справа № 415/7741/12
№ провадження 2/208/1454/15
09 липня 2015 р. м. Дніпродзержинськ
Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого судді - Ричка С.О.
при секретарі Щербацевич Д.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Заводського районного суду м. Дніпродзержинська цивільну справу за позовом: ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки, -
Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до ОСОБА_1 із позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки. 30 листопада 2012 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області було винесено заочне рішення, яким позовні вимоги було задоволено повністю. 30 березня 2015 року від відповідача надійшла заява про перегляд заочного рішення, ухвалою суду від 10 квітня 2015 року заочне рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська по цивільній справі № 415/7741/12 за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки було скасовано і призначено справу до розгляду в загальному порядку.
Представник позивача в судове засідання не з'явився, подавши до суду заяву в якій просив суд розглянути справу без участі їх представника, на задоволенні позовних вимог наполягає, не заперечують проти заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, згідно з вимогами ст.76 ЦПК України, про причини неявки суду не повідомила, судова повістка - виклик направлена відповідачеві на останню відому суду адресу і в силу ст.77 ЦПК України вважається доставленою, на підставі ст. 169 ЦПК України суд вважає причини неявки відповідача неповажними; є достатньо матеріалів про права та відносини сторін, потрібність дачі особистих пояснень відповідачем відсутня, що дозволило суду за згодою позивача та його представника, згідно вимог ст. 224 ЦПК України, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ст. 224 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи, що дозволило суду вважати за необхідне визнати його неявку з неповажних причин, провести заочний розгляд справи, розглянути справу на підставі наявних у справі доказів.
В звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється на підставі ч.2 ст.197 Цивільного процесуального кодексу України.
Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, оцінивши докази у справі за своїм внутрішнім переконанням згідно ст. 212 ЦПК України, захищаючи порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб згідно ст. 1 ЦПК України, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом досліджені докази по справі:
- досліджені письмові докази по справі шляхом оголошення їх у судовому засіданні;
Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Згідно ст. 192 ЦК України законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за
номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня.
Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до
умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно
Відповідно до ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.
Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України в разі якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути позику (кредит) частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась та сплати процентів, належних йому відповідно до умов договору.
Згідно ст. 1052 ЦК України, разі невиконання позичальником обов'язків, встановлених
договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов'язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе
відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором.
Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.
У відповідності до ст. 6 Закону України "Про іпотеку", іпотека за цим договором поширюється на земельну ділянку, на якій розташований предмет іпотеки і яка належить іпотекодавцю на праві власності на підставі документу зазначеного у договорі іпотеки.
Вищевказані обставини підтверджуються кредитним договором, договором іпотеки.
Згідно з ч. 1 ст. 33 Закону України "Про іпотеку"у разі невиконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.
Згідно з ч.2 ст.39 Закону України "Про іпотеку"одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою Іпотекодержателя вправі винести рішення про виселення мешканців, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення, а також згідно з ч. 1 ст. 40 ЗУ "Про іпотеку" та ст. 109 ЖК України - звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців.
Крім того, відповідно до ст. 6 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", громадяни України, іноземці та особи без громадянства реєструють своє місце проживання. В статті 3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні"встановлено, що реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесенням цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу. Таким чином, реєстрація фіксує офіційне місце проживання особи. За цією адресою особа має право проживати, на неї надсилаються усі офіційні документи, відповідно до даних про реєстрацію нараховуються усі комунальні послуги і таке інше.
Згідно ч. 1 ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права власності або права користування житловим приміщенням.
На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по справі по сплаті судового збору в сумі 2545,48 гривень.
Враховуючи викладене та керуючись статтями 526, 527, 530, 545, 531, ч. 1 ст. 625, ст. 629, ст.1048-1050, ст.1052, ч. 2 ст. 1054 Цивільного кодексу України, ст. 12, 33, 39, 40 Закону України "Про іпотеку", ст.ст. 1, 3, 11, 15, 59-61, 88, 192, 209, 224-226, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, ст.109 ЖК України, ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", суд -
Позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки - задовольнити.
Виселити відповідача ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 з квартири АДРЕСА_1, загальною площею 55,00 кв.м.
Зобовязати Заводський відділ Дніпродзержинського МУ державної міграційної служби України в Дніпропетровській області зняти з реєстраційного обліку ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який зареєстрований у ІНФОРМАЦІЯ_2.
Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" судовий збір у розмірі 2545,48 гривень.
Повторне заочне рішення позивач та відповідач можу оскаржити в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний термін скарги про апеляційне оскарження, або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України з дня його проголошення.

Суддя Ричка С. О.