У х в а л а

іменем україни

20 квітня 2015 року м. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Карпенко С.О., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2, подану його представником ОСОБА_3, на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 27 листопада 2014 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 4 лютого 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Нароха Ольга Василівни, про визнання договору дарування недійсним,

в с т а н о в и в :

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 27 листопада 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 4 лютого 2015 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі заявник порушує питання про скасування рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 27 листопада 2014 року та ухвали апеляційного суду Запорізької області від 4 лютого 2015 року, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

За змістом ч. 1 ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні судів першої та апеляційної інстанції чи відкинуті ними, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу та про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, обґрунтовано виходив з того, що позивач не довів, що договір дарування, укладений між відповідачами, є фіктивним, тобто вчиненим без наміру створення правових наслідків, обумовлених цим правочином.

Доводи касаційної скарги і зміст оскаржуваних судових рішень не дають підстав для висновку про те, що судами першої й апеляційної інстанцій допущено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, яке призвело до неправильного вирішення справи, та зазначені доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись ст. 328 ЦПК України, суддя

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2, поданою його представником ОСОБА_3, на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 27 листопада 2014 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 4 лютого 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Нароха Ольга Василівни, про визнання договору дарування недійсним відмовити.

Копію ухвали разом з доданими до скарги матеріалами направити особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ С.О.Карпенко