Ухвала

Іменем України

01 липня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Кафідової О.В.,

Фаловської І.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до Шевченківського районного управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві, управління Державної казначейської служби України у Шевченківському районі м. Києва про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями правоохоронних органів, за касаційною скаргою управління Державної казначейської служби України у Шевченківському районі м. Києва на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 25 вересня 2014 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 03 грудня 2014 року,

в с т а н о в и л а :

У червні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що постановою слідчого Шевченківського районного управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві (далі - Шевченківське РУ ГУ МВС України в м. Києві) від 13 січня 2012 року проти неї була порушена кримінальна справа за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та застосовано запобіжний захід у вигляді підписки про невиїзд. Проте постановою від 14 жовтня 2013 року кримінальне провадження закрито у зв'язку з встановленням відсутності в її діянні кримінального правопорушення.

Посилаючись на те, що під час судового розслідування було встановлено, що докази її вини сфабриковано працівниками зазначеного районного управління внутрішніх справ, а також на те, що такі дії відносно неї завдали їй моральну шкоду, що полягає у погіршенні стану здоров'я, порушенні життєвих зв'язків, ускладненні відносин з оточуючими та позбавлення можливості вивезти дитину на лікування через підписку про невиїзд, позивачка просила відшкодувати за рахунок Державного бюджету України моральну шкоду у розмірі 50 тис. грн.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 25 вересня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 03 грудня 2014 року, позов ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто за рахунок коштів Державного бюджету України, шляхом списання у безспірному порядку з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 моральну шкоду, завдану незаконними діями органу досудового розслідування, у зв'язку з притягненням до кримінальної відповідальності в розмірі 30 тис. грн.

У касаційній скарзі управління Державної казначейської служби України у Шевченківському районі м. Києва просить скасувати судові рішення, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Частково задовольняючи позов, суди, на підставі поданих сторонами доказів, які належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК України), дійшли до правильного висновку про наявність підстав та умов, передбачених ст. ст. 2, 4, 13 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду», ч.ч. 1, 2 ст. 1176 ЦК України, для відшкодування моральної шкоди за незаконне притягнення до кримінальної відповідальності, незаконне обрання запобіжного заходу. Розмір шкоди судами визначено з урахуванням доведеності позивачем та умов, передбачених наведеними вище нормами законодавства, виходячи з вимог розумності та справедливості.

Доводи касаційної скарги є безпідставними, так як шкода стягнута з відповідача не як з юридичної особи, а з Держави за рахунок державного бюджету, що і передбачено Законом.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судові рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу управління Державної казначейської служби України у Шевченківському районі м. Києва відхилити.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 25 вересня 2014 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 03 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук

Судді: О.В. Кафідова

І.М. Фаловська