У Х В А Л А

Іменем України

18 лютого 2015 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючої - Готра Т.Ю.,

суддів - Джуги С.Д., Кеміня М.П.,

при секретарі: Чейпеш С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 23 вересня 2014 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 оскаржив в апеляційному порядку рішення Мукачівського міськрайонного суду від 23 вересня 2014 року, яким стягнуто з нього на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" (далі по тексту - ПАТ КБ «Приват Банк») заборгованість за додатковою угодою №1 до договору про надання банківських послуг у сумі 160016,04 грн., а також судовий збір у розмірі 1600,16 грн.

У скарзі просить скасувати зазначене рішення, як незаконне та необґрунтоване, і ухвалити нове рішення, яким у позові банку до нього відмовити. В той же час, з апеляційної скарги вбачається, що відповдач оспорює лише розмір пені та штрафні санкції.

У судовому засіданні представник ПАТ КБ «Приват Банк» Гриниха Т.Ю. апеляційну скаргу не визнала, просила таку відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з'явився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином (під розписку), а тому його неявка згідно з ч.2 ст. 305 ЦПК України не перешкоджає розглядові справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, вважає що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За змістом ст. 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику та сплатити проценти у строк та в по рядку, що встановлені договором; в разі прострочення повернення чергової частини позики позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що за лишилась, та сплати процентів. Відповідно до ч. 1 ст.551 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків завданих не виконанням або неналежним виконанням зобов'язання.

Судом встановлено, що 25.07.2008 між ПАТ КБ "Приват Банк" та ОСОБА_1 було укладено договір про надання банківських послуг №SAMDN6921, відповідно до якого відповідачу було надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в сумі 10000 доларів США (а.с.162-163). З умовами кредитування ОСОБА_1 був ознайомлений і згідний, про що свідчить його підпис у анкеті-заяві, яка заповнювалась ним при отриманні кредиту (а.с.163,зворот). Оскільки відповідач свої зобов'язання по поверненню кредиту виконував неналежним чином, 12 червня 2012 року між ПАТ КБ "Приват Банк" та ОСОБА_1 була укладена додаткова угода №1 до договору про надання банківських послуг від 25.07.2008, відповідно до якої зменшено розмір заборгованості, що виникла з дати надання позичальнику кредиту - встановлена заборгованість за ОСОБА_1 на дату підписання додаткової угоди - 99713,42 грн. (а.с.5) Дата остаточного погашення заборгованості за договором 30.05.2015 р. Щомісячний платіж складав 3617,40 грн.

Однак, відповідач належним чином зобов'язання не виконував. Як вбачаться з наданого позивачем розрахунку станом на 24.10.2013 за ОСОБА_1 рахується заборгованість по даному договору у розмірі 160016,04 грн., яка складається із заборгованості за кредитом - 90263,88 грн., заборгованості за відсотками - 3065,11 грн., заборгованість з пені - 58591,05 грн., а також 500 грн. штрафу (фіксована частина) і 7596 грн. штрафу (відсоток від суми заборгованості).

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

З апеляційної скарги вбачається, що апелянт не оспорює заборгованість за кредитом, а оспорює лише розмір пені та штрафні санкції.

Розміри штрафу визначені відповідно до п. 1.1.5.32 Умов і правил надання банківських послуг.

Відповідно до вимог ч.3. ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. З наданого Банком розрахунку заборгованості слідує, що основна заборгованість по кредитному договору становить 90263,88 грн., а розмір пені - 58591,05 грн., що не перевищує існуючу заборгованість відповідача перед банком, інших обставин, які мають істотне значення судом не встановлено. А отже, підстав для зменшення розміру пені та штрафів судова колегія не вбачає.

За наведених обставин колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції у відповідності до ст. 308 ЦПК України підлягає залишенню без зміни, а апеляційна скарга ОСОБА_1 відхиленню, оскільки суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог закону, підстав для його зміни чи скасування немає.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Мукачівського міськрайонного суду від 23 вересня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуюча :

Судді :