АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/ 4324 /2015 Головуючий у 1-ій інстанції - Бабко В.В.
Доповідач - Поливач Л.Д.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого: Поливач Л.Д.

суддів: Шахової О.В., Невідомої Т.О.

при секретарі Бугай О.О.

за участю осіб: позивача ОСОБА_2

представника позивача ОСОБА_3

представника відповідача ВАТ «НАСК «Оранта» - Савісько В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5, Відкритого акціонерного товариства «Національна страхова компанія «Оранта» про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди;

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Деснянського районного суду м.Києва від 27 січня 2015 року

в с т а н о в и л а:

Рішенням Деснянського районного суду м.Києва від 27.01.2015 року позов ОСОБА_2 задоволено частково. Визнано страховим випадком подію, яка сталася 09.05.2013р. біля м.Умань (на а/д М12 Стрий-Тернопіль-Кіровоград-Знамянка 572км +400м) із транспортним засобом «Renault Logan 90Т», реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить ОСОБА_5 та транспортним засобом «Mercedes-Benz 200D», реєстраційний номер НОМЕР_2, що належитьОСОБА_2 Стягнуто з ВАТ «Національна страхова компанія «Оранта» на користь ОСОБА_2 кошти в розмірі 29361,79 грн. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 кошти в розмірі 5270 грн. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2моральну шкоду в розмірі 1000 грн. Стягнуто з ВАТ «Національна страхова компанія «Оранта» та ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 витрати на правову допомогу в розмірі 1800 грн., по 900 грн. з кожного. Стягнуто з ВАТ«Національна страхова компанія «Оранта» на користь ОСОБА_2 судові витрати в розмірі 293,61 грн. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 судові витрати у сумі 243,60 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду, в частині, скасувати та ухвалити нове рішення, в частині стягнення матеріальної та моральної шкоди, а саме стягнути з HACK «Оранта» на його користь суму 20638 грн. 21 коп., як страхове відшкодування заподіяної йому матеріальної шкоду внаслідок страхового випадку шляхом пошкодження його автомобіля Мерседес Бенц 200Д, державний номерний знак НОМЕР_2 в дорожньо-транспортній пригоді, додатково до суми відшкодування 29361,79 грн. стягнутої по рішенню суду першої інстанції. Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 суму 8077 грн. 05 коп., як нанесену йому матеріальну шкоду внаслідок пошкодження його автомобіля, Мерседес Бенц 200Д, державний номерний знак НОМЕР_2, в дорожньо-транспортній пригоді та при скоєнні злочину. Стягнути з ОСОБА_5 на його користь нанесену моральну шкоду в сумі 9000 грн., додатково до 1000 грн., що стягнуті по рішенню суду першої інстанції. Стягнути з ОСОБА_5 та HACK «Оранта» на його користь витрати на юридичну допомогу, при підготовці апеляційної скарги і за участь адвоката в суді апеляційної інстанції, в сумі 900 грн. Стягнути з відповідачів ОСОБА_5 та HACK«Оранта» на користь ОСОБА_2 витрати за сплачений судовий збір в сумі 325 грн. 74 коп. за матеріальну шкоду. Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 судовий збір в сумі 50 грн. сплачений за розгляд справи в апеляційному суді, за моральну шкоду. В іншій частині рішення Деснянського районного суду м. Києва залишити без змін. Посилається на незаконність ухваленого судом рішення в цій частині, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неповну та неналежну оцінку доказів по справі, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апелянт ОСОБА_7 зазначає, що суд першої інстанції не прийняв до уваги те, що його пошкоджений автомобіль іноземного виробництва та його ринкова вартість в гривні зросла разом із курсом долара США. Сума матеріального збитку встановлена за Бюлетенем №76 за квітень 2014 року, майже співпадає з його розрахунком, різниця в 59356,93-58077,05=1279,88 гривень. Це підтверджує правильність його підходу до визначення нанесеної йому матеріальної шкоди, що співпадає з визначенням матеріальної шкоди за висновками експертів. Суд зобов'язав лише сплатити понесені позивачем додаткові витрати з транспортування і зберігання його пошкодженого в ДТП автомобіля. Також неправомірно судом стягнуто на його користь моральну шкоду в розмірі лише 1000 грн., ця сума є заниженою.

В суді апеляційної інстанції позивач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_3 підтримали подану апеляційну скаргу в повному обсязі, посилаючись на доводи, викладені в ній. Представник відповідача ВАТ «НАСК «Оранта» Савісько В.В. заперечував проти задоволення апеляційної скарги, посилаючись на законність та обґрунтованість ухваленого судом рішення. Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся відповідно до вимог закону, його неявка не чинить перешкод у розгляді справи по суті.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи за його відсутності.

Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість ухваленого рішення в цій частині, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Як вбачається з матеріалів справи, 09.05.2013 року біля міста Умань на автодорозі М12 Стрий-Тернопіль-Кіровоград-Знамянка 572км + 400м, сталася дорожньо-транспортна пригода між автомобілем «Рено Логан», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_5 та автомобілем «Мерседес Бенц 200Д». д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_8

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 31.07.2014 року, який набрав законної сили, відповідача ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Згідно ч.3 ч.4 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно вироком суду встановлено, що вказана ДТП сталася з вини водія ОСОБА_5, який допустив порушення Правил дорожнього руху. Оскільки винність ОСОБА_5 у вчиненні ДТП встановлено вищевказаним вироком, остання не підлягає доказуванню при розгляді даної справи.

В результаті ДТП був пошкоджений автомобіль «Мерседес Бенц 200Д», що належить на праві власності ОСОБА_8

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_5 була застрахована в ВАТ «HACK «Оранта, що підтверджується відповідним Полісом від 07.07.2012року.

Відповідно до ч.1 ст.979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Такі ж положення зазначені в ст.16 Закону України «Про страхування», договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування, а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки га виконувати інші умови договору.

ВАТ «HACK «Оранта»відмовила ОСОБА_8 у здійсненні страхової виплати, що підтверджується листом №09-03-09/17730 від 23.03.2014 року, посилаючись на те, що ОСОБА_8 не звернувся до ВАТ «HACK «Оранта» з заявою про виплату страхового відшкодування впродовж одного року. Вирок у кримінальній справі не є документом, який в обов'язковому порядку має долучатися до заяви, тому його відсутність не перешкоджала позивачу звернутися до HACK «Оранта» із заявою про виплату страхового відшкодування протягом року від дня ДТП. Наявність кримінального провадження надає право страховику відстрочити прийняття рішення про виплату, а не особі, що претендує отримати страхове відшкодування порушувати строки звернення із заявою про виплату, оскільки це передбачено п.п. 37.1.4 п.37.1 ст. 37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Суд першої інстанції не погодився з таким рішенням страхової компанії і стягнув з ВАТ «НАСК «Оранта» на користь ОСОБА_2 страхову виплату. Рішення суду, в частині стягнення зі страхової компанії страхової виплати та в частині стягнення з ОСОБА_5 матеріальної та моральної шкоди не оскаржується, а тому і не переглядається судом апеляційної інстанції.

Що стосується правильності розмірів стягнутих судом страхової виплати (29 361,79 грн.), матеріальної та моральної шкоди (5270 грн. і 1000 грн.), то колегія суддів погоджується з рішенням суду, в цій частині, виходячи з наступного.

Так, висновком експерта за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи по матеріалам кримінальної справи № 0000362 від 24.12.2013 року визначена ринкова вартість транспортного засобу «Мерседес Бенц 200Д» д.н.з. НОМЕР_2 на момент вчинення ДТП - 09.05.2013 року - 29 361,79 грн. та вартість матеріального збитку, з технічної точки зору, завданої власнику автомобіля внаслідок його пошкодження становить 29 361,79 грн.(відновлювальний ремонт даного автомобіля є недоцільним, оскільки його вартість складає 215 524,38 грн., тобто вартість відновлювального ремонту перевищує остаточну вартість автомобіля на момент ДТП). Відповідно до змісту експертного висновку, при визначенні вартості автомобіля позивача та розміру завданої ОСОБА_2 матеріальної шкоди, експерт жодним чином не пов'язував цю вартість з доларом США. Витяг з Бюлетеня Автотоварознавця (а.с. 28) лише свідчить про курс долара США до гривні станом на 22.03.2013 року, а не про те, що експерт при визначенні цих розмірів виходив з вартості пошкоджених деталей та вартості робіт у доларах США. Інших доказів (крім зазначеного висновку експерта), які б свідчили про іншу вартість автомобіля на час ДТП та про іншу вартість заподіяної позивачеві майнової шкоди, пошкодженням його автомобіля, суду надано не було. Клопотань про призначення судової автотоварознавчої експертизи позивач та його представник суду апеляційної інстанції не заявляли.

Твердження позивача про те, що його автомобіль іноземного виробництва, а тому потрібно брати за увагу, що курс долара США зростає, таким чином вартість завданого йомуматеріального збитку становить 58077,05 грн. суд вірно оцінив критично, оскільки позивачем не надано суду доказів розміруматеріального збитку саме в іноземній валюті, не надано таких доказів і суду апеляційної інстанції.

Відповідно до вимог ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до положень постанови Пленуму Верховного суду України №4 від 31.03.1995р. (зі змінами від 27.09.2009р.) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (нематеріальної) шкоди» відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправними діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні.

Доводи про спричинення моральної шкоди позивач пов'язує з душевними стражданнями, яких він зазнав у зв'язку з протиправними діями відповідача, обмеженні у реалізації своїх уподобань і бажань, порушенні нормальних життєвих зв'язків, що призвело до додаткових зусиль для організації свого життя.

При вирішенні питання про відшкодування моральної шкоди, яку позивач оціниву 10000 грн., суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що ця сума є явно завищеною та вірно визначив розмір заподіяної позивачеві моральної шкоди - 1000 грн. Колегія суддів вважає, що ця сума є розумною та справедливою.

Отже, твердження апелянта про незаконність ухваленого судом рішення, неналежну оцінку доказів по справі, порушення судом норм матеріального та процесуального права, на думку суду є необґрунтованими, а обставини, на які він посилається - недоведеними та не підтверджені належними та допустимими доказами по справі, оскільки доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Справу було розглянуто судом на підставі встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи та належних письмових доказів.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам матеріального та процесуального закону. Підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, колегія не знаходить.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.1 ст.307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Деснянського районного суду м.Києва від 27 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий:

Судді: