У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2015 року м. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ситнік О.М., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 05 травня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Хмельницької області від 11 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - Кам'янець-Подільський районний відділ Управління Міністерства внутрішніх справ України в Хмельницькій області, про позбавлення права користування житловим приміщенням,

в с т а н о в и в:

У березні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, у якому зазначала, що вона є власником житлового будинку по

АДРЕСА_1 на підставі договору дарування серії ВВО № 132595 від 15 листопада 2004 року. За згодою її батька, який був власником цього будинку, у ньому був зареєстрований як член сім'ї її чоловік - ОСОБА_3 Через неприязність стосунків з відповідачем та припиненням шлюбних відносин сумісне проживання з ОСОБА_3 стало неможливим. Рішенням Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 16 грудня 2014 року шлюб між позивачкою та відповідачем розірвано.

Оскільки на вимоги щодо зняття з реєстрації місця проживання відповідач не реагує, чим порушує її право власника житлового будинку, просила позбавити відповідача права користування житловим приміщенням.

Рішенням Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 05 травня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 11 червня 2015 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалу суду апеляційної інстанції та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про перевагу одних доказів над іншими.

Судами першої та апеляційної інстанцій, відповідно до ст. 212 ЦПК України, повно, всебічно досліджено і оцінено обставини у справі, надані сторонами докази, правильно визначено юридичну природу спірних правовідносин та закон, який їх регулює.

Суди обґрунтовано відмовили у задоволенні позову відповідно до вимог ст. ст. 9, 156 Житлового кодексу України, оскільки припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. Факту порушення відповідачем прав позивачки як власниці квартири та існування перешкод у користуванні нею майном не встановлено.

Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, на правильність висновків судів вони не впливають та їх не спростовують.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

На підставі наведеного та керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - Кам'янець-Подільський районний відділ Управління Міністерства внутрішніх справ України в Хмельницькій області, про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ О.М. Ситнік