Єдиний унікальний номер 725/3328/14-ц
Номер провадження 2/725/1100/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.11.2015 Першотравневий районний суд м.Чернівців

в складі:

головуючого судді Стоцька Л. А.

при секретарі Слободян В.О.

за участю:

представника позивача: ОСОБА_1

представника відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки, -

ВСТАНОВИВ:

ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Посилався на те, що 10.10.2007 року між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит», правонаступником якого є ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», та ОСОБА_4 було укладено договір про відкриття відновлювальної кредитної лінії №1711pv21-07, відповідно до якого відповідач отримав кредитні кошти в сумі 52000 Євро з кінцевим строком повернення до 09.10.2022 року зі сплатою 13,50 відсотків річних.

За змістом умов договору, погашення кредиту здійснюється відповідно до графіку, який є невідємною частиною цього Договору.

Враховуючи неодноразові порушення позичальником взятих на себе зобовязань щодо своєчасної сплати суми кредиту та нарахованих відсотків, керуючись п.3.4. Договору, банк реалізував своє право на вимогу від позичальника дострокового повернення кредитних коштів.

Так, Садгірським районним судом м.Чернівці 22.07.2009 року за заявою банку було видано судовий наказ №2-н-118, яким задоволено вимоги банку щодо солідарного стягнення з ОСОБА_4 та поручителя ОСОБА_5 заборгованості за кредитним договором у розмірі 744049 грн. 59 коп.

Однак, станом на 09.04.2014 року рішення суду виконане не було у звязку з чим на даний час наявна заборгованість по кредитному договору у розмірі 3728435,79 гривень, з яких: 32065, 90 Євро строкова сума заборгованості за кредитом; 19645,20 Євро прострочена сума заборгованості за кредитним договором; 919,30 Євро строкова заборгованість по сплаті відсотків; 39925,60 Євро прострочена заборгованість по сплаті відсотків; 2214099 грн. 00 коп. пеня за несвоєчасну сплату за основним боргом, відсотках.

В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором від 10.10.2007 року між банком та ОСОБА_3 було укладено іпотечний договір, відповідно до якого відповідач надала в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру №18, що по вул. Головній, 77 м.Чернівці, загальною площею 66,30 кв.м., в тому числі житловою площею 43,80 кв.м., яка належить відповідачу на праві власності.

Сторонами було погоджено вартість предмету іпотеки у розмірі 470650 гривень.

За рахунок погашення кредитної заборгованості ОСОБА_4 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» за кредитним договором №1711pv21-07 від 10.10.2007 року в сумі 3728435 грн. 79 коп. просив звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру №18, що знаходиться по вул.Головній, 77 м. Чернівці.

Визначити спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження» за початковою ціною на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі незалежної оцінки, проведеної в межах процедури виконавчого провадження.

Представник ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» у судовому засіданні позов підтримала та підтвердила викладені в ньому обставини. Пояснила, що договір іпотеки від імені відповідача на підставі нотаріально-посвідченої довіреності було укладено іншою особою, а тому він є чинним. Просила позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 у судовому засіданні позов не визнав. Пояснив, що на момент укладення договору іпотеки ОСОБА_3 перебувала за кордоном та не надавала згоди ОСОБА_6, на імя якого залишила довіреність на розпорядження майном, на укладення зазначеного договору. Просив відмовити в задоволенні позову.

Суд, вислухавши думку представників сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Так, судом встановлено, що 10.10.2007 року між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит», правонаступником якого є ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», та ОСОБА_4 було укладено договір про відкриття відновлювальної кредитної лінії №1711pv21-07, відповідно до якого відповідач отримав кредитні кошти в сумі 52000 Євро з кінцевим строком повернення до 09.10.2022 року зі сплатою 13,50 відсотків річних для споживчих цілей (а.с.4-6).

Пунктом 6.1 Договору визначено, що за прострочення повернення кредитних ресурсів та/або сплати процентів, позичальник сплачує банку пеню з розрахунку 1% від простроченої суми за кожен день прострочення. Вказана пеня сплачується у випадку порушення позичальником термінів платежів, передбачених п.3.2, 4.3, 4.4 цього договору, а також будь-яких інших термінів платежів, передбачених цим договором.

Відповідно до умов договору, погашення кредиту здійснюється відповідно до графіку, який є невідємною частиною цього Договору.

Пунктом 3.4 Договору визначено, що банк має право вимагати дострокового повернення кредитних ресурсів, сплати нарахованих процентів по них, неустойки у випадку невиконання чи неналежного виконання позичальником зобовязань за цим договором.(а.с.4зв.).

Статтею 1054 п.1 Цивільного Кодексу України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно із п.1.ст.1048 Цивільного Кодексу України розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

З положень кредитного договору та ст.ст. 1054, 1055 ЦК України вбачається, що сторонами дотримано в повному обсязі вимоги цивільного законодавства щодо предмету договору, його ціни, строку повернення кредиту, розміру відсотків, письмової форми.

Відповідно до ст.ст. 526, 527 Цивільного кодексу України, боржник зобовязаний виконати свій обовязок у зобовязанні належним чином.

Згідно ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Як було встановлено судом, судовим наказом Садгірського районного суду м.Чернівці №2-Н-118 від 22.07.2009 року було стягнуто солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість у розмірі 744049 грн. 59 коп. (а.с.9).

Позивач в якості підстави звернення до суду посилався на те, що рішення суду від 22.07.2009 року на даний час не виконано у звязку з чим станом на 09.04.2014 року наявна заборгованість по кредитному договору у розмірі 3728435,79 гривень, з яких: 32065, 90 Євро строкова сума заборгованості за кредитом; 19645,20 Євро прострочена сума заборгованості за кредитним договором; 919,30 Євро строкова заборгованість по сплаті відсотків; 39925,60 Євро прострочена заборгованість по сплаті відсотків; 2214099 грн. 00 коп. - пеня за несвоєчасну сплату за основним боргом, відсотках (а.с.11-19).

Судом також встановлено, що 15.10.2007 року між банком та ОСОБА_3, від імені якої на підставі довіреності діяв ОСОБА_6, було укладено іпотечний договір №1711pv21-07 (а.с.7-8). Цим договором були забезпечені вимоги іпотекодержателя, що виникли у позичальника ОСОБА_4 на підставі договору про відкриття відновлювальної кредитної лінії №1711pv21-07 від 10.10.2007 року.

З метою забезпечення виконання позичальником вказаних зобовязань, іпотекодавець передав в іпотеку іпотекодержателю квартиру №18, що складається з трьох житлових кімнат, загальною площею 66,30 кв.м., в тому числі житловою площею 43,80 кв.м., що розташована в м.Чернівці по вул.Головній, 77 (а.с.7). Сторони погодили вартість предмету іпотеки у розмірі 470650 грн. 00 коп.

Відповідно до умов Договору іпотекодержатель має право у випадку невиконання або неналежного виконання зобовязань за кредитним договором звернути стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

На час розгляду справи судом договір іпотеки є чинним у судовому порядку недійсним не визнавався.

Відповідно до статті 1 Закону України від 5 червня 2003 року «Про іпотеку» іпотекою визнається вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

За змістом ч.5 статті 3 Закону іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Згідно ст. ст. 33, 35 Закону України "Про іпотеку" у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення у не менш ніж тридцятиденний строк. У цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Недотримання цих правил є перешкодою для звернення стягнення на предмет іпотеки, але не перешкоджає зверненню з позовом до боржника про виконання забезпеченого іпотекою зобов'язання відповідно до ч. 2 ст. 35 Закону України «Про іпотеку».

Положеннями ч. 1 ст. 33, ст. 39 Закону України Про іпотеку визначено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основними зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ч.1 ст.575 ЦК України, іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Враховуючи невизнання та порушення прав іпотекодержателя, суд вважає, що існують всі підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки.

Доводи представника відповідача щодо необґрунтованості позовних вимог з тих підстав, що ОСОБА_3 не підписувала іпотечний договір суд відхиляє, оскільки в матеріалах справи наявна копія нотаріально-посвідченої довіреності від 30.05.2005 року, якою відповідач уповноважила ОСОБА_6 користуватися та розпоряджатися, в тому числі передавати в іпотеку, належною їй на праві приватної власності квартирою №18, що в будинку №77, що по вул.Головній м.Чернівці. Термін дії довіреності становить пять років (а.с.157).

Разом із тим, суд враховує, що 07 червня 2014 року набрав чинності Закон України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті".

Положеннями вказаного закону встановлено, що протягом дії цього Закону не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими їм кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що:

- таке нерухоме житлове майно використовується, як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно;

- загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку (частина 1 Закону).

Протягом дії цього Закону інші закони України з питань майнового забезпечення кредитів діють з урахуванням його норм (частина 4).

Суд вважає, що дія даного Закону поширюється на правовідносини, які склались між сторонами спору.

Так, з матеріалів справи вбачається, що спірна квартира, надана в забезпечення кредиту в іноземній валюті, використовується відповідачем як місце свого постійного проживання (а.с.29). Іншого житла вона не має. Загальна площа квартири складає 66,30 кв.м і не перевищує передбачений законом розмір.

Статтею 3 Закону України «Про мараторій» передбачено, що зазначений Закон набирає чинності з дня його опублікування та втрачає чинність з дня набрання чинності законом, який врегульовує питання особливостей погашення основної суми заборгованості, вираженої в іноземній валюті, порядок погашення (урахування) курсової різниці, що виникає в бухгалтерському та (або) податковому обліку кредиторів та позичальників, а також порядок списання пені та штрафів, які нараховуються (були нараховані) на таку основну суму заборгованості.

Поняття «мораторій» у цивільному законодавстві визначається як відстрочення виконання зобов'язання (пункт 2 частини першої статті 263 ЦК України).

Таким чином, мораторій є відстроченням виконання зобов'язання, та не передбачає втрату кредитором права на звернення стягнення на предмет іпотеки у випадку невиконання боржником зобовязань, а лише тимчасово забороняє примусово стягувати (відчужувати без згоди власника) зазначене майно.

Рішення судів про звернення стягнення на предмет іпотеки, ухвалені до і після прийняття Закону України «Про мараторій» залишаються в силі, а їх виконання зупиняється до вдосконалення механізму, передбаченого статтею 3 Закону «Про мараторій».

Зазначена правова позиція викладена у висновку Верховного Суду України, що викладений в постанові №6-483цс від 09.09.2015 року, який відповідно до ст.360-7 ЦПК України є обовязковим для всіх судів України.

За таких обставин, суд вважає, що позов ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.526, 530, 575, 611, 1048 Цивільного кодексу України, Законом України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті" № 1304-VII від 03.06.2014 року, ст.ст.8, 88, 209, 212-215, 218, 367 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки - задовольнити.

В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №1711pv21-07 від 10.10.2007 року в сумі 3728435 грн. 79 коп., в тому числі: 32065, 90 Євро строкова сума заборгованості за кредитом; 19645,20 Євро прострочена сума заборгованості за кредитним договором; 919,30 Євро строкова заборгованість по сплаті відсотків; 39925,60 Євро прострочена заборгованість по сплаті відсотків; 2214099 грн. 00 коп. - пеня за несвоєчасну сплату за основним боргом, відсотках звернути стягнення на предмет іпотеки: квартиру №18, що складається з трьох житлових кімнат, загальною площею 66,30 кв.м., в тому числі житловою площею 43,80 кв.м., що розташована в м.Чернівці по вул.Головній, 77 та належить ОСОБА_3.

Визначити спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження.

Встановити початкову ціну предмета іпотеки для подальшої реалізації на підставі незалежної оцінки, проведеної в межах процедури виконавчого провадження.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» понесені судові витрати у розмірі 3654 грн. 00 коп.

На підставі Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» на час дії цього Закону виконання рішення зупинити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці Л. А. Стоцька