УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Іваненко Ю.Г., Євграфової Є.П., Завгородньої І.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 у власних інтересах та в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_7 до ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, управління Держземагентства в Хмельницькому районі Хмельницької області, Хмельницького міськрайонного управління юстиції, Хмельницької міської ради, третя особа - Виконавчий комітет Хмельницької міської ради в особі Служби у справах дітей Хмельницької міської ради, про припинення спільної часткової власності, визнання права власності на домоволодіння як окремий об'єкт нерухомого майна, визначення порядку користування прибудинковою земельною ділянкою, за касаційною скаргою ОСОБА_4, ОСОБА_6 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28 листопада 2014 року та ухвалу апеляційного суду Хмельницької області від 25 лютого 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2014 року ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 у власних інтересах та в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_7 звернулися до суду з позовом, мотивуючи його тим, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 15 січня 2003 року та свідоцтва про право на спадщину за законом від 21 червня 2011 року ОСОБА_4 є власником 327/1000 частини одноповерхового будинку АДРЕСА_1, (квартира НОМЕР_1) загальною площею 83,3 кв. м. ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_5 належить на праві спільної часткової власності 207/1000 частини одноповерхового будинку за вищевказаною адресою (квартира НОМЕР_2, загальною площею 63,3 кв. м.

Співвласниками вказаного будинку є відповідачі ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_10, ОСОБА_12 265/1000 частини (квартира НОМЕР_3).

Згідно з п. п. 2.1, 2.2 рішення виконкому Хмельницької міськради від 26 червня 2003 року № 582 знято з балансу ЖЕК № 5 207/1000 частки одноповерхового чотириквартирного житлового будинку АДРЕСА_1, квартира НОМЕР_4, загальною площею 63,3 кв. м, належної ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_5 на праві спільної часткової власності; 265/1000 частки вказаного будинку квартира НОМЕР_5, загальною площею 67,7 кв. м належної ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_10, ОСОБА_12 на праві спільної часткової власності.

ОСОБА_13 є власником 201/1000 частини цього будинку, квартира НОМЕР_6 згідно з рішенням міськвиконкому від 26 лютого 2004 року № 82.

Згідно з довідкою державного архіву Хмельницької області від 21 січня 2014 року надано архівний витяг з рішенням Хмельницького міськвиконкому від 18 червня 1954 року № 15, в якому вказано, що за будинковолодінням АДРЕСА_1 закріплена земельна ділянка площею 2 281,48 кв. м.

У зв'язку з необхідністю проведення правового оформлення прибудинкової земельної ділянки виникла необхідність розпорядження часткою майна, що належить позивачам в цьому домоволодінні. Добровільно вирішити спір не вдається через відмову співвласника ОСОБА_16 звернутись в землевпорядні органи та органи місцевого самоврядування із спільною заявою всіх співвласників домоволодіння.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28 листопада 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 25 лютого 2015 року, у задоволенні позову ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 у власних інтересах та в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_7 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, ОСОБА_6 просять скасувати судові рішення, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення судами норм процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача у справі, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Перевіривши доводи касаційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відхилення касаційної скарги та залишення без змін рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28 листопада 2014 року та ухвали апеляційного суду Хмельницької області від 25 лютого 2015 року, оскільки вони законні та обґрунтовані.

Відмовляючи у задоволенні позову, суди попередніх інстанцій виходили з наступних підстав.

Так, законодавством, що регулює земельні відносини не передбачено можливості передачі у власність окремим співвласникам багатоквартирних будинків земельної ділянки (на якій розташований багатоквартирний будинок) або її частини.

Сторони у справі не створили об'єднання співвласників житлового будинку, їм не надавалася у користування земельна ділянка, встановити порядок користування якою просили позивачі.

Як роз'яснено у п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «При приватизації громадянами одно- або багатоквартирного будинку державного житлового фонду порядок користування закріпленою за ним прибудинковою територією згідно з пунктом 5 ст. 10 Закону України від 19 червня 1992 року № 2482-XII «Про приватизацію державного житлового фонду» здійснюється в порядку та на умовах, передбачених частиною третьою статті 42 ЗК України, якою встановлено, що порядок використання земельних ділянок, де розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначається співвласниками.

Якщо в жилому будинку приватизовано частину квартир, питання про користування прибудинковою територією вирішується відповідно до положень частини третьої статті 88 ЗК України, тобто шляхом отримання в користування її частини, що відповідає частці приватизованих квартир та інших приміщень у вартості будинку і споруд. При цьому розміри та конфігурація земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначаються на підставі проектів розподілу території кварталу, мікрорайону та відповідної землевпорядної документації.

Суди дійшли обґрунтованого висновку, що правових підстав для припинення права спільної часткової власності у будинку відсутні, так як такого права між сторонами немає. Процентне відношення розмірів їх квартир до всього будинку не може бути підтвердженням часткової власності, у кожного з них є свідоцтва про право власності на квартири в цьому будинку.

Доводи касаційної скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про порушення норм процесуального та матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28 листопада 2014 року та ухвалу апеляційного суду Хмельницької області від 25 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Ю.Г. Іваненко Є.П. Євграфова І.М. Завгородня