Справа № 199/3339/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

28 вересня 2015 року м. Дніпропетровськ

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

Головуючий-суддя Сенчишин Ф.М.

При секретарі Карабань А.Є.

За участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_3 «Денстерс Інвестментс Лімітед» до ОСОБА_4, треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог, Товариство з обмеженою відповідальністю «Преміум Дрінк» та Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», про стягнення заборгованості за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

Згідно позову, 23 жовтня 2012 року між ОСОБА_3 «Денстерс Інвестментс Лімітед» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Лікеро-горілчаний завод «Карат» було укладено договір позики № DIL-K/2012-10. 04 вересня 2013 року між первісним позичальником, ТОВ «Преміум Дрінк» та позивачем було укладено, договір про переведення боргу, згідно якого первісний позичальник перевів на нового позичальника у повному обсязі у повному обсязі всі свої грошові зобовязання, що виникли на підставі договору позики. ТОВ «Преміум Дрінк», як новий позичальник, погодилося виконувати у повному обсязі грошові зобовязання за договором позики. 04 вересня 2013 року між позикодавцем, первісним позичальником та новим позичальником у звязку з переведенням боргу укладено додатковий договір, яким викладено договір позики у новій редакції. Станом на 04 вересня 2013 року заборгованість становила: за позикою 1430000 доларів США, за процентами 43483,33 долари США. Пунктом 1.1 договору позики в редакції від 04 вересня 2013 року передбачено, що позикодавець має право вимагати від нового позичальника суму наданої позики разом з усіма відсотками та іншими платежами, що підлягають сплаті відповідно до договору позики, а новий позичальник зобовязаний належним чином повернути позикодавцю позику та сплати відсотки і інші платежі, передбачені договором позики у порядку та на умовах, визначених договором позики. Заборгованість нового позичальника станом на 07 квітня 2015 року становить 1639175,89 доларів США, з яких 1430000 доларів США основного боргу та 209175,89 доларів США процентів. Позивач стверджує, що ним з дотриманням умов кредитного договору визначене достроковий термін виконання зобовязання за договором позики в повному обсязі, і він сплив 11 листопада 2014 року. 02 листопада 2012 року позивачем з відповідачем ОСОБА_4 укладено договір поруки № 1/Т, за яким відповідач поручився перед позивачем за виконання ТОВ «Лікеро-горілчаний завод «Карат» усіх його зобовязань перед позивачем, що виникли з вищезазначеного договору позики. 04 вересня 2013 року між позивачем та відповідачем було укладено додатковий договір про внесення змін № 1 до договору поруки № 1/Т і за яким поручитель надав згоду на заміну боржника в зобовязанні за договором позики. 01 серпня 2014 року між сторонами було укладено додатковий договір про внесення змін № 2 до договору поруки № 1/Т. У звязку із невиконанням новим позичальником своїх зобовязань за договором позики, позивач просить стягнути з відповідача ОСОБА_4, як поручителя, вищезазначену заборгованість, що утворилася внаслідок невиконання зобовязань з повернення позики.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримав в повному обсязі заявлені позовні вимоги та фактичні обставини, на яких вони ґрунтуються.

Представник відповідача ОСОБА_2 в суді заперечила проти задоволення позовних вимог в повному обсязі. Заперечення обґрунтувала тим, що на думку відповідача порука є припиненою з 28 лютого 2015 року з часу настання строк виконання основного зобовязання. Крім цього, наполягає на тому, що з 21 жовтня 2014 року була анульована реєстрація договору позики, отже з цього часу договір позики втратив чинність.

Треті особи ТОВ «Преміум Дрінк» та ПАТ «УкрСиббанк», належним чином та завчасно сповіщені про час та місце розгляду справи, до суду представників не направили. Про причини неявки суд не повідомили. ПАТ «УкрСиббанк» надало суду письмові пояснення щодо позовних вимог, за якими підтвердило той факт, що товариство 13 жовтня 2014 року зверталося до Національного банку України із повідомленням про порушенням ТОВ «Преміум Дрінк» вимог щодо надання відповідної звітності, що було підставою для анулювання реєстрації договору позики. Висловлюють думку, що анулювання реєстрації не тягне за собою припинення кредитного договору. За ухвалою суду справа розглянута за відсутності представників третіх осіб.

Вирішуючи позовні вимоги, суд виходить з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Позивачем до позову додана копія договору позики № DIL-K/2012-10 (а.с. 21-33), укладеного 23 жовтня 2012 року між позивачем ОСОБА_3 «Денстерс Інвестментс Лімітед» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Лікеро-горілчаний завод «Карат», за яким позивач зобовязався надати позичальнику ТОВ «Лікеро-горілчаний завод «Карат» . а позичальник зобовязався прийняти і повернути позивачеві позику у розмірі 1562500 доларів США. Позика повинна бути повернута у повному обсязі не пізніше 28 лютого 2015 року. За користування позикою встановлюється відсоткова ставка в розмірі 10% річних.

Згідно п. 11. Договору позики, до цього договору застосовується та він повинен тлумачитися відповідно до законодавства України.

04 вересня 2013 року був укладений додатковий договір до зазначеного договору позики (а.с. 36-52), за яким ОСОБА_3 «Денстерс Інвестментс Лімітед», Товариству з обмеженою відповідальністю «Лікеро-горілчаний завод «Карат» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Преміум Дрінк» у звязку з укладенням договору про переведення боргу від 04 вересня 2013 року (а.с.57-60), за яким позичальник ТОВ «Лікеро-горілчаний завод «Карат» перевів на нового позичальника ТОВ «Преміум Дрінк» в повному обсязі всі свої грошові зобовязання, що виникли на підставі договору позики, внесли зміни до договору позики та виклали його в новій редакції.

За новою редакцією договору позики, позичальником виступає ТОВ «Преміум Дрінк», від якого позивач має право вимагати суму наданої позики разом з усіма відсотками та іншими платежами, що підлягають сплаті відповідно до даного договору, а новий позичальник зобовязаний належним чином повернути позикодавцю позику та сплачувати відсотки і інші платежі, що передбачені цим договором, і порядку і на умовах, визначених цим договором.

Станом на 04 вересня 2013 року заборгованість становить за позикою 1430000 доларів США, за відсотками 43483 доларів США. Новий позичальник зобовязаний повернути позику відповідно до графіку погашення позики, наведеному у додатку № 1 до договору, але у будь якому випадку позика повинна бути повернута у повному обсязі не пізніше 28 лютого 2015 року.

За користування позикою встановлюється відсоткова ставка в розмірі 10 відсотків річних.

Згідно п. 4.1 нової редакції кредитного договору, сторони договору підтвердили, що позика була надана у безготівковій формі шляхом зарахування позикодавцем коштів на поточний рахунок ТОВ «Лікеро-горілчаний завод «Карат».

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

За ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Як зазначено у ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 610 ЦК України, порушення зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Згідно розрахунку заборгованості за договором (а.с. 57), зобовязання за договором позики ТОВ «Преміум Дрінк» виконувалися несвоєчасно та не в повному обсязі. 28 лютого 2015 року позика позивачеві повернута не була, як і не були сплачені в повному обсязі відсотки за користування позикою, внаслідок чого утворилася прострочена заборгованість, розмір якої станом на 07 квітня 2015 року становить за позикою - 1430000 доларів США, за відсотками 209175,89 доларів США. Розрахунок заборгованості за тілом позики та відсотками позивачем здійснений арифметично правильно і відповідачем та третьою особою не оспорений.

Як передбачено ч. 1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником.

Договір позики був забезпечений укладенням позивачем з відповідачем ОСОБА_4 договору поруки № 1/Т від 02 листопада 2012 року (а.с. 8-9), до якого сторони вносили відповідні зміни у звязку з внесенням змін до забезпеченого зобовязання додатковим договором про внесення змін № 1 до договору поруки від 04 вересня 2013 року (а.с. 10-11) та додатковим договором № 2 до договору поруки (а.с. 12-13) від 01 серпня 2014 року. За договором поруки, поручитель відповідає перед позикодавцем у тому ж обсязі, що і позичальник, за всіма зобовязаннями останнього за договором позики, включаючи повернення основної суми боргу, сплати процентів, комісій, відшкодування можливих збитків, сплати пені та інших та інших штрафних санкцій, передбачених умовами договору позики.

За ч.ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Таким чином, відповідач ОСОБА_4, як поручитель ТОВ «Преміум Дрінк», згідно ч. 1 ст. 553, ч.ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України відповідає перед банківською установою у тому ж обсязі, що і останнє, включаючи сплату боргу за тілом позики та процентів.

Доводи представника відповідача щодо припинення договору поруки ще до подання позивачем позову до суду, судом відхиляються з наступних підстав.

За ч. 4 ст. 559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки.

Пунктом 3.1 договору поруки визначено, що порука діє до 28 лютого 2018 року.

Позивачем позов до суду подано в межах строку дії поруки, визначеного договором і відповідні твердження представника відповідача спростовуються встановленими судом фактичними обставинами.

Так само суд відхиляє доводи представника відповідача щодо втрати чинності договором позики з 21 жовтня 2014 року у звязку з анулюванням реєстрації договору.

Дійсно, за інформацією Управління Національного Банку України в Дніпропетровській області (а.с. 149), реєстрацію вищезазначеного договору позики здійснено управлінням 02 листопада 2012 року. Зміни до договору позики від 04 вересня 2013 року зареєстровані в управлінні 08 жовтня 2013 року. На підставі звернення АТ «УкрСиббанк» від 13 жовтня 2014 року реєстрацію зазначеного договору анульовано управлінням 21 жовтня 2014 року.

Укладаючи договір позики та зміни до нього, сторони визначили, що договір набирає чинності з дати реєстрації Національним Банком України і діє до повного виконання сторонами своїх обовязків за договором.

Втрата чинності договором у звязку з анулюванням його реєстрації не передбачена ані укладеним сторонами договором, ані чинним законодавством.

За таких обставин, зазначені заперечення відповідача ґрунтуються на хибному тлумаченні правових норм.

Решта доводів представника відповідача судом відхиляються у звязку з їх безпідставністю.

Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У відповідності до п. 2.2 договору поруки, у випадку невиконання позичальником своїх зобовязань за договором позики, позикодавець має право предявити свої вимоги безпосередньо до поручителя, які останній зобовязаний виконати протягом 10-ти робочих днів з дати відправлення йому такої вимоги (рекомендованим листом) шляхом переказу / перерахунку коштів у розмірі, визначеному п. 1.3 договору на рахунки, вказані позикодавцем.

Позивачем до позову додана копія вимоги на адресу ОСОБА_4 про погашення заборгованості в порядку п. 2.2 договору поруки (а.с. 14-18), датованої 10 квітня 2015 року, яка згідно копії опису вкладення у цінний лист (а.с. 19) та квитанції (а.с. 20) була спрямована на адресу відповідача рекомендованим листом 10 квітня 2015 року.

На час розгляду справи в суді відповідач заборгованість за договором позики не погасив.

ОСОБА_4 згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання, і у відповідності до вимог ч. 2 ст. 625 ЦК України зобовязаний сплатити суму боргу.

За наведених обставин позовні вимоги ОСОБА_3 «Денстерс Інвестментс Лімітед» про стягнення з відповідача заборгованості підлягають задоволенню.

Заборгованість відповідача, яка підлягає стягненню з нього на користь позивача становить 1639175,89 доларів США (1430000 + 209175,89).

Згідно службового розпорядження Національного Банку України, офіційний курс гривні до долару США станом на час ухвалення судового рішення становить 2161,5991 гривень за 100 доларів США.

За наведених обставин з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість еквівалентна 1639175,89 доларів США, яка дорівнює 35432411,29 гривень (1639175,89 х 21,615991).

До розподілу між сторонами підлягають понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 3654 грн. (а.с. 1), за ставкою, чинною на час повзання позову до суду. Зазначені судові витрати згідно вимог ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212, 214 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_3 «Денстерс Інвестментс Лімітед» до ОСОБА_4, треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог, Товариство з обмеженою відповідальністю «Преміум Дрінк» та Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», про стягнення заборгованості за договором позики - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 «Денстерс Інвестментс Лімітед»:

- заборгