АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/6475/15 Справа № 207/1688/13-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Волошин М.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Волошина М.П.,

суддів - Куценко Т.Р., Демченко Е.Л.,

при секретарі - Назаренко А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на рішення Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 30 вересня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа - Сьома Дніпропетровська державна нотаріальна контора про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И Л А:

У квітня 2013 року представник позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_2 звернувся суд з позовом до ОСОБА_4 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 09 грудня 2010 року померла мати позивача ОСОБА_5, після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_1.

Спадкоємцями після смерті ОСОБА_5 є відповідачка ОСОБА_4, яка є дочкою померлої та позивач ОСОБА_3, який є сином померлої та на момент відкриття спадщини був непрацездатним за віком (ІНФОРМАЦІЯ_1), що підтверджується копією свідоцтва про його народження, та має право на обов'язкову частку у спадщині.

11 червня 1994 року померла ОСОБА_5 склала заповіт на імя відповідачки ОСОБА_4

24 грудня 2010 року відповідачка ОСОБА_4 звернулась до Другої Дніпро дзержинської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, зазначивши, що інших спадкоємців після померлої ОСОБА_5 немає.

12 липня 2011 року Сьомою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою відповідачці ОСОБА_4 було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на квартиру АДРЕСА_1.

Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 05 жовтня 2011 року вищезазначеною нотаріальною конторою відмовлено позивачу ОСОБА_6 у видачі свідоцтві про право на спадщину у зв'язку з пропуском строку для звернення за її прийняттям та у зв'язку з зазначенням відповідачкою ОСОБА_4 інформації про відсутність спадкоємців.

У зв'язку з похилим віком позивача, проживанням його в іншій державі - Росія (м. Тюмень) та неможливістю приїхати в Україну для особистого прийняття спадщини, він не міг своєчасно прийняти спадщину. Також пропущення строку пов'язано з технічними незручностями, про які він не був в змозі знати. Позивач вказує на те, що ним була своєчасно написана заява про прийняття спадщини після смерті матері, але з яких причин вона не була зареєстрована в журналі вхідної кореспонденції нотаріальної контори йому невідомо.

З урахуванням всіх обставин просив суд, задовольнити його позовні вимоги та визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини.

Рішення Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 30 вересня 2014 року у задоволенні позовних вимог позивача відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне зясування обставин справи просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції обґрунтовано виходив із того, що строк для прийняття спадщини позивачем пропущений без поважних причин.

Такі висновки суду першої інстанції є правильними, відповідають матеріалам справи й вимогам закону. При цьому доказам, що подані сторонами, суд дав належну правову оцінку (ст. 212 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно зі ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 є сином ОСОБА_5, як померла 09 грудня 2010 року, після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_1.

Після смерті ОСОБА_5, 24 грудня 2010 року відповідачка ОСОБА_4 звернулась до Другої Дніпро дзержинської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_7, діючи за довіреністю від імені ОСОБА_3 подала до Сьомої дніпропетровської державної нотаріальної контори документи щодо отримання ОСОБА_3 свідоцтва про право на спадщині за законом після смерті ОСОБА_5

05 жовтня 2011 року нотаріус встановив, що пропущено 6-ти місячний строк звернення з заявою про прийняття спадщини і своєю постановою відмовив в видачі свідоцтва про право на спадщину, в якій зазначив, що вказана нотаріальна дія не може бути здійснена за таких обставин: пропущено строк для прийняття спадщини, передбачений ст. . 1270 ЦК України, а саме у відповідності до ст. 1268 ЦК України не була подана заява про прийняття спадщини до нотаріальної контори у шестимісячний строк після смерті ОСОБА_5, померлої 09.12.2010 року та відсутня сумісна реєстрація разом із спадкодавицею за однією адресою.

Звертаючись з позовом, позивач послався на поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини, на те, що він проживає у Російській Федерації і не мав можливості приїхати в Україну для особистого прийняття спадщини. Також пропущення строку повязано з технічними незручностями, про які він не був в змозі знати.

Ст. 1269 ЦК України встановлює, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем за місцем відкриття спадщини особисто.

Відповідно до п. 207 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 № 20/5, письмова заява про прийняття спадщини та відмову від неї подається спадкоємцем особисто до нотаріальної і контори за місцем відкриття спадщини. Якщо заява, надійшла поштою, вона приймається нотаріусом, заводиться спадкова справа. Справжність підпису на таких заявах має бути нотаріально засвідченою.

Зокрема, не допускається прийняття заяв про прийняття спадщини, складених віл імені спадкоємців їх представниками, що діють на підставі довіреностей.

У п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз'яснено, що, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Безспірних доказів поважності причин пропуску строку для звернення із заявою про прийняття спадщини позивач не надав, саме по собі проживання в Російській Федерації не свідчить про наявність обґєктивних, непереборних перешкод для звернення із заявою про прийняття спадщини.

Доводи апеляційної скарги про неповне дослідження обставин справи є безпідставними та не спростовують правильності висновків суду про відмову у задоволенні позовних вимог позивача.

Відповідно до положень ст.308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Ухвалене судом рішення відповідає матеріалам справи та вимоги закону, що регулює зазначені правовідносини, підстав для його скасування не встановлено.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308,315 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 30 вересня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду чинна з моменту проголошення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий: М.П.Волошин

Судді: Е.Л.Демченко

ОСОБА_8