Справа № 461/5021/15 Головуючий у 1 інстанції: Котельва К.О.
Провадження № 22-ц/783/4785/15 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 О. Ф.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2015 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі :

головуючого Павлишина О.Ф.,

суддів Мікуш Ю.Р.. ОСОБА_2,

з участю секретаря Гацій І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ПАТ «Ідея Банк» на ухвалу Галицького районного суду м.Львова від 5 травня 2015 року в справі за позовом ПАТ «Ідея Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 «Фінансова компанія «Гарант Плюс» про звернення стягнення на предмет застави,-

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваною ухвалою суду позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_3, Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія « Гарант Плюс» про звернення стягнення на предмет застави повернуто позивачу в частині вимог до фізичної особи ОСОБА_3, та відмовлено у відкритті провадження в частині вимог до юридичної особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гарант Плюс», та роз»яснено право звернення до суду за місцем проживання відповідача, фізичної особи, за територіальною підсудністю, та до господарського суду, в частині вимог до юридичної особи - Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гарант Плюс».

Ухвалу суду оскаржило ПАТ «Ідея Банк». В апеляційній скарзі представник стверджує про порушення норм процесуального права. Зазначає, що договір поруки відповідно до законодавства є видом забезпечення виконання зобов»язання та регулюється цивільним законодавством, тому твердження суду щодо того, що між банком та ОСОБА_4 виникли господарські правовідносини на підставі договору поруки та те, що на підставі договору поруки між зазначеними сторонами виникли господарські правовідносини щодо надання фінансових послуг і мають розглядатися в порядку господарського судочинства є помилковими та такими, що не відповідають діючому законодавству та позиції вищих судових органів. Вважає, що судом невірно застосовано вимоги ст.16 ЦПК України. Просить ухвалу суду скасувати та направити справу для подальшого її розгляду в суд першої інстанції.

Оскільки в судове засідання без поважних причин не з"явились особи, які беруть участь у справі, колегія суддів вважає, що розгляд справи відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України слід проводити без участі останніх та без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи ПАТ «Ідлея Банк» звернувся з позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 «Фінансова компанія «Гарант Плюс» про звернення стягнення на предмет іпотеки та солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором. Представник позивача посилався на те, що між банком та ОСОБА_3 22.07.2011 року укладено кредитний договір, відповідно до якого останній отримав 59954,60 грн. на купівлю транспортного засобу, та що виконання зобов»язання забезпечено порукою ОСОБА_4 «Фінансова компанія «Гарант Плюс» відповідно до договору поруки від 22.07.2011 року.

Відмовляючи у відкритті провадження в частині вимог до ОСОБА_4 «Фінансова компанія «Гарант Плюс», суд першої інстанції виходив з того, що між банком та ОСОБА_4 виникли господарські відносини, які повинні розглядатися в порядку господарського судочинства, а повертаючи позовну заяву в частині вимог до ОСОБА_3 суд виходив з порушення правил територіальної підсудності.

Однак колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступним.

Відповідно до ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов»язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

А відтак, оскільки йдеться про солідарний обов»язок боржника - фізичної особи та поручителя юридичної особи, то вищезазначені позовні вимоги пред»явлені до обох відповідачів є взаємопов»язаними між собою і їх окремий розгляд є неможливий.

У зв»язку з вищенаведеним позов ПАТ «Ідея Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 «Фінансова компанія «Гарант Плюс» про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Щодо повернення позовної заяви в частині вимог до ОСОБА_3, то відповідно до ч.1 ст.113 ЦПК України позови до кількох відповідачів, які проживають або знаходяться в різних місцях, пред»являються за місцем проживання або місцезнаходженням одного з відповідачів за вибором позивача.

А тому, оскільки місцезнаходженням відповідача ОСОБА_4 «Фінансова компанія «Гарант Плюс» є м.Львів, вул.Валова, 11, що належить до Галицького району м.Львова, то підставним є посилання суду першої інстанції на порушення позивачем правил територіальної підсудності.

Оскільки ухвалу постановлено з порушенням норм процесуального права, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись п.4 ч.2 ст.307, ст.ст.313-315 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ПАТ «Ідея Банк» задовольнити.

Ухвалу Галицького районного суду м.Львова від 5 травня 2015 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції зі стадії вирішення питання про відкриття провадження в справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий : Павлишин О.Ф.

Судді: Мікуш Ю.Р.

ОСОБА_2