Справа №333/684/15-ц
Провадження №2/333/928/15
РІШЕННЯ

Іменем України

01 квітня 2015 року м.Запоріжжя

Комунарський районний суд м.Запоріжжя у складі:

головуючого - судді Тучкова С.С.,

при секретарі Шелесько О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, цивільну справу №333/684/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з ОСОБА_2, зареєстрованого 03.04.1998 року Малобілозірською сільською радою Василівського району Запорізької області (актовий запис №05), посилаючись на те, що життя з відповідачем не склалося, фактичні шлюбні відносини припинені, бажання продовжувати їх відсутнє, тому вона просить суд розірвати шлюб, укладений з відповідачем. Їхні спільні неповнолітні діти після розірвання шлюбу будуть проживати разом з нею, відповідач прийматиме участь у її вихованні та утриманні. Після розірвання шлюбу вона просить залишити їй прізвище «ОСОБА_1», яке було змінено під час державної реєстрації шлюбу.

Позивач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, надала суду заяву, в якій просила на підставі ч.2 ст.158 Цивільного процесуального кодексу України розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю.

Відповідач, повідомлений судом належним чином про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, позов визнав у повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечував.

Вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до свідоцтва про одруження, НОМЕР_1, виданого 03.04.1998 року Малобілозірською сільською радою Василівського району Запорізької області, 03.04.1998 року сторони уклали шлюб, про що складено відповідний актовий запис за №05 (а.с.6).

Згідно свідоцтва про народження, НОМЕР_2, виданого 19.05.1998 року Малобілозірською сільською радою Василівського району Запорізької області,сторони є батьками неповнолітньої дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7).

На підставі свідоцтва про народження, НОМЕР_3, виданого 01.03.2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Комунарського районного управління юстиції м.Запоріжжя,сторони є батьками неповнолітньої дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.8).

Судом також встановлено те, що сім'я розпалась остаточно, спільне господарство не ведеться, бажання до примирення у сторін відсутнє. Відновити шлюб неможливо, так як, між сторонами відсутня любов, взаємна довіра і повага.

Відповідно до ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Статтею 21 Сімейного кодексу України визначено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану.

Згідно ч.ч.3, 4 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом.

Частиною 1 статті 110 Сімейного кодексу України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст.111 Сімейного кодексу України суд приймає міри до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

У даному випадку сторони вважають неможливим з моральної точки зору продовжувати шлюбні відносини, тому суд не може зобов'язати їх прийняти заходи до примирення.

Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Аналізуючи зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

На підставі ч.1 ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Таким чином, позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню в повному обсязі.

Так як позивач просив не стягувати з відповідача сплачений ним при подачі позовної заяви до суду судовий збір, тому суд вважає за необхідне не стягувати з відповідача на користь позивача судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.104, 105, 111, 112, 113, 114, 115 Сімейного кодексу України, ст.ст.209, 214, 215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити повністю.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 03.04.1998 року Малобілозірською сільською радою Василівського району Запорізької області (актовий запис №05).

ОСОБА_1 залишити прізвище «ОСОБА_1», яке було змінене під час державної реєстрації шлюбу між сторонами.

Рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили, є документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м.Запоріжжя. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Комунарського районного суду

м.Запоріжжя С.С. Тучков