1Справа № 335/2879/15-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2015 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Воробйов А.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів.

Ухвалою судді від 30.03.2015 року позовна заява залишена без руху, оскільки не відповідає вимогам ст.119,120 ЦПК України, а саме: позовна заява про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, але в прохальній частині вимога про розірвання шлюбу відсутня. Позивачу необхідно було надати уточнену позовну заяву, яка повинна відповідати вимогам ст.ст.119,120 ЦПК України та оплатити судовий збір в разі предявлення вимог про розірвання шлюбу.

Зазначену ухвалу судді від 30.03.2015 року позивач отримала 17.04.2015 року. Позивачу було надано строк для усунення недоліків протягом трьох днів з дня отримання ухвали.

З 21.04.2105 року до 24.04.2015 до 14-00 години суддя перебував у нарадчій кімнаті по кримінальному провадженню.

Відповідно до ч. 2 ст. 121 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах Осман проти Сполученого королівства від 28.10.1998 року та Круз проти Польщі від 19 червня 2001 року.

У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У звязку з наведеним, вимога суду з підстав, передбачених ст. 119 ЦПК України, не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Оскільки позивач протягом встановленого судом строку недоліки зазначені в ухвалі судді не усунула, то позовна заява підлягає поверненню позивачу .

Керуючись ст. 121 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів - вважати неподаною та повернути позивачу.

Розяснити позивачу, що повернення позову не перешкоджає повторному зверненню з позовною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для його повернення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: А.В. Воробйов