АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ [1]

26 березня 2015 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого - Немировської О.В.

суддів - Ящук Т.І., Чобіток А.О.

при секретарі - Басюк Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк», третя особа: ОСОБА_3 про визнання договору іпотеки нікчемним та іпотеки припиненою,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 21 жовтня 2014 року,

встановила:

у квітні 2014 року позивачі звернулись до суду з позовом про визнання договору іпотеки, укладеного між ними та ЗАТ «ОТП Банк» (на даний час ПАТ «ОТП Банк») 26.03.2008 р., нікчемним, а іпотеки - припиненою, посилаючись на те, що їх відповідальність як поручителів була збільшена без погодження з ними.

Рішенням Голосіївського районного суду м.Києва від 21 жовтня 2014 року в задоволенні позову було відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, позивачі подали апеляційну скаргу, в якій просять скасувати рішення та ухвалити нове, яким позов задовольнити, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи.

Заслухавши доповідь судді Немировської О.В., пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивачі посилались на ту обставину, що з ними ЗАТ «ОТП Банк» уклало 26.03.2008 р. Договір іпотеки (майнової поруки), за яким вони зобов'язувались відповідати за виконання Договору про надання кредитної лінії, укладеного 26.03.2008 р. між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_3 За умовами цього договору ОСОБА_3 було відкрито кредитну лінію з лімітом у 36 500 дол. США. Однак, фактично ОСОБА_3 було надано кредит в сумі 37 000 дол. США. про що банк зазначив в своїй позовній заяві до Заводського районного суду м. Миколаєва у жовтні 2010 р. В зв'язку з цим позивачі вважають, що укладений з ними Договір є нікчемним, а порука - припиненою, оскільки основне зобов'язання було збільшено без погодження з ними.

Рішенням Голосіївського районного суду м.Києва від 21 жовтня 2014 року в задоволенні позову було відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачами не доведено факту порушення банком умов Договору про надання кредитної лінії, а тому підстав для визнання Договору іпотеки (майнової поруки) нікчемним немає.

Такий висновок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, відповідає встановленим по справі обставинам.

Суд першої інстанції правильно не взяв до уваги посилання позивачів на положення ст. 220 ЦК України щодо правових наслідків недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору, що тягне за собою нікчемність. В даному випадку Договір іпотеки (майнової поруки), укладений між сторонами, був посвідчений нотаріально, а тому не може бути визнаний нікчемним в силу ст. 236 ЦК України.

Посилання апелянтів на рішення Апеляційного суду Миколаївської області від 30.01.2014 р., яким було звернуто стягнення на предмет іпотеки, який належить на праві власності ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_2, де встановлено, що кредит був наданий ОСОБА_3 в сумі 37 000 дол. США, також є безпідставними. Відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. В даному випадку збільшення обсягу відповідальності поручителів не відбулось, оскільки кредитні кошти надавались частинами в межах ліміту кредитної лінії після часткового погашення наданої суми.

Таким чином, судом першої інстанції було повно та всебічно встановлено обставини справи, перевірено їх доказами, правильно застосовано норми матеріального права при дотриманні норм процесуального права, доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду не спростовують, а тому рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 313-317 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відхилити, а рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 21 жовтня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді

№ справи: 752/6066/14-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/4554/2015

Головуючий у суді першої інстанції: Плахотнюк К.Г.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Немировська О.В.