УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" липня 2015 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Колесник С.А.,

при секретарі - Осауленко Х.В.,

за участі представника ВДВС ХМУЮ - ОСОБА_1,

представника заявника - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкова справу за скаргою ОСОБА_3 на дії в.о. начальника Київського ВДВС Харківського міського управління юстиції ОСОБА_4 в межах виконавчого провадження № 43169878,-

ВСТАНОВИВ:

15.07.2015 ОСОБА_3 в порядку ст.383 ЦПК України звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця, у якій просив: 1. Визнати постанову в.о. начальника Київського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_4 від 26.06.2015р. про результати перевірки законності виконавчого провадження в частині зобов'язання старшого державного виконавця Київського ВДВС ХМУЮ ОСОБА_1 здійснити заходи щодо передачі описаного майна, згідно акту опису й арешту майна від 27.03.2015 року та вжити інші заходи, передбачені Законом України «Про виконавче провадження» - неправомірною; 2.Скасувати постанову в.о. начальника Київського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_4 від 26.06.2015р. про результати перевірки законності виконавчого провадження в частині зобов'язання старшого державного виконавця Київського ВДВС ХМУЮ ОСОБА_1 здійснити заходи щодо передачі описаного майна, згідно акту опису й арешту майна від 27.03.2015 року та вжити інші заходи, передбачені Законом України «Про виконавче провадження»; 3. Зобов'язати в.о. начальника Київського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_4 винести в цій частині нову постанову (а.с.109-111 Т.4).

На обґрунтування скарги заявник зазначив, що 26.06.2015р. в.о. начальника Київського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_4 винесено постанову про результати перевірки законності виконавчого провадження, якою, окрім іншого, зобов'язано старшого державного виконавця Київського ВДВС ХМУЮ ОСОБА_1 здійснити заходи щодо передачі описаного майна, згідно акту опису й арешту майна від 27.03.2015 року та вжити інші заходи, передбачені Законом України «Про виконавче провадження». Копію цієї постанови ним одержано 11.07.2015 р. поштою.

Вважав, що вищевказана постанова в оскаржуваній частині є неправомірною та підлягає скасуванню з огляду на наступне.

В постанові в.о. начальника Київського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_4 від 26.06.2015 р. відсутні будь-які підстави та не міститься жодного обгрунтування стосовно необхідності зобов'язання старшого державного виконавця Київського ВДВС ХМУЮ ОСОБА_1 здійснити заходи щодо передачі описаного майна, згідно акту опису й арешту майна від 27.03.2015 року та вжити інші заходи, передбачені Законом України «Про виконавче провадження».

Також зі змісту постанови не вбачається, якому саме суб'єкту необхідно здійснити передачу описаного майна, а також, які інші заходи, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», необхідно вжити державному виконавцю. Внаслідок цього, а саме не конкретизованості дій, які необхідно здійснити державному виконавцю, оцінити ці дії на предмет їх відповідності інтересам стягувача, як і проконтролювати виконання оскаржуваної постанови, є неможливим.

Законом України «Про виконавче провадження» визначено загальний порядок звернення стягнення на майно боржника. Зокрема, ч. 1 ст. 52 цього Закону передбачено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

На виконання вищевказаних положень Закону, 27.03.2015р. державним виконавцем Київського відділу державної виконавчої служби ХМУЮ ОСОБА_5 складено акт опису й арешту майна боржника. Як вбачається із цього акту, описане майно на зберігання прийняла ОСОБА_2, що узгоджується із вимогами ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження». Відтак подальшим обов'язком посадових осіб державної виконавчої служби є реалізація зазначеного майна відповідно до вимог закону (ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження»).

Незважаючи на ці приписи Закону, в.о. начальника Київського ВДВС ХМУЮ зобов'язала своєю постановою державного виконавця здійснити заходи щодо передачі описаного майна. Разом з цим, відсутність вказівки в резолютивній частині оскаржуваної постанови на особу, якій необхідно здійснити передачу описаного майна, істотним чином порушує права стягувача, оскільки передача майна особі, яка не бере участі у виконавчому провадженні, унеможливить подальшу реалізацію описаного майна.

