Номер справи 623/2243/15-ц
Номер провадження 2/623/628/2015
РІШЕННЯ

іменем України

03 червня 2015 року Ізюмський міськрайонний суд Харківської області

в складі: головуючого - судді: Вергун І. В.

при секретарі: Зінькевич Л. О.

за участю судового розпорядника: Павлюченко Т. А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ізюмі справу за позовом ОСОБА_2 до Ізюмської міської ради Харківської області про визнання права власності на спадкове майно,-

В с т а н о в и в:

В травні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Ізюмської міської ради Харківської області про визнання права власності на спадкове майно. Зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її батько ОСОБА_3 Після смерті батька залишилось спадкове майно, утому числі у вигляді житлового будинку з господарсько - побутовими будівлями, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1., право на яке за життя ОСОБА_3 перейшло йому після смерті його батька, дідуся позивачки, ОСОБА_4 у відповідності до свідоцтва про паво на спадщину за законом від 25.05.2004 року виданого нотаріусом Ізюмської державної нотаріальної контори 25.05.2004 року та зареєстрованого в реєстрі за № 2-722. Позивачка спадщину прийняла шляхом подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини, як спадкоємець першої черги спадкування за законом. Нотаріальна контора відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказане майно у зв'язку з неможливістю надання позивачкою свідоцтва про право на спадщину за законом від 25.05.2004 року з відміткою про державну реєстрацію.

Позивачка надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності на підставі наявних у справі доказів, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Представник відповідача надав суду письмову заяву про розгляд справи без присутності представника відповідача.

Судовим розглядом встановлено, підтверджується наявними у справі доказами, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про смерть ( а.с.8).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина у вигляді будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1, що належав померлому відповідно до свідоцтва про право на спадщину законом виданого Ізюмською державною нотаріальною конторою 25.05.2004 року та зареєстрованого в реєстрі за № 2-722 ( а.с.11-14).

Із ксерокопії спадкової справи вбачається, що з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 до нотаріальної контори звернулась ОСОБА_2 ( а.с. 32).

З заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 до нотаріальної контори звернувся ОСОБА_3 Донька померлого, ОСОБА_5 подала до нотаріальної контори заяву, якою повідомила, що на спадщину після смерті ОСОБА_4 не претендує та не заперечує проти її видачі сину померлого ОСОБА_3 ( 37,38).

25.05.2004 оку на ім'я ОСОБА_3 Ізюмською державною нотаріальною конторою було видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4, спадкове майно складається з житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого в АДРЕСА_1 на земельній ділянці розміро 600 кв.м. (а.с.50).

Із ксерокопії свідоцтва про народження вбачається, що батьками ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_3 та ОСОБА_7 ( а.с.9).

15 червня 2002 року ОСОБА_6 уклала шлюб з ОСОБА_8 та їй присвоєно прізвище ОСОБА_8 ( а.с.10).

В своїй відповіді Ізюмська державна нотаріальна контора повідомляє, що після смерті, ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2, видати свідоцтво про право на спадщину за законом на жилий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1, Ізюмська державна нотаріальна контора не має можливості, так як померлий не здійснив державну реєстрацію, а саме не зареєстрував на своє ім'я свідоцтво про право на спадщину за законом, виданого 25 травня 2004 року, у зв'язку з цим на нього не перейшло право власності ( а.с.16).

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом ( ч. 1, ч. 2 статті 328 ЦК України).

З урахуванням положень ч. 1 ст. 15, статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За змістом наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника ні підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється.

Право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації ( ч. 1 ст. 182 ЦК України).

Частиною 1 і 2 статті 1299 ЦК України передбачено, що якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець є нерухоме майно, спадкоємець зобов'язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації.

При таких даних позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 10,11,209,212,214-215,218 ЦПК України, статтею 182,328,392,1299 ЦК України, суд

В и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, іпн. НОМЕР_1 право власності на житловий будинок, загальною площею 78,3 кв.м., житловою площею 56,7 кв.м., з погрібом під літ. « Б» та побуто - господарськими будівлями, а саме: гараж під літ. « Г», навіс під літ. « Д» та паркан № 1, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та який прийняв спадщину від померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 та не здійснив державної реєстрації своїх спадкових прав.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Ізюмський міськрайонний суд Харківської протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Ізюмського міськрайонного суду І. В. Вергун