У х в а л а

іменем україни

08 липня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Червинської М.Є.,

суддів: Коротуна В.М., Мазур Л.М.,

Парінової І.К., Писаної Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до Служби безпеки України про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди,

за касаційною скаргою Служби безпеки України на рішення Апеляційного суду м. Києва від 01 грудня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з указаним позовом, в якому просив:

- визнати інформацію про ОСОБА_3, поширену Прес-центром Служби безпеки України ІНФОРМАЦІЯ_2 року через мережу Інтернет, а саме: сторінку офіційного інтернет-сайту Служби безпеки України (ІНФОРМАЦІЯ_1) наступного змісту: «Провокації, які відбулися 2 травня в м. Одесі та призвели до зіткнень і масових жертв серед людей, сталися за зовнішнього втручання та профінансовані колишніми високопосадовцями уряду ОСОБА_5, які переховуються у сусідній державі ОСОБА_3», недостовірною та такою, що порушує особисте немайнове право позивача на недоторканність ділової репутації, принижує честь та гідність;

- зобов'язати Службу безпеки України спростувати протягом тижня з дня набрання рішенням суду законної сили недостовірну інформацію про ОСОБА_3 аналогічним способом - шляхом поширення через мережу Інтернет, а саме: сторінку офіційного інтернет-сайту Служби безпеки України (http://www.sbu.gov.ua), інформації наступного змісту:

«СПРОСТУВАННЯ. Шановні користувачі!

Прес-центр Служби безпеки України спростовує недостовірну інформацію, поширену ІНФОРМАЦІЯ_2 року на сторінці офіційного інтернет-сайту Служби безпеки України щодо участі ОСОБА_3 в трагічних подіях, що мали місце 02 травня 2014 року в м. Одесі, та щодо переховування в іншій державі ОСОБА_3.

Служба безпеки України приносить публічно свої вибачення за використання неперевіреної та недостовірної інформації.

Служба безпеки України підтверджує, що ОСОБА_3 не здійснював фінансування громадських протестних акцій, що закінчились жертвами громадян України під час трагічних подій у місті Одесі 02 травня 2014 року; а також не здійснював фінансування диверсій, терористичних актів та інших кримінальних порушень»;

- відшкодувати завдану моральну шкоду у розмірі однієї гривні.

На обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що вказана вище інформація була оприлюднена ІНФОРМАЦІЯ_2 року для необмеженого кола користувачів Інтернет-ресурсів мережі Інтернет, а також цю інформацію було розповсюджено на телебаченні. Позивач вважав, що поширена інформація стосується саме його, оскільки згадується його прізвище та політичний статус.

Позивач вказав, що відомості, поширені відповідачем, не відповідають дійсності, принижують честь, гідність та шкодять його діловій репутації.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 30 липня 2014 року в задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 01 грудня 2014 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 задоволено частково, рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 30 липня 2014 року скасовано та ухвалено нове рішення про часткове задоволення позову.

Визнано інформацію про ОСОБА_3, поширену Прес-центром Служби безпеки України ІНФОРМАЦІЯ_2 року через мережу Інтернет, а саме сторінку офіційного інтернет-сайту Служби безпеки України ІНФОРМАЦІЯ_1, наступного змісту: «Провокації, які відбулися 2 травня в м. Одеса та призвели до зіткнень і масових жертв серед людей, сталися за зовнішнього втручання та профінансовані колишніми високопосадовцями уряду ОСОБА_5, які переховуються у сусідній державі ОСОБА_3», недостовірною та такою, що порушує особисте немайнове право ОСОБА_3 на недоторканність ділової репутації, принижує честь та гідність.

Зобов'язано Службу безпеки України спростувати протягом тижня з дня набрання рішенням суду законної сили недостовірну інформацію, яка була поширена ІНФОРМАЦІЯ_2 року Службою безпеки України на офіційному веб-сайті Служби безпеки України http://www.sbu.gov.ua в розділі новини наступного змісту:

«СПРОСТУВАННЯ.

Прес-центр Служби безпеки України спростовує недостовірну інформацію, поширену ІНФОРМАЦІЯ_2 року на сторінці офіційного інтернет-сайту Служби безпеки України щодо участі ОСОБА_3 в трагічних подіях, що мали місце 02 травня 2014 року в м. Одесі та щодо переховування в іншій державі ОСОБА_3».

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі Служба безпеки України, мотивуючи свої доводи порушенням судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції і залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, дійшов висновку, що позивачем не надано доказів на підтвердження поширення прес-центром Служби безпеки України через мережу Інтернет, а саме сторінку офіційного Інтернет-сайту Служби безпеки України, інформації, яку просить спростувати позивач.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення суду першої інстанції і частково задовольняючи позов, виходив з того, що викладені на сайті відомості є фактичними твердженнями та містять повідомлення про події і факти, які можуть бути перевірені на предмет їх правдивості і достовірності; у розповсюджених відомостях стверджується про порушення особою норм чинного законодавства, а також виходив із відсутності вироку, за яким ОСОБА_3 був би засуджений за дії, про які зазначено в оскаржуваній інформації. За викладених підстав суд дійшов висновку, що інформація про ОСОБА_3, поширена Прес-центром Служби безпеки України ІНФОРМАЦІЯ_2 року через мережу Інтернет, а саме сторінку офіційного інтернет-сайту Служби безпеки України, є негативною та недостовірною, порушує особисте немайнове право ОСОБА_3 на недоторканність ділової репутації, принижує його честь та гідність.

Згідно зі ст. ст. 213, 214 ЦПК України рішення суду <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/T041618.html> повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/T041618.html> посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/T041618.html>, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Колегія суддів суду касаційної інстанції вважає, що зазначеним вимогам рішення суду апеляційної інстанції не відповідає з наступних підстав.

Задовольняючи позов, апеляційний суд виходив з того, що інформація відносно позивача розповсюджена на офіційному сайті Служби безпеки України, а тому саме відповідач повинен її спростувати.

Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Приписами ст. 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до положення ч. 4 ст. 10 ЦПК України, яка також покладає і на суд певні обов'язки зі створення для сторін змагального процесу, суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджає про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 143 ЦПК України для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі.

Проте, визнаючи належним доказом поширення інформації Службою безпеки України надану позивачем роздруківку скріншоту, апеляційний суд, незважаючи на заперечення відповідача щодо її достовірності, лист Служби безпеки України від 31 жовтня 2014 року № 10/3-5518 про неможливість документально підтвердити зміст того чи іншого повідомлення, оприлюдненого в попередні місяці через відсутність таких документів (а. с. 112), та відповідь товариства з обмеженою відповідальністю «Хостмайстер» в якості адміністратора публічного домену GOV.UA, про неможливість підтвердити факти існування веб-сторінок за делегованими доменними іменами (а. с. 87), не перевірив та не обговорив питання про притягнення до участі у справі спеціаліста або про призначення експертизи для з'ясування питання, що саме за вказаною позивачем адресою на цій сторінці саме Служба безпеки України поширила оскаржувану інформацію.

Відповідно до п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» належним відповідачем у разі поширення оспорюваної інформації в мережі Інтернет є автор відповідного інформаційного матеріалу та власник веб-сайта, особи, яких позивач повинен установити та зазначити в позовній заяві.

Крім того, дані про власника веб-сайту можуть бути витребувані відповідно до положень ЦПК України в адміністратора системи реєстрації та обліку доменних назв та адреси українського сегмента мережі Інтернет.

З огляду на викладене колегія суддів суду касаційної інстанції вважає, що апеляційний суд на вищевказане уваги не звернув, не сприяв всебічному і повному з'ясуванню обставин справи, не перевірив заперечень відповідача щодо належності та допустимості поданих позивачем доказів, а тому допущені судом апеляційної інстанції порушення норм процесуального права в силу ст. 338 ЦПК України є підставою для скасування ухвали апеляційного суду із направленням справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Служби безпеки України задовольнити частково.

Рішення Апеляційного суду м. Києва від 01 грудня 2014 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.Є. Червинська

Судді: В.М. Коротун

Л.М. Мазур

І.К. Парінова

Т.О. Писана