АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
_________________________
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2015 року Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Саліхова В.В.

суддів -Музичко С.Г., Прокопчук Н.О.

при секретарі: Кутц А.В.

за участю:

представника позивача Лепень О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Сент Софія Проперті Менеджмент» на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 10 березня 2015 року в справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сент Софія Проперті Менеджмент» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2015 року ТОВ «Сент Софія Проперті Менеджмент» звернулося до суду з вищевказаною позовною заявою про стягнення з ОСОБА_3 суму заборгованості за житлово-комунальні послуги у загальному розмірі 137 278,68 грн.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 10.03.2015 позовну заяву повернуто позивачу.

В апеляційній скарзі ТОВ «Сент Софія Проперті Менеджмент» просить ухвалу суду скасувати та передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції. Апелянт посилається на те, що ухвала є незаконною, необґрунтованою та такою, що винесена з порушенням норм матеріального і процесуального права. В обґрунтування своїх доводів вказує, що Ленінградським районним судом м. Запоріжжя від 25.03.2013 на підставі ч. 6 ст. 100 було відмовлено у видачі судового наказу та останній відповідно до ч. 2 ст. 101 та ч. 1 ст. 114 ЦПК України звернувся з позовною заявою до Дніпровського районного суду м. Києва.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши наведені в скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню із наступних підстав.

Справа № 755/4831/15-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/5627/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Савлук Т.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Саліхов В.В.

Постановляючи ухвалу про повернення позовної заяви позивачеві, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано докази щодо підтвердження попереднього звернення до суду із заявою про видачу судового наказу та наявність ухвали суду про відмову у видачі судового наказу чи його скасування.

З таким висновком суду першої інстанції не може погодитись колегія суддів, враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 118 ЦПК України, позов пред'являється шляхом подання позовної заяви до суду першої інстанції, де вона реєструється з дотриманням порядку, встановленого частинами другою і третьою статті 11-1 цього Кодексу, та не пізніше наступного дня передається визначеному судді. Позовна заява щодо вимог, визначених у частині першій статті 96 цього Кодексу, може бути подана тільки в разі відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу або скасування його судом.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 96 ЦПК України, судовий наказ може бути видано у разі, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» №14 від 23.12.2011 вимоги, за якими може бути виданий судовий наказ, передбачені статтею 96 ЦПК, підлягають судовому захисту виключно у порядку наказного провадження, оскільки частиною третьою статті 118 ЦПК передбачено, що позовна заява щодо вимог, визначених у частині першій статті 96 цього Кодексу, може бути подана тільки в разі відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу або скасування його судом. Крім того, не допускається одночасне звернення до суду із заявою про видачу судового наказу та пред'явлення позову про той самий предмет і з тих самих підстав. Відмова у прийнятті заяви про видачу судового наказу чи його скасування унеможливлюють повторне звернення з такою самою заявою в порядку наказного провадження, але не перешкоджають пред'явленню позову.

З матеріалів справи вбачається, що позивач у березні 2013 року звертався до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги з ОСОБА_3 (за останнім відомим місцем проживання останньої). Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 25.03.2013 на підставі ч. 6 ст. 100 ЦПК України відмовлено у видачі судового наказу у зв'язку з тим, що відповідно до відповіді адресно-довідкового сектору стосовно місця реєстрації відповідача відомості про реєстрацію/зняття з реєстрації по Запорізькій області стосовно ОСОБА_3 відсутні. Враховуючи вимоги ч. 2 ст. 101 та ч. 1 ст. 114 ЦПК України позивач звернувся з позовною заявою до Дніпровського районного суду м. Києва, оскільки житловий будинок розташований в АДРЕСА_1, власником квартири у багатоповерховому будинку є ОСОБА_3

Відповідно до ч. 2 ст. 101 ЦПК України відмова у прийнятті заяви унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Таким чином, враховуючи те, що ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 25.03.2013 було відмовлено у видачі судового наказу, позивач має право звернутися до суду з тими самими вимогами у позовному порядку.

Разом з тим, суд першої інстанції на вищезгадані обставини уваги не звернув, у зв'язку з чим зробив висновки, які не відповідають обставинам справи.

Враховуючи наведені обставини, колегія суддів прийшла до висновку, що ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права, а тому, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, підлягає скасуванню та направленню справи для вирішення питання щодо відкриття провадження по справі.

Керуючись статтями 303, 307, п. 3 ч. 1 ст. 312, 313- 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Сент Софія Проперті Менеджмент» задовольнити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 10 березня 2015 рокускасувати, а питання передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий: В.В. Саліхов

Судді: С.Г. Музичко

Н.О.Прокопчук