Справа №266/1628/14-ц
Провадження № 6/266/46/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.05.2015 року м. Маріуполь

Приморський районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Дзюба М.В.,

при секретарі Петрухіной Т.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Маріуполі подання державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби Маріупольського МУЮ про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1,

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до суду з даним поданням, вказуючи на те, що на виконанні в Приморському ВДВС знаходиться виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого листа № 266/1628/14-ц від 29.08. 2014 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості в сумі 873 654,00 гривень. Також зазначив, що боржник добровільно своїх зобовязань не виконує, дій, направлених на погашення боргу, не здійснює. Просив встановити щодо боржника тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон України без вилучення паспортного документу шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання своїх зобовязань.

Представник заявника в судове засідання надав заяву, якою просив провести розгляд справи без його участі.

Боржник ОСОБА_1 повідомлявся про день розгляду справи, однак судовим розпорядником складений акт щодо неможливості вручення судової повістки у звязку із відсутністю останнього за місцем свого мешкання.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходження органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. Суд негайно розглядає зазначене подання без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення подання з наступних підстав.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України доказуванню підлягають факти ухилення боржника від виконання рішення суду, можливість виїзду за межі України з метою ухилення від виконання рішення суду, в тому числі наявність закордонного паспорта громадянина України, вжиття державним виконавцем заходів примусового виконання рішення суду відповідно до ст. 32 Закону України Про виконавче провадження тощо.

Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Судом встановлено, що на виконанні в Приморському ВДВС перебуває виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого листа № 266/1628/14-ц від 29.08.2014 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості в сумі 873654,00 гривень.

Боржником ОСОБА_1 постанову про відкриття виконавчого провадження від 29.09.2014 року отримано 23 жовтня 2014 року, що підтверджується поштовим повідомленням з відміткою про отримання.

Окрім того, боржник ОСОБА_1 під час розгляду справи судом повідомлявся про всі дати судових засідань, особисто отримував позову заяву з додатками до неї, рішення судом ухвалювалось за його відсутності, однак за наявності заяви представника позивача ОСОБА_3, який діяв на підставі договору про надання правової допомоги із правами та обовязками, визначеними та закріпленими за відповідачем у цивільному процесі, який позов визнав та просив розглядати справу за його відсутності.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України від 21.01. 1994 року регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Так, п. 2 ст. 6 Закону України Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України передбачено як підставу для тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон - наявність невиконаних зобов'язань, але лише до моменту виконання зобов'язань, або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

Тобто, застосування тимчасового обмеження права особи на виїзд за межі України (за кордон) слід вважати доцільним у випадках, коли особа ухиляється від виконання зобов'язання, покладеного на неї рішенням суду.

Обґрунтовуючи факт ухилення боржника ОСОБА_1 державним виконавцем надано лист-вимогу від 30.10. 2014 року, від 29.01.2015 року про необхідність перебування за адресою свого проживання, для здійснення перевірки майнового стану боржника, акти державного виконавця про вихід за адресою проживання боржника від 26.11.2014 року, від 27.02.2015 року про відсутність боржника за місцем свого проживання. Окрім того, надано постанову про примусовий привід боржника від 20.04.2015 року та рапорт працівника міліції від 27.04.2015 року про неможливість виконання приводу, оскільки боржник з середини 2014 року за адресою: АДРЕСА_1, не мешкає, що також підтверджується поясненнями свідка ОСОБА_4

Крім того, з метою виявлення майна боржника витребувана інформаційна довідка з Реєстру права власності на нерухоме майно, з якої вбачається, що майна боржника ОСОБА_1 не виявлено. Разом із тим, державним виконавцем накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження.

Разом із тим, також встановлено, що ОСОБА_1 не має джерел отримання доходів та відкритих у банках та інших фінансових установах, що також ускладнює виконання рішення суду. З листів № 3/2-1491/3 від 17.04.2015 року та № 23-2275 від 15.05.2015 року Донецького прикордонного загону вбачається, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, документований двома паспортами громадянина України на виїзд за кордон, обидва які є діючими, та 25.03.2014 року був зафіксований факт перетинання державного кордону, а 03.04. 2014 року - зафіксований в'їзд на територію України.

Щодо визначення обєктивної та субєктивної сторони ухилення від виконання рішення суду, то за витребуваними відомостями у боржника ОСОБА_1 дійсно відсутнє майно, відсутнє місце роботи, однак при цьому, на думку суду, останній свідомо не виконує покладених рішенням суду обовязків, оскільки знає про зобовязання перед стягувачем. За весь час перебування цивільної справи в суді, а також з моменту відкриття виконавчого провадження він не зробив жодної спроби врегулювати боргові зобовязання, не вказуючи причини поважності або неповажності тривалого невиконання рішення суду.

Таким чином, оцінивши подані докази у своїй сукупності, суд приходить до висновку, що у звязку з відсутністю майна у боржника, доходів та рахунків у банківських установах, та за наявності декількох діючих паспортів громадянина України для виїзду за кордон, є підстави вважати, що боржник має можливість перетину кордону, що в подальшому також ускладнить виконання рішення суду.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 377-1 ЦПК України, ст. 6 Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України, ст.ст. 11,32 Закону України Про виконавче провадження, -

У Х В А Л И В:

Подання державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби Маріупольського МУЮ про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 задовольнити.

Тимчасово обмежити громадянина України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (ІПН НОМЕР_1), який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, у праві виїзду за межі України до моменту фактичного виконання рішення Приморського районного суду м. Маріуполя від 10.07. 2014 року.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її отримання до Апеляційного суду Донецької області через Приморський районний суд м. Маріуполя.

Суддя: Дзюба М. В.