона є сусідкою позивачки. Онук ОСОБА_6 проживає разом із нею з 2013 року. Бабусею створені умовим для проживання онука. Мати ОСОБА_6, - відповідачка по справі, періодично приїжджала ненадовго. Причини відсутності спілкування між позивачкою та відповідачкою їй невідомі. Вона чула іноді сварки між ними, але особисто присутньою не була. Їй відомо, що після того як відповідачка вийшла заміж, новий чоловік ніде не працював, вимагав гроші, в зв»язку з чим, в сім»ї були неприязні стосунки. Одночасно пояснила, що батько хлопчика ОСОБА_5 життям сина не цікавиться та до нього не приїжджає.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні пояснила, що вона є тіткою та сусідкою позивача. Онук ОСОБА_6 хоче проживати з бабусею, оскільки його матір гуляла, пила, погано його харчувала. Наведене їй розповідав сам ОСОБА_6. Вона знає, що відповідачка мала скрутне матеріальне становище, постійно змінювала місце проживання та позивач по справі їй допомагала, передаючи гроші та продукти харчування. Їй відомо, що відбулась сварка між позивачкою та відповідачкою на побутовому грунті, після чого відповідачка перестала приїздити до матері. Одночасно зазначила, що батько хлопчика життям останнього не цікавиться та вона не бачила, щоб останній до нього приїздив.

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні пояснив, що він є сусідом позивача. Він був свідком того як онук дзвонив позивачці та просив забрати його з м. Кіровограда, оскільки він втік здому та перебував в парку. Позивачка їздила за ним до міста, та з того часу ОСОБА_6 проживає з бабусею. Зі слів хлопця мати вела аморальний спосіб життя, вживала спиртні напої, била його та погано харчувала. Йому відомо, що відповідач мала незадовільний стан здоров»я, позивач возила її до лікарні, сплачувала за лікування. Свідком сварок між позивачем та відповідечем він особисто не був, однак, між позивачем та чоловіком відповідчки періодично траплялись сварки на грунті того, що останній не працював та вимагав гроші. Коли відповідачка народила другу дитину, певний період часу проживала з матір»ю, допомагала по господарству. Зауважив, що на даний час ОСОБА_6 проживає з позивачкою, їхати до матері не хоче, а позивач та відповідач не спілкуються між собою та родинні стосунки не підтримують. Батька хлопчика - ОСОБА_5 він не бачив та до сина, останній, не пиїжджав.

Наведені пояснення свідків, суд приймає до уваги, та вважає, що вони підтверджують факт неприязних стосунків в родині позивача та відповідача, в зв»язку з чим, відповідач припинила спілкування з матір»ю та дитиною, однак, не є доказом жорстокого поводження відповідача з дитиною, оскільки свідкам відома інформація про неналежне виховання та утримання сина, зі слів останнього та засвідчити факт неналежного поводження, свідком яких вони були особисто, в ході розгляду справи вони не змогли.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснив, що він є чоловіком відповідачки. Вони одружились в 2011 році. На даний час проживають в квартирі, яку винаймають в м. Кіровограді. ОСОБА_6 проживав разом із ними та їх донькою. Він працює та забезпечує родину на мінімальному рівні. Дружина займалась вихованням сина, робила з ним уроки, але ОСОБА_6 іноді лінувався виконувати завдання, в зв»язку з чим до нього застосували покарання, але фізичного насилля не було. ОСОБА_6 пішов до бабусі, так як не хотів навчатись та робити уроки. Зауважив, що вони з відповідчкою не зловживають спиртними напоями, не є наркоманами, але зазначив, що дійсно мали скрутне матеріальне становище. З позивачкою на даний час ані він, ані дружина не спілкуються, оскільки, після сварки позивачка їх вигнала з дому. Засвідчив, що дружина має незадовільний стан здоров»я, в зв»язку з чим перебуває на лікуванні та на даний час пересуватись без сторонньої допомоги не може.

Згідно із листом Кіровоградської міської лікарні № 1918/10 від 08.04.2015 року, ОСОБА_4 знаходилась на лікуванні в неврологічному відділенні Кіровоградської обласної лікарні з діагнозом - розсіяний склероз, рецидивуючий тип, стадія загострення, нижній спастичний парапарез, порушуючтий функцію ходи, стійкий вестибулоатактичний синдром. Після проведенного ліування вона булла оглянута на обласній лікарсько-консультативній комісії, рекомендолвано направити на МСЕК, у зв»язку зі ознаками стійкої втрати працездатності (а.с. 138).

Відповідно до довідки Кіровоградської обласної лікарні № 393 від 02.06.2015 року, ОСОБА_4 з 28.05.2015 року по теперішній час знаходиться на стаціонарному лікуванні у віділенні неврології з діагнозом розсіяний склероз. Проведено комплексний курс стаціонарного лікування.

Відповідно до листа Спеціалізованої загальноосвітньої школи № 14 № 162 від 13.05.2015 року, ОСОБА_6 навчався в школі з 01.09.2007 року по 27.01.2009 рік. Мама ОСОБА_4 завжди водила сина до школи та забирала з групи подовженого дня. Кожного разу цікавилась успіхами сина. Допомагала йому у засвоєнні программного матеріалу. Вчила сина виконувати всі завдапння чітко і правильно. За тата ОСОБА_5 та бабусю ОСОБА_3 інформації немає (а.с.183)

Згідно із характеристикою № 227 від 06.05.2015 року, виданною Загальноосвітньою школою № 29, ОСОБА_6 за час навчання (28.01.2009 року по 06.11.2012 року) проявив себе як учень із середніс рівнем знань. Систематично відвідував школу. Вихованням хлопчика займалась мати ОСОБА_4 Вона систематично відвідувала школу, цікавилась навчанням та поведінкою сина (а.с.180).

Згідно із роз»ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року " Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов'язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин.

Хронічний алкоголізм батьків і захворювання їх на наркоманію мають бути підтверджені відповідними медичними висновками.

Посилання позивача на те, що відповідачка зловживає спиртними напоями, веде аморальний спосіб життя, в зв»язку з чим не виконує свої батьківські обов»язки судом до уваги не приймаються, оскільки суду не надано жодних доказів наведененому та ці твердження спростовуються зібраними по справі матеріалами.

Разом з тим, суд приймає до уваги посилання відповідача ОСОБА_4 на те, що її хронічна хвороба, яка підтверджена медичною документацією є незалежною від неї причиною, яка прешкоджає їй виконувати обов»язки в повній мірі.

Відповідно до висновку Новоукраїнської районної державної адміністрації Кіровоградської області від 09.02.2015 року № 01-25/11/3, ОСОБА_4 частково виконує свої батьківські обов»язки відносно неповноітнього сина, має намір утримувати та виховувати дитину, а тому позбавляти її батьківських прав є недоцільним (а.с. 59).

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивач та її представник в позові про позбавлення батьківських прав відносно відповідачки ОСОБА_4 та в ході розгляду справи не навели достатініх та належних посилань та обгрунтувань у чому полягає винна поведінка матері, відповідачки по справі, та свідоме нехтування нею обов'язками щодо утримання та виховання дитини, не навели посилань на докази, які підтверджують ухилення від батьківських обов'язків, не мотивували висновку про доцільність застосування крайнього заходу до матері ОСОБА_4 у виді позбавлення батьківських прав.

В ході розгляду справи не було встановлено та матеріали справи не містять конкретних фактів неналежного виховання сина з боку матері, а також фактів відсутності піклування, незабезпечення медичним доглядом, не створення умов для отримання освіти та інше, що за законом може бути розцінено як свідоме ухилення від виконання батьківських обов'язків.

Позивачем не надано суду доказів, які б підтверджували негативне ставлення матері до дитини (жорстокого поводження, застосування недопустимих методів виховання тощо).

В матеріалах справи немає доказів того, що відповідачка ОСОБА_4 негативно характеризуються, жорстоко поводиться з дитиною, перебуває на обліку щодо захворювання на алкоголізм чи наркоманію, або своєю поведінкою негативно впливає на виховання сина.

Посилання позивача та її представника, як на підстави позбавлення батьківських прав, - на те, що відповідач ОСОБА_4 не створила належних умов для проживання сина, погано його харчувала, в зв»язку з чим у дитини загострились хвороби, а також те, що вона має скрутне матеріальне становище та немає доходу, який би надавав їй можливість опікуватись сином, суд до уваги не приймає, оскільки належних та допустимих доказів наведенному позивач в ході розгляду справи суду не надала та зазначене спростовується зібраними по справі доказами.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 СК України, дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні спору між батьками, зокрема, і про позбавлення батьківських прав.

Неповнолітній ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснив, що він на даний час проживає та бажає проживати з бабусею в подальшому. Вважав, що мама не виконує своїх обов»язків, її необхідно позбавити батьківських прав, так як надалі він не хоче її матеріально утримувати. Одночасно пояснив, що до 2012 року він дійсно проживав з мамою, ходив до школи. Мама відвідувала батьківські збори в школах в м. Кіровограді, цікавилась його навчанням, а з часу його навчання в Рівнянскій школі, вона жодного разу не приїздила та не телефонувала.

За період проживання в м. Кіровограді мама постійно зловживала спиртними напоями, влаштовувала свята, та разом із ним періодично відвідувала розважальні заклади, що йому не подобалось. Вона заставляла його робити уроки, однак, побоїв та надмірної фізичної сили не застосовувала. Йому не подобалось те, що його заставляють навчатися та його прохання придбати йому ноутбук та мобільний телефон залишались без задоволення.

Зазначив, що мама на даний час має іншого чоловіка та доньку. В зв»язку із скрутним матеріальним становищем вони змінювали квартири, вони пагано харчувались. Періодично він жив з бабусею, а в жовтні 2014 року - зовсім до неї переїхав. На даний час він навчається у школі, проживає разом з бабусею, вона опікується ним, в нього є ноутбук, який йому потрібен для навчання. З мамою не спілкується, на даний час має інший номер телефону, який мамі він після зміни не повідомив.

Додатково пояснив, що батька ОСОБА_5 також необхідно позбавити батьківських прав, оскільки він тривалий час з ним не спілкувався, останній не допомагає йому матеріально, не відвідує школу та не цікавиться його життям взагалі.

Враховуючи вік дитини, її проживання на даний час з бабусею, суд критично відноситься до висловленої у судовому засіданні думки дитини відносно позбавлення батьківських прав ОСОБА_4, оскільки, жодних пояснень, які б були підтверджені письмовими доказами та давали підстави вважати про наявність умов до позбавлення батьківських прав, ОСОБА_5 висловлено не було.

Бажання дитини проживати разом із бабусею, оскільки, останньою створені всі умови для проживання, судом приймається до уваги, однак, зазначене не є достатнім для застосування відносно матері крайнього заходу у вигляді позбавлення батьківських прав, та позивачем не ставиться вимога щодо визначення місця проживання дитини, а суд у відповідності до вимог закону не в праві вийти за межі позовних вимог.

Враховуючи зазначені обставини, та те що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позову в частині позбавлення батьківських прав відносно відповідачки ОСОБА_4, оскільки вимога є необгрунтованою та безпідставною.

Суд вважає, що позовні вимоги про позбавлення батьківських прав ОСОБА_5 підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно висновку Органу опіки та піклування Кіровоградської міської ради від 20.02.2015 року №1113/49-05-24, комісія вважає за доцільне позбавити батьківських прав гр. ОСОБА_5 відносно дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.90-91).

Відповідно до довідки-розрахунку Кіровоградського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції № 100/22.01.2014 року, заборгованість по сплаті аліментів ОСОБА_5 станом на 01.01.2014 року становила 28055,59 грн. (а.с.26).

Суд приймає до уваги ту обставину, що відповідач не з»явився для розгляду справи, хоча був повідомлений належним чином. Доказів поважності неприбуття для розгляду справи відповідач суду ненадав та, враховуючи тривале перебування справи в провадженні, суд вважає, що неприбуття та ненадання будь-яких доказів на підтвердження поважності та належного виконання своїх обов»язків, свідчить про свідоме нехтування відповідачем ОСОБА_5, як суті спору, так і належного виконання своїх батьківських обов»язків.

В ході розгляду справи судом було достовірно встановлено та підтверджено доказами, що відповідач ОСОБА_5 тривалий час не цікавиться життям свого сина, не приймає участі в його вихованні, не допомагає сину матеріально, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду дитини, не спілкується з дитиною, не сприяє засвоєнню дитиною загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, має заборгованість по сплаті аліментів, що свідчить про свідоме ухилення та небажання останнього виконувати свої батьківські обов»язки належним чином.

Будь-яких доказів на спростування наведеному з боку відповідача ОСОБА_5 суду надано не було.

Суд погоджується з висновком Органу опіки та піклування Кіровоградської міської ради, приймає його до уваги та вважає, що позовні вимоги в частині позбавлення відповідача ОСОБА_6 батьківських прав відносно сина ОСОБА_6, є обгрунтованими та законними, в зв»язку з чим підлдягають задоволенню.

Судові витрати підлягають розподілу в порядку ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 150, 164, 166, 171 СК України, ст.12 Закону України "Про охорону дитинства", п.п. 15, 16 Постанови пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року, ст.ст. 10, 59 - 61, 88, 208, 209, 212 - 215, 218 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи: Служба у справах дітей Новоукраїнської районної державної адміністрації Кіровоградської області, Служба у справах дітей виконавчого комітету Кіровоградської міської ради про позбавлення батьківських прав, встановлення опіки та призначення опікуна, - задовольнити частково.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянина України, відносно його неповнолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянина України на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 - сплачені судові витрати в розмірі 121 (ста двадцяти однієї) грн. 80 коп.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Кіровоградської області через Новоукраїнський районний суд протягом десяти днів з моменту проголошення.

Головуючий: Н. А. Кухарська