На думку заявника, вищевказана постанова в.о. начальника Київського ВДВС ХМУЮ від 26.06.2015 р. в оскаржуваній частині прямо суперечить принципу правової визначеності, який вимагає, зокрема, аби правові акти, в тому числі й правозастосовні, були ясними, точними, чіткими та несуперечливими. Застосування таких актів має бути передбачуваним для індивідів.

Окрім цього, вважав, що зазначена постанова в оскаржуваній частині також суперечить принципу розумності, що розглядається як складова верховенства права (зокрема, про це зазначено у рішеннях Конституційного Суду України від 8 грудня 2011 р. № 16-рп/2011; від 29 серпня 2012 р. № 16-рп/2012), і вимагає обґрунтованості та послідовності поведінки суб'єктів права (у тому числі суб'єктів владних повноважень), установлює необхідність їх розсудливості, оскільки відсутність вказівки на те, які саме інші заходи, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», необхідно вжити державному виконавцю, спричиняє неможливість проконтролювати її виконання та робить цю постанову фактично не виконуваною, а дії суб'єкта владних повноважень не ефективними.

В описовій частині постанови неправильно зазначено номер виконавчого провадження, в межах якого здійснювалася перевірка. Помилко вказано номер «30091897», натомість правильним є номер «43169878». В першому абзаці резолютивної частини цієї постанови зазначено вже правильний номер виконавчого провадження.

Наведені обставини у своїй сукупності вказують на неправомірність постанови в.о. начальника Київського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_4 від 26.06.2015р. про результати перевірки законності виконавчого провадження в частині зобов'язання старшого державного виконавця Київського ВДВС ХМУЮ ОСОБА_1 здійснити заходи щодо передачі описаного майна, згідно акту опису й арешту майна від 27.03.2015 року та вжити інші заходи, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», та необхідність її скасування.

27.07.2015 до суду від ОСОБА_3 надійшли додаткові пояснення, у яких на обґрунтування неправомірності цієї постанови заявник зазначив, що постанова не відповідає п.9.2 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5, а саме: в постанові не зазначено строки проведення перевірки (п.б) абз. 2 пункту 9.2 Інструкції); в резолютивній частині постанови не вказано особу, на яку покладено здійснення контролю за виконанням цієї постанови (п.г) абз.2 пункту 9.2 Інструкції); не зазначено строк виконання даної постанови (п.ґ) абз. 2 пункту 9.2 Інструкції. За викладених обставин проконтролювати виконання оскаржуваної постанови є неможливим (а.с.132 Т.4).

У судовому засіданні представник заявника ОСОБА_3 ОСОБА_2, діюча на підставі довіреності від 28.07.2015, скаргу підтримала у повному обсязі, з підстав, викладених у скарзі. Додатково посилалася на те, що в.о. начальника Київського відділу державної виконавчої служби ХМУЮ ОСОБА_4 з 25.06.2015 по 03.07.2015 перебувала на лікарняному листі, що підтверджується листом в.о. начальника Головного територіального управління юстиції ОСОБА_6 від 22.07.2015 №49/01.02-45.

Представник Київського ВДВС ХМУЮ ОСОБА_1, діюча на підставі довіреності від 21.07.2015 року, у судовому засіданні проти задоволення скарги заперечувала, посилаючись на те, що описане 27.03.2015 майно, а саме: телевізор та пральна машина повинно бути передано на реалізацію. Разом з тим не заперечувала те, що 26.06.2015 в.о. начальника Київського відділу державної виконавчої служби ХМУЮ ОСОБА_4 перебувала на лікарняному.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, встановив наступне.

Згідно ст.383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Статтею 83 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, а також керівник вищестоящого органу державної виконавчої служби здійснюють контроль за своєчасністю, правильністю і повнотою виконання рішень державним виконавцем, а не виконавчі дії.

Зокрема, начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, визнати недійсним складений державним виконавцем акт, зобов'язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

Як встановлено в ході судового розгляду, 26.06.2015р. в.о. начальника Київського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_4 винесено постанову про результати перевірки законності виконавчого провадження, якою, окрім іншого, зобов'язано старшого державного виконавця Київського ВДВС ХМУЮ ОСОБА_1 здійснити заходи щодо передачі описаного майна, згідно акту опису й арешту майна від 27.03.2015 року та вжити інші заходи, передбачені Законом України «Про виконавче провадження» (а.с.112-114 Т.4).

У відповідності до п. 9.2. Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5, начальник відділу має право перевірити будь-яке виконавче провадження, що перебуває на виконанні державних виконавців, які йому безпосередньо підпорядковані, з власної ініціативи чи за заявою (скаргою) стягувача або його представника у випадках, передбачених Законом. У разі наявності порушень у діях державного виконавця виноситься постанова про перевірку виконавчого провадження, у якій зазначаються: а) підстави перевірки цього виконавчого провадження; б) строки проведення перевірки; в) у мотивувальній частині - реквізити виконавчого провадження, дата відкриття виконавчого провадження, державний виконавець, який здійснює виконання, опис дій державного виконавця або документ виконавчого провадження, які визнаються незаконними, та посилання на норму Закону з обґрунтуванням незаконності відповідних дій (документа); г) у резолютивній частині - висновок з урахуванням вимог чинного законодавства щодо дій державного виконавця у виконавчому провадженні, особа, яку зобовязано вжити заходів щодо усунення порушень законодавства (у разі їх виявлення), особа, на яку покладено здійснення контролю за виконанням цієї постанови; ґ) строк виконання даної постанови; д) коло осіб, яким надсилаються копії постанови, та порядок оскарження постанови; е) інша необхідна інформація.

Однак, в порушення вищевказаної Інструкції, в постанові в.о. начальника Київського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_4 від 26.06.2015 не зазначено строки проведення перевірки (п.б) абз. 2 пункту 9.2 Інструкції); в резолютивній частині постанови не вказано особу, на яку покладено здійснення контролю за виконанням цієї постанови (п.г) абз.2 пункту 9.2 Інструкції); не зазначено строк виконання даної постанови (п.ґ) абз. 2 пункту 9.2 Інструкції.

Також, постанова не містить обґрунтування стосовно необхідності зобов'язання старшого державного виконавця Київського ВДВС ХМУЮ ОСОБА_1 здійснити заходи щодо передачі описаного майна, згідно акту опису й арешту майна від 27.03.2015 року та вжити інші заходи, передбачені Законом України «Про виконавче провадження» та зі змісту постанови не вбачається, якому саме суб'єкту необхідно здійснити передачу описаного майна, а також, які інші заходи, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», необхідно вжити державному виконавцю.

Крім того, в судовому засіданні встановлено, що з 25.06.2015 по 03.07.2015 в.о. начальника Київського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_4 перебувала на лікарняному листі, що підтверджується листом в.о. начальника Головного територіального управління юстиції ОСОБА_6 від 22.07.2015 №49/01.02-45 (а.с.133 Т. 4).

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність підстав до задоволення скарги ОСОБА_3 на дії в.о. начальника Київського ВДВС Харківського міського управління юстиції ОСОБА_4 в межах виконавчого провадження №43169878.

При цьому, відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 210, 293, 383 - 387 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на дії в.о. начальника Київського ВДВС Харківського міського управління юстиції ОСОБА_4 в межах виконавчого провадження №43169878- задовольнити.

Визнати постанову в.о. начальника Київського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_4 від 26.06.2015 про результати перевірки законності виконавчого провадження в частині зобов»язання старшого державного виконавця Київського ВДВС ХМУЮ ОСОБА_1 здійснити заходи щодо передачі описаного майна, згідно акту опису й арешту майна від 27.03.2015 року та вжити інші заходи, передбачені Законом України «Про виконавче провадження» - неправомірною.

Постанову в.о. начальника Київського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_4 від 26.06.2015 про результати перевірки законності виконавчого провадження в частині зобов»язання старшого державного виконавця Київського ВДВС ХМУЮ ОСОБА_1 здійснити заходи щодо передачі описаного майна, згідно акту опису й арешту майна від 27.03.2015 року та вжити інші заходи, передбачені Законом України «Про виконавче провадження» - скасувати.

Зобов»язати в.о. начальника Київського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_4 винести в цій частині нову постанову.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Київський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги в п'ятиденний строк з дня проголошення ухвали.

Суддя Колесник С.А.