Справа № 204/4202/15-ц
Провадження № 2/204/1892/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2015 року м. Дніпропетровськ

Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Черкез Д.Л.,

при секретарі Данілян Л.А.,

за участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа Красногвардійський відділ головного управління державної міграційної служби України у Дніпропетровській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

У червні 2015 року позивачі звернулися до суду з позовною заявою, в якій просили суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою № 195 в будинку № 28-б по вул. Виборгзькій у м. Дніпропетровську. В обґрунтування своїх вимог зазначили, що 23 квітня 1983 року їх сімї було надано 3-кімнатну квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 62,7 м2. Усі позивачі оселились у квартирі та були в ній зареєстровані. У 1994 році вони приватизували квартиру і стали її власниками. У 1999 році позивач ОСОБА_1 уклала шлюб з Відповідачем і змінила прізвище з Федько на ОСОБА_6. З цього часу Відповідач оселився у квартиру у якості члена сімї. Він був зареєстрований у вищезазначеній квартирі. З вини Відповідача, який допускав подружню невірність, відносини подружжя були зіпсовані та у липні 2008 року він пішов з квартири та з цього часу у ній не проживає. За час його відсутності ( з 2008 по 2015 рік) йому ніколи не чинили перепони у користуванні квартирою, однак незважаючи на це Відповідач у квартирі не проживає, комунальні послуги не сплачує та не розглядає це житло як своє. Протягом 7 років Відповідач без поважних причин не проживає у квартирі, тому позивачі вважають, що його слід визнати таким, що втратив право користування вищезазначеною квартирою. Реєстрація Відповідача у квартирі порушує права позивачів як власників на протязі тривалого часу вони вимушені сплачувати квартирну платню та комунальні послуги за Відповідача. Тому позивачі просять визнати Відповідача таким, що втратив право користування квартирою № 195 в будинку № 28-б по вул. Виборгзькій у м. Дніпропетровську та зобовязати Красногвардійський районний відділ в м. Дніпропетровську ГУ Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області зняти відповідача з реєстраційного обліку в цій квартирі.

Позивач, ОСОБА_1, у судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила позов задовольнити, проти заочного розгляду не заперечувала.

Позивач, ОСОБА_2, у судове засідання не зявився, надавши до суду заяву про розгляд за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Позивач, ОСОБА_3, у судове засідання не зявився, надавши до суду заяву про розгляд за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Позивач, ОСОБА_4, у судове засідання не зявився, надавши до суду заяву про розгляд за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Третя особа, Красногвардійський відділ головного управління державної міграційної служби України у Дніпропетровській області, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, надіслали на адресу суду заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутність не надав.

Допитана у якості свідка ОСОБА_6 суду пояснила, що вона є сусідкою позивачів по справі. У будинку проживає з часу його побудування. Відповідача по справі вона не бачила з 2007 року, оскільки він не проживає за зазначеною адресою. Де він знаходиться зараз їй не відомо.

Згідно ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши наявні докази у їх сукупності, встановив наступні фактичні обставини у справі та відповідні їм правовідносини.

Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

У відповідності ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло, яке видане 15 лютого 1994 року на підставі розпорядження (наказу) від 15 лютого 1994 року № 212, виданого Державним підприємством «Авіаагрегат», квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 належить на праві спільної власності гр. ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_3 та ОСОБА_3 (а.с. 7).

Як вбачається з довідки № 116 від 29.05.2015 року виданої ОСОБА_2 у АДРЕСА_3 зареєстровані наступні особи: ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_5 (а.с. 5).

Як встановлено у судовому засіданні, Відповідач з 2008 року у АДРЕСА_3 не проживає. Фактичне місце проживання відповідача не відоме. Особистих речей відповідача в будинку немає, що підтверджується показами свідків та актом, складеним та підписаним сусідами позивачів (а.с.8 ).

Згідно відповіді Красногвардійського РВ ДМУЮ ГУМВС у Дніпропетровській області № 42/2/А3 від 05.06.2015 року, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, за фактом перепон у користуванні квартирою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 у період з 2008 по 2015 роки не звертався (а.с. 6).

У відповідності до ч. 2 ст. 405 ЦК України - член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

У відповідності до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 втратив право користування житловим приміщенням, а саме: АДРЕСА_3, оскільки не проживає там з 2008 року без поважних причин, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Суд вважає, що не підлягають задоволенню вимоги про зобовязання Красногвардійського районного відділу в м. Дніпропетровську ГУ Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області зняти ОСОБА_5 з реєстраційного обліку в зазначеній квартирі, оскільки відповідно до ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Крім того, зазначені вимоги задоволенню не підлягають оскільки будуть порушувати права субєкта владних повноважень, в даному випадку Красногвардійського відділу у місті Дніпропетровськ Головного управління державної міграційної служби України в Дніпропетровській області та вимоги чинного законодавства, оскільки управління державної міграційної служби по справі є третьою особою, до якої не може бути заявлено вимог.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому, судовий збір у розмірі 243,60 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі ст.ст. 15, 319, 321, 405 Цивільного кодексу України та керуючись ст.ст. 3, 10, 57-61, 88, 169, 209, 212-215, 224, 226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа Красногвардійський відділ головного управління державної міграційної служби України у Дніпропетровській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою № 195 буд. 28-б по вул. Виборгзькій у м. Дніпропетровську.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 60,90 грн. (шістдесят гривень, 90 копійок).

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 60,90 грн. (шістдесят гривень, 90 копійок).

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 60,90 грн. (шістдесят гривень, 90 копійок).

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 судовий збір у розмірі 60,90 грн. (шістдесят гривень, 90 копійок).

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Д.Л. Черкез