У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 липня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Луспеника Д.Д., Гулька Б.І., Хопти С.Ф.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом прокурора Жовківського району Львівської області в інтересах держави в особі Малехівської сільської ради Жовківського району Львівської області, Жовківської районної ради Львівської області, Львівської обласної ради до ОСОБА_4, третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю «Земкомерц», про стягнення суми втрат сільськогосподарського виробництва за касаційною скаргою ОСОБА_4, поданою представником - ОСОБА_5, на заочне рішення Жовківського районного суду Львівської області від 11 липня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 13 лютого 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2013 року прокурор Жовківського району Львівської області в інтересах держави в особі Малехівської сільської ради Жовківського району Львівської області, Жовківської районної ради Львівської області, Львівської обласної ради звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що прокурорською перевіркою встановлено, що рішенням Малехівської сільської ради Жовківського району Львівської області від 24 січня 2011 року № 28 затверджено ОСОБА_4 проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 1,4283 га щодо зміни цільового призначення з ведення особистого селянського господарства на розміщення торгово-складських приміщень по АДРЕСА_1. Рішенням Малехівської сільської ради Жовківського району Львівської області від 24 січня 2011 року № 29 затверджено ОСОБА_4 проект землеустрою з відведення земельної ділянки площею 0,5717 га щодо зміни цільового призначення з ведення особистого селянського господарства на розміщення торгово-складських приміщень по АДРЕСА_1.

Зазначеними рішеннями відповідача зобов'язано сплатити суму втрат сільськогосподарського виробництва при зміні цільового призначення землі, однак у порушення вимог ст. ст. 207, 209 ЗК України не відшкодовано втрати земель сільськогосподарського виробництва.

11 квітня 2011 року ОСОБА_4 уклав договір купівлі-продажу вищевказаних земельних ділянок з товариством з обмеженою відповідальністю «Земкомерц» (далі - ТОВ «Земкомерц»), за умовами якого ТОВ «Земкомерц» зобов'язується відшкодувати нараховані втрати сільськогосподарського виробництва в розмірі 507 211 грн., що підлягають відшкодуванню та зарахуванню на спеціальні рахунки відповідних місцевих рад у розмірах, передбачених ст. 209 ЗК України та постановою Кабінету Міністрів України від 17 листопада 1997 року № 1279 «Про розміри та порядок визначення втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, які підлягають відшкодуванню».

Ураховуючи викладене, позивач, уточнивши позовні вимоги, просить стягнути з відповідача 507 211 грн втрат сільськогосподарського виробництва на спеціальний рахунок місцевого бюджету № 0316 УДКСУ у Жовківському районі (с. Малехів) 2111000, , банк одержувача ГУ ДКСУ у Львівській області, МФО 825014.

Заочним рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 11 липня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 13 лютого 2015 року, позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_4 507 211 грн втрат сільськогосподарського виробництва на спеціальний рахунок місцевого бюджету № 0316 УДКСУ у Жовківському районі (с. Малехів) 2111000, , банк одержувача ГУ ДКСУ у Львівській області, МФО 825014.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 в особі представника - ОСОБА_5, просить оскаржувані судові рішення скасувати, посилаючись на порушення судами норм матеріального й процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Задовольняючи позовні вимоги прокурора, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), дійшов до правильного висновку про те, що з урахуванням чинних на час розгляду справи рішень Малехівської сільської ради Жовківського району Львівської області, якими ОСОБА_4 затверджено проект землеустрою з відведення земельної ділянки щодо зміни цільового призначення та його зобов'язано відшкодувати суму втрат сільськогосподарського виробництва при зміні цільового призначення землі, на підставі ст. ст. 207, 208 ЗК України та постанови Кабінету Міністрів України від 17 листопада 1997 року № 1279 «Про розміри та порядок визначення втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, які підлягають відшкодуванню» з відповідача вірно стягнуті такі втрати.

Доводи касаційної скарги про те, що ОСОБА_4 оскаржує рішення сільської ради в суді не є підставою для скасування законного і обґрунтованого судового рішення, а можуть бути підставою при наявності для цього умов для перегляду судового рішення у зв'язку з ново виявленими обставинами.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судові рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, подану представником - ОСОБА_5, відхилити.

Заочне рішення Жовківського районного суду Львівської області від 11 липня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 13 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:Д.Д. Луспеник
Б.І. Гулько С.Ф. Хопта