У х в а л а

6 липня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Сеніна Ю.Л.,Гуменюка В.І.,Лященко Н.П.,

розглянувши заяву Рівненської обласної асоціації по сільському будівництву «Рівнеагробуд» про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 квітня 2015 року в справі за позовом Рівненської обласної асоціації по сільському будівництву «Рівнеагробуд» до ОСОБА_4, третя особа - управління Державної автомобільної інспекції Міністерства внутрішніх справ України у Рівненській області, про визнання недійсними договору купівлі-продажу та зобов'язання передати майно,

в с т а н о в и л а:

26 червня 2015 року Рівненська обласна асоціації по сільському будівництву «Рівнеагробуд» (далі - асоціація «Рівнеагробуд») звернулася до суду із зазначеною заявою про перегляд судових рішень на підставі пунктів 1 та 4 статті 355 ЦПК України.

У заяві асоціація «Рівнеагробуд» зазначає, що рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 22 жовтня 2014 року їй в позові про визнання недійсними договору купівлі-продажу та зобов'язання передати майно відмовлено. Рішенням Апеляційного суду Рівненської області від 10 грудня 2014 року рішення районного суду скасовано, постановлено нове рішення про задоволення позову, яким визнано недійсним договір купівлі-продажу автомобіля та зобов'язано відповідача передати автомобіль позивачу. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 квітня 2015 року рішення суду апеляційної інстанції скасовано, залишено в силі рішення суду першої інстанції.

У поданій до Верховного Суду України заяві асоціація «Рівнеагробуд» просить скасувати ухвалу суду касаційної інстанції, а рішення суду апеляційної інстанції залишити в силі, посилаючись на неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, а також невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права, зокрема частини третьої статті 238, статей 203, 215 Цивільного кодексу України, пунктів 12, 14 Порядку здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2009 року № 1200, пункту 8 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року № 1388.

На підтвердження своїх доводів асоціація «Рівнеагробуд» наводить постанову Верховного Суду України від 23 вересня 2014 року, ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 червня 2012 року, 4, 11, 18 березня та 13 травня 2015 року.

Перевіривши доводи заявника, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що підстави для відкриття провадження у справі відсутні.

Відповідно до пунктів 1, 4 статті 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана з підстав неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах та невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й суд касаційної інстанції, виходив з того, що позивачем не доведено порушення відповідачем порядку зняття з обліку та подальшої реєстрації спірного автомобіля.

Зміст наданих заявницею для порівняння судових рішень судів касаційної інстанції та їх порівняння із судовим рішенням, яке вона просить переглянути, не дає підстав для висновку про те, що суди касаційної інстанції при розгляді двох чи більше справ за тотожних предмета спору, підстав позову та за аналогічних обставин і однакового регулювання нормами матеріального права спірних правовідносин дійшов протилежних висновків щодо заявлених позовних вимог.

Надана для порівняння постанова Верховного Суду України

від 23 вересня 2014 року не свідчить про невідповідність судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у цій постанові висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

Керуючись статтею 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховним Судом України справи за позовом Рівненської обласної асоціації по сільському будівництву «Рівнеагробуд» до ОСОБА_4, третя особа - управління Державної автомобільної інспекції Міністерства внутрішніх справ України у Рівненській області, про визнання недійсними договору купівлі-продажу та зобов'язання передати майно, за заявою Рівненської обласної асоціації по сільському будівництву «Рівнеагробуд» про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 квітян 2015 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Ю.Л. Сенін
В.І. Гуменюк
Н.П. Лященко