У Х В А Л А

6 липня 2015 року м. Київ
Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Романюка Я.М., Гуменюка В.І.,Охрімчук Л.І.,

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 9 жовтня 2014 року, ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 січня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_4 до Житлово-експлуатаційної організації №2 про стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні,

встановила:

Рішенням Івано-Франківської області від 27 серпня 2014 року позов задоволено частково.

Стягнуто з Житлово-експлуатаційної організації №2 (далі - ЖЕК №2) на користь ОСОБА_4 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 28 005 грн 90 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Івано-Франківської області від 9 жовтня 2014 року рішення суду першої інстанції змінено.

Стягнуто з ЖЕК №2 на користь ОСОБА_4 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 7 500 грн.

У решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 січня 2015 року касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилено, рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 9 жовтня 2014 року залишено без змін.

У поданій до Верховного Суду України заяві ОСОБА_4 просить скасувати рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 9 жовтня 2014 року, ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 січня 2015 року, а рішення Івано-Франківської області від 27 серпня 2014 року залишити в силі, посилаючись на невідповідність судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права, а саме: 117 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України).

Перевіривши доводи заяви, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що у допуску справи до провадження необхідно відмовити.

У справі, про перегляд якої подано заяву, суд касаційної інстанції погоджуючись з рішеннями апеляційного суду, виходив із того, що рішенням Івано-Франківського міського суду від 1 листопада 2011 року встановлено факт не проведення з позивачем повного розрахунку при звільненні та не виплати заробітної плати в розмірі 168 грн. Оскільки між сторонами у справі виник спір про розмір належних позивачу сум і рішенням суду його позов було задоволено частково, то відповідно до статті 116 КЗпП України визначаючи розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, необхідно враховувати, яку частку вона становить по відношенню до нарахованої та невиплаченої заробітної плати.

У наданій для порівняння постанові Верховного Суду України від 1 квітня 2015 року, суд виходив із того, що вимоги позивача щодо розміру належних йому при звільненні сум судом задоволенні в повному обсязі, тому відсутні підстави для застосування принципу співмірності та зменшення розміру відшкодування за час затримки розрахунку при звільненні.

Надана для порівняння постанова Верховного Суду України не слугує прикладом невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

Керуючись статтею 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_4 до Житлово-експлуатаційної організації №2 про стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні за заявою ОСОБА_4 про перегляд рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 9 жовтня 2014 року, ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 січня 2015 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Я.М. Романюк

В.І. Гуменюк

Л.І. Охрімчук