УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Гвоздика П.О.,

суддів: Амеліна В.І., Євграфової Є.П.,

Євтушенко О.І., Іваненко Ю.Г.,

розглянувши в судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_3, заінтересована особа - Управління Пенсійного фонду України в Чигиринському районі Черкаської області, про встановлення факту перебування у зоні відчуження,

за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення апеляційного суду Черкаської області від 17 лютого 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про встановлення факту перебування у зоні відчуження, заінтересована

особа - Управління Пенсійного фонду України в Чигиринському районі Черкаської області (далі - УПФ України в Чигиринському районі Черкаської області ).

На обґрунтування заявлених вимог зазначав, що він є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1986 року.

У червні 2014 року ОСОБА_3 звернувся із заявою до УПФ України в Чигиринському районі Черкаської області про призначення пенсії за віком згідно зі ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», однак йому було відмовлено у зв'язку з відсутністю первинних документів, які б підтверджували його перебування в м. Прип'ять на Чорнобильській АЕС у період з 26 по 27 квітня 1986 року.

30 жовтня 2014 року ОСОБА_3 повторно звернувся до УПФ України в Чигиринському районі Черкаської області про перегляд питання та призначення пенсії за віком згідно з вказаною нормою закону, однак йому було відмовлено.

Заявник вказував, що він не погоджується з даними висновками УПФ України в Чигиринському районі Черкаської області, оскільки він дійсно в період з 26 по 27 квітня 1986 року перебував на ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС в м. Прип'ять, що підтверджується довідкою б/н Печерського БМУ тресту «Південенергомонтаж», згідно з якою він був направлений у відрядження в м. Прип'ять з 4 березня 1986 року та на момент аварії перебував там же. Враховуючи викладене, заявник просив встановити факт його перебування у зоні відчуження в населеному пункті м. Прип'ять на Чорнобильській АЕС у період з 26 по 27 квітня 1986 року.

Рішенням Чигиринського районного суду Черкаської області від

10 грудня 2014 року заяву ОСОБА_3 задоволено. Встановлено факт перебування ОСОБА_3 в м. Припʼять на Чорнобильській АЕС у період з 26 по 27 квітня 1986 року.

Рішенням апеляційного суду Черкаської області від 17 лютого

2015 року рішення Чигиринського районного суду Черкаської області від

10 грудня 2014 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні заяви ОСОБА_3, заінтересована особа - УПФ України в Чигиринському районі Черкаської області, про встановлення факту перебування у зоні відчуження відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення апеляційного суду Черкаської області від 17 лютого 2015 року та залишити в силі рішення Чигиринського районного суду Черкаської області від 10 грудня 2014 року, мотивуючи свої вимоги порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, обговоривши доводи касаційної скарги та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Задовольняючи заяву ОСОБА_3 про встановлення факту перебування у зоні відчуження, суд першої інстанції виходив із доведеності заявлених вимог, які встановлено в судовому засіданні та підтверджуються показами свідків.

Однак повністю погодитись з таким висновком колегія суддів не може з огляду на наступне.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (змінами та доповненнями) не можуть розглядатися судами заяви про встановлення фактів належності до осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, до ветеранів чи інвалідів війни, проходження військової служби, перебування на фронті, у партизанських загонах, одержання поранень і контузій при виконанні обов'язків військової служби, про встановлення причин і ступеня втрати працездатності, групи інвалідності та часу її настання, про закінчення учбового закладу і одержання відповідної освіти, одержання урядових нагород. Відмова відповідного органу в установленні такого факту може бути оскаржена заінтересованою особою до суду в порядку, передбаченому законом.

Згідно зі статтями 15 <nau://ukr/435-15|st15>, 16 ЦК України <nau://ukr/435-15|st16> кожна особа має право на захист свого порушеного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 256 ЦПК України установлено, що суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У зв'язку з прийняттям Закону України від 06 червня 1996 року «Про внесення змін і доповнень до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» Кабінет Міністрів України 20 січня 1997 року прийняв постанову № 51 «Про затвердження Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - Порядок).

Вимоги ОСОБА_3 про встановлення факту перебування у зоні відчуження не можуть бути розгуляні в порядку цивільного судочинства, оскільки такі вимоги не входять до переліку юридичних фактів, передбачених ст. 256 ЦПК України <nau://ukr/1618-15|st256>, а для встановлення факту перебування у зоні відчуження передбачений інший несудовий порядок.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 336 ЦПК України за наслідками розгляду касаційної скарги на рішення суд касаційної інстанції має право постановити ухвалу про скасування судових рішень і закрити провадження в справі або залишити заяву без розгляду.

Керуючись ст. 336 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Чигиринського районного суду Черкаської області від

10 грудня 2014 року та рішення апеляційного суду Черкаської області від 17 лютого 2015 року скасувати.

Провадження у справі за заявою ОСОБА_3, заінтересована особа - Управління Пенсійного фонду України в Чигиринському районі Черкаської області, про встановлення факту перебування у зоні відчуження закрити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий П.О. Гвоздик
Судді:В.І. Амелін Є.П. Євграфова О.І. Євтушенко Ю.Г. Іваненко