АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/1286/15 Головуючий 1 інст. - Дідовець В.А.
Справа № 2-4556/10 Доповідач - Бурлака І.В.
Категорія: договірні УХВАЛА
«11» березня 2015 року м. Харків
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:
Головуючого судді: Бурлака І.В.,
Суддів: Карімової Л.В., Яцини В.Б.,
за участю секретаря: Кривошеіної О.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» на ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 28 жовтня 2010 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-технічний центр «Харківрелекомплект» до ОСОБА_1, третя особа - ОСОБА_2, приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання попереднього договору купівлі-продажу недійсним,-
в с т а н о в и л а:
У червні 2010 року Товариство з обмеженою відповідальністю Науково-технічний центр «Харківрелекомплект» звернувся до суду з зазначеним позовом до ОСОБА_1.
Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 28 жовтня 2010 року накладено арешт на нежитлову будівлю літера А-2, загальною площею 950,4 кв. м. в будинку АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_1 на праві приватної власності.
Не погоджуючись з ухвалою суду Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу - скасувати. При цьому посилався на неповне з'ясування судом обставин справи, що мають значення для справи, на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення та неправильне застосування норм процесуального права. Вважав, що суд не надав належної оцінки доказам у справі, не звернув уваги на те, що 19.05.2008 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», назву якого змінено на Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № СМ-SME 707/179/2008, згідно якого ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 330000,00 доларів США строком до 19.05.2023 року зі сплатою відсотків у порядку та розмірах встановлених у кредитному договорі. В забезпечення виконання зазначеного кредиту між банком та ОСОБА_1 укладено договір іпотеки № РМ-SME 707/179/2008 від 21.05.2008 року, предметом якого є нерухоме майно, а саме: нежитлові будівлі літ. А-2 площею 950,4 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Зазначив, що на підставі договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 18.03.2011 року і договору відступлення права вимоги від 18.03.2011 року банк відступив, а Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за вказаними договорами. В рахунок погашення заборгованості в сумі 337786,59 доларів США, що еквівалентно 2699928, 21 грн. рішенням Московського районного суду м. Харкова від 15 липня 2010 року звернуто стягнення на спірний предмет іпотеки шляхом надання права банку укладати договори купівлі - продажу з будь - якою особою-покупцем за ціною, встановленою на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності з наданням банку всіх повноважень продавця, в тому числі з правом звернення до нотаріальних установ (нотаріусів) щодо укладення договору купівлі-продажу предмету іпотеки та до КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» з метою отримання відповідних витягів на відчуження та реєстрації договору купівлі - продажу предмету іпотеки. Зазначив, що рішення є чинним. Вказав, що здійснити продаж майна неможливо, оскільки накладено арешт. Ринкова вартість майна станом на вересень 2014 року склала 2447600,00 грн., а заборгованість за кредитним договором - 20257064, 78 грн.
Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення з'явившихся осіб, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» необхідно задовольнити, ухвалу суду - скасувати.
При цьому судова колегія виходить з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи, в забезпечення кредитного договору між банком та ОСОБА_2 21 травня 2008 року між банком та ОСОБА_1 укладено договір іпотеки № РМ-SME 707/179/2008, предметом якого є нерухоме майно, а саме: нежитлові будівлі літ. А-2 площею 950,4 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 15 липня 2010 року в рахунок погашення заборгованості в сумі 337786,59 доларів США, що еквівалентно 2699928, 21 грн. звернуто стягнення на вказаний предмет іпотеки шляхом надання права банку укладати договори купівлі - продажу з будь - якою особою-покупцем за ціною, встановленою на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності з наданням банку всіх повноважень продавця, в тому числі з правом звернення до нотаріальних установ (нотаріусів) щодо укладення договору купівлі-продажу предмету іпотеки та до КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» з метою отримання відповідних витягів на відчуження та реєстрації договору купівлі - продажу предмету іпотеки.
При розгляді цивільної справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-технічний центр «Харківрелекомплект» до ОСОБА_1 про визнання попереднього договору купівлі-продажу недійсним ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 28 жовтня 2010 року накладено арешт на вказаний предмет іпотеки.
Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 24 січня 2013 року, яким в задоволенні позову підприємству - відмовлено та яке змінено рішенням Апеляційного суду Харківської області від 15 квітня 2013 року та залишено без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 серпня 2013 року, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-технічний центр «Харківрелекомплект» 215000,00 грн. та 1840, 65 грн. судового збору.

В суді апеляційної інстанції представник товариства пояснив, що рішення суду першої інстанції про звернення стягнення на предмет іпотеки до теперішнього часу не виконано, оскільки судом першої інстанції за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-технічний центр «Харківрелекомплект» накладено арешт на предмет іпотеки.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-технічний центр «Харківрелекомплект» пояснив, що під час звернення з заявою про накладання арешту на спірне майно, їм не було відомо, що воно є іпотечним. Рішення суду першої інстанції про стягнення з ОСОБА_1 на користь підприємства 215000,00 грн. та 1840, 65 грн. судового збору також не виконано. На дії (бездіяльність) державного виконавця з приводу примусового виконання рішення зі скаргою до суду товариство не зверталося.

Відповідно до ч. 4 ст. 154 ЦПК України особа, щодо якої вжито заходи забезпечення позову без її повідомлення, протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали може подати до суду заяву про їх скасування.

Із вказаної норми вбачається, що вона стосується будь - яких осіб, стосовно яких вжито заходи забезпечення позову: і осіб, які беруть участь у справі, і осіб, які не беруть участі у справі.

Матеріали справи свідчать про те, що з 2008 року спірні нежитлові приміщення знаходяться в іпотеці.

На момент постановлення ухвали іпотекодержателем був Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», якого до участі у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-технічний центр «Харківрелекомплект» про накладення арешту не залучали.

З 2011 року на підставі договору купівлі-продажу кредитного портфелю і договору відступлення права вимоги іпотекодержателем став Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна».

Статтею 5 договору іпотеки передбачено, що протягом всього терміну дії цього договору іпотекодавець зобов'язаний, зокрема без отримання письмової згоди іпотекодержателя не створювати і не допускати існування будь - якої іпотеки (застави), заборону відчуження, арешту чи іншого обтяження стосовно предмета іпотеки, крім тих, які передбачені цим договором; своєчасно повідомляти про існування іпотеки, створені за цим договором, кожну третю особу, із якою іпотекодавець має, або мав намір укласти будь - який правочин стосовно будь-якої частини предмета іпотеки, або відносно якої іпотекодавець є чи стає будь-яким іншим чином зобов'язаним стосовно будь-якої частини предмета іпотеки; без зволікань повідомляти іпотекодержателя про претензії будь-якої третьої сторони стосовно будь-якої частини іпотеки, і вчиняти всі такі дії для захисту предмета іпотеки проти таких претензій і для забезпечення чинності і пріоритетності прав іпотекодержателя стосовно предмета іпотеки, які є необхідними чи бажаними в даній ситуації, а також яких може вимагати іпотекодержатель. У разі порушення іпотекодавцем будь-яких із його зобов'язань за цією статтею іпотекодержатель має право на негайне виконання іпотекодавцем боргових зобов'язань за рахунок звернення стягнення на предмет іпотеки.

Проте, із змісту оскаржуваної ухвали вбачається, що про те, що спірне майно є іпотечним, не зазначено.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 15 липня 2010 року в рахунок погашення заборгованості в сумі 337786,59 доларів США, що еквівалентно 2699928, 21 грн. звернуто стягнення на вказаний предмет іпотеки. Вартість іпотечного майна згідно звіту про оцінку майна станом на серпень 2014 року склала 2447600,00 грн. Зазначене рішення суду до теперішнього часу не виконано, оскільки без скасування ухвали суду про накладення арешту на предмет іпотеки неможливо реалізувати предмет іпотеки.

Відповідно до ст.3 Закону України «Про іпотеку» від 05.06.2003 року із змінами, які діяли на час виникнення спірних правовідносин іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації.

Посилання представника Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-технічний центр «Харківрелекомплект» на те, що строк на апеляційне оскарження сплив, що є рішення суду першої інстанції з цього питання, тому в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити, є необґрунтованими, оскільки про існування зазначеної ухвали товариству стало відомо тільки в серпні 2014 року. Копію ухвали банку, який на той час був іпотекодержателем не було надіслано, оскільки він не приймав участі у справі.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 04 грудня 2014 року за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1, Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-технічний центр «Харківрелекомплект» про зняття арешту з заставленого майна в задоволенні позову Товариству з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» про зняття арешту з заставленого майна - відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 16 лютого 2015 року вказане рішення залишено без змін. В ухвалі апеляційної інстанції зазначено, що право на оскарження арешту майна, яке є предметом застави чи іпотеки, накладеного на підставі судового рішення в межах позовного провадження, законодавцем визначений інший порядок, передбачений ст. 154 ЦПК України.

Виходячи з наведеного та вимог закону, судова колегія вважає, що оскільки іпотекодержатель, якому за судовим рішенням надано право на реалізацію предмета іпотеки, має пріоритетне право на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки, тому ухвала підлягає скасуванню з відмовою Товариству з обмеженою відповідальністю Науково-технічний центр «Харківрелекомплект» в задоволенні заяви.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 2 ч. 1 ст. 307, п. 2 ч. 1 ст. 312, ст. 313, п.6 ч.1.ст. 314, ст. ст. 315, 317, 319 ЦПК України судова колегія,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» - задовольнити.

Ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 28 жовтня 2010 року - скасувати і в задоволенні заяви Товариству з обмеженою відповідальністю Науково-технічний центр «Харківрелекомплект» - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Судді колегії