Справа № 128/1146/15-ц
УХВАЛА

06 липня 2015 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області у складі:

головуючої - судді Саєнко О.Б., при секретарі - Ільченко Ю.В., за участю: представника позивача ОСОБА_1, представників відповідачів - ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці Вінницької області клопотання представника позивача про забезпечення позову по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_5, Майданської сільської ради про визнання рішень Майданської сільської ради недійсними,-

ВСТАНОВИВ:

01 квітня 2015 року до провадження Вінницького районного суду надійшла позовна ОСОБА_4 до ОСОБА_5, Майданської сільської ради про визнання рішень Майданської сільської ради недійсними. Ухвалою судді Вінницького районного суду від 08 квітня 2015 року відкрито провадження по даній цивільній справі.

06 липня 2015 року в судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 заявив клопотання про забезпечення позову по даній цивільній справі шляхом заборони реєстрації права власності на земельну ділянку площею 0,1 га ,кадастровий номер :03:004:0118, яка розташована за адресою : вул. Чорнобильска , 86 с. Слобода Дашковецька Вінницького району Вінницької області. Дане клпотання пелтавником позивача мотивовано тим, що в приватних розмовах з ним ОСОБА_5 та його представник неодноразово заявляли, що зареєструє право власності на спірну земельну ділянку , а потім придасте чи подарує її комусь, внаслідок чого, ОСОБА_4 не зможе скасувати його документи та отримати її у власність. Вказує , що рішенням 26 сесії 22 скликання Майданської сільської ради Вінницького району Вінницької області від 23.05.2014 р. вирішено затвердити технічну документацію на спірну земельну ділянку, передати зазначену земельну ділянку у власність ОСОБА_5 та видати останньому свідоцтво на право власності на земельну ділянку. Посилаючись на ст.ст.330,331,338 ЦК України , зазначає , що спірна земельна ділянка зареєстрована в Державному земельному кадастрі, що доводиться присвоєнням їй кадастрового номера, а майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього. Тому вважає , що існує реальна загроза наявності перешкод у наступному виконанні рішення суду по даній справі та захисту прав позивача внаслідок неправомірного оформлення ОСОБА_5 права власності на спірну земельну ділянку та її наступного відчуження так, як фактично рішення буде лише декларативним, та не спрямованим на реальний захист прав ОСОБА_4, адже повернути ділянку з власності добросовісного набувача буде неможливо.

Представник відповідача ОСОБА_2 заперечував проти задоволення клопотання про забезпечення позову, зазначив, що відповідач ОСОБА_5 на законних підставах набув право власності на спірну земельну ділянку, вже отримав свідоцтво про право власності на неї та зареєстрував її в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Вказує , що задоволення даного клопотання уде виходити за межи заявлених позивачем позовних вимог, адже останній просить суд лише визнати недійсними: рішення 6 сесії 22 скликання Майданської сільської ради Вінницького району Вінницької області від 19.10.1996 року про надання ОСОБА_5 у власність спірної земельної ділянки; рішення 19 сесії 05 скликання Майданської сільської ради Вінницького району Вінницької області від 19.08.2009 року про надання ОСОБА_5 дозволу на виготовлення технічної документації для оформлення права власності на дану земельну ділянку та рішення даної ради від 23.05.2014 року про передачу у власність відповідачу земельної ділянки. При чому позивач не звертався до суду із позовними вимогами про визнання недійсним свідоцтва про право власності на даний земельну ділянку та скасування її реєстрації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Просить відмовити у задоволені клопотання.

Представник відповідача ОСОБА_3 також просив відмовити у задоволені клопотання так як вважає позовні вимоги позивача необґрунтованими, а відповідач набув право власності на земельну ділянку за процедурою на законних підставах.

Вислухавши заявлене клопотання та міркування щодо нього представників відповідачів, вивчивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку , що клопотання представника позивача про забезпечення позову підлягає поверненню на підставі ч.8 ст.153 ЦПК України, оскільки не відповідає вимогам ч.1, п.2 ч.2 ст.151 ЦПК України, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч.1 ст.151 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі має право на звернення до суду із заявою про забезпечення позову, а не клопотанням як зазначив представник позивача.

Згідно до положень ч.2 ст.151 ЦПК України, суд за заявою осіб, що беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом , заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено :

1)причини, у зв*язку з чим потрібно забезпечити позов;

2)вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

3)інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній ( за винятком випадку, передбаченого ч.4 ст. 151 ЦПК), якщо не вжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно до положень п.1,10 Постанови Пленуму Верховного суду України « Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006 р., вбачається, що єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі. Забезпечення позову допускається на будь якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній ( за винятком випадку, передбаченого ч.4 ст. 151 ЦПК), якщо не вжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Суд, з урахування заявлених позивачем позовних вимог до відповідачів, заявленого виду заходу забезпечення позову і його співмірності із заявленими позивачем вимогами, наявності у відповідача ОСОБА_5 свідоцтва про право власності на дану земельну ділянку, яка зареєстрована в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, вважає , що представник позивача не обґрунтував необхідність забезпечення позову шляхом заборони реєстрації права власності на спірну земельну ділянку , що існує реальна загроза наявності перешкод у наступному виконанні рішення суду по даній справі і що не вжиття такого заходу забезпечення позову зробити неможливим виконання декларативного, на його погляд, рішення суду.

Згідно до положень ч.8 ст.153 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Рішенням Конституційного Суду України від 27 січня 2010 року № 3-рп/2010, від 28 квітня 2010 року № 12-рп/2010, від 8 липня 2010 року № 18-рп/2010 дано офіційне тлумачення пунктів 2, 12, 18 частини 1 статті 293 ЦПК України.

Згідно до розяснень, наданих Конституційним Судом України, положення вказаних пунктів ЦПК України необхідно розуміти як такі, що передбачають право оскаржувати окремо від рішення суду в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції: як про забезпечення позову і щодо скасування забезпечення позову, так і про повернення заяви про забезпечення позову та скасуванні забезпечення позову; як про розяснення рішення, так і про відмову в розясненні рішення; як про видачу дубліката виконавчого листа, так і про відмову в його видачі.

Приймаючи такі рішення, Конституційний Суд України виходив із того, що згідно з пунктом 8 частини 3 статті 129 Конституції України апеляційне оскарження судового рішення можливе в усіх випадках, крім тих, коли закон містить заборону на таке оскарження.

Враховуючи логіку тлумачення Конституційним Судом України пунктів 2, 12, 18 частини 1 статті 293 ЦПК України, суд вважає, що ухвала суду про повернення заяви про забезпечення позову може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Керуючись ч.8 ст. 153 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ :

Повернути клопотання ( заяву) представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_4 до ОСОБА_5, Майданської сільської ради про визнання рішень Майданської сільської ради недійсними.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький районний суд Вінницької області , шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5-ти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Суддя: