Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2015 року Рівненський міський суд

в особі головуючого

судді Кухарця В.М.

при секретарі судового засідання Герасимчук М.М.

за участі представника

співпозивачів - адвоката Мішури В.С.

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - орган опіки та піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради, -

В С Т А Н О В И В:

Подружжя ОСОБА_2, звернувшись у вересні 2014 року до суду, просять визнати їх колишню невістку - відповідача ОСОБА_2 такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, а саме - належною їм на праві приватної спільної часткової власності квартирою АДРЕСА_2.

Свої позовні вимоги обґрунтовують тим, що з квітня 2009 року є власниками вказаного житла, яке набули на підставі договору купівлі-продажу квартири.

У спірній квартирі деякий час разом проживали їхній син, його колишня дружина - відповідач по справі та їх дочка. Після розірвання між сином та невісткою шлюбу, ОСОБА_2 разом з дитиною змінили місце проживання, вибувши за адресою: АДРЕСА_1, де й фактично проживають по даний час. Проте, на їх (позивачів) прохання знятися із реєстраційного обліку у житлі, відповідач відповіла відмовою, у зв'язку з чим змушені були звернутися до суду за захистом своїх порушених майнових прав та інтересів, адже реєстрація відповідачки створює їм перешкоди в користуванні житлом, зокрема, змушені сплачувати за неї кошти на оплату житлово-комунальних послуг як за зареєстрованого у квартирі мешканця.

В судовому засіданні представник позивачів вимоги своєї довірительки підтримав та з мотивів, наведених у позовній заяві, просить задовольнити позов у повному обсязі, уточнивши правові підстави позовних вимог, а саме - просить визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право на користування спірним житлом на підставі частини другої статті 405 ЦК України, як колишнього члена сім'ї власника житла.

Відповідач у судовому засіданні позов не визнала та в обґрунтування своїх заперечень пояснила, що в кінці вересня 2011 року дійсно залишила спірну квартиру АДРЕСА_2, однак виселилася звідти не добровільно, а її змусив це зробити колишній чоловік - син позивачів, з яким перебувала у зареєстрованому шлюбі з травня 2008 року по травень 2012 року. Також зауважила, що вона та її батьки давали позивачам частину коштів - 7500 доларів США на придбання квартири, однак документально підтвердити цієї обставини не може. Пояснила, що на даний час винаймає квартиру у дядька за адресою: АДРЕСА_1, де й фактично проживає разом з малолітньою дочкою, хоча дитина зареєстрована у тій же спірній квартирі, належній співпозивачам.

Представник третьої особи в судовому засіданні пояснила, що ухвалення рішення про задоволення позову порушить майнові права малолітньої дитини відповідача, оскільки зняття з реєстраційного обліку місця проживання матері зумовить зняття з реєстраційного обліку місця проживання дитини.

З'ясувавши обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав.

Як вбачається з поданих сторонами і досліджених в судовому засіданні письмових доказів (копій документів), подружжю ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з 07.04.2009 р. належить на праві приватної спільної часткової власності трикімнатна квартира АДРЕСА_2, загальною площею 66,3 кв.м., по ? частці кожному (а.с.3 - 7). У спірній квартирі з 01.10.2009 р. зареєстровані відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та її малолітня дочка - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.8, 14).

В період з 10 травня 2008 року по 22 травня 2012 року відповідач перебувала у зареєстрованому шлюбі із сином позивачів - ОСОБА_6 (а.с.29), з яким до вересня 2011 року проживала у належній позивачам квартирі. З того часу відповідачка в цій квартирі не проживає, житлом не користується, що й пояснила у судовому засіданні. Та обставина, що фактичним місцем проживання ОСОБА_2 є АДРЕСА_1, документально підтверджується нотаріально посвідченим договором від 10 вересня 2014 року №756 "Про розподіл майна у праві спільної сумісної власності" (а.с.11).

Пояснення відповідачки, в обґрунтування її заперечень проти позову, суд вважає голослівними і такими, що не підтверджені засобами доказування, передбаченими частиною другою статті 57 ЦПК України.

Відповідно до ст.405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Як передбачено ч.1 ст.316, ч.1 ст.317, ч.1 ст.319, ст.391 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Виходячи з наведених норм цивільного законодавства, встановлених судом обставин і визначених відповідно до них правовідносин, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки наявність реєстрації у спірній квартирі відповідача, як колишнього члена сім'ї співвласників житла, створює їм перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження своїм нерухомим майном.

Позивач ОСОБА_3 документально підтвердила понесені нею судові витрати у виді сплаченого при пред'явленні позову судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп. (а.с.1), тому вказані витрати підлягають до стягнення на її користь з відповідача ОСОБА_2

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 212 - 215 ЦПК України, ст.7 Закону України від 11 грудня 2003 року №1382-IV "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратив право на користування квартирою АДРЕСА_2.

Стягнути з ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, судові витрати в розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На рішення протягом десяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд.

Головуючий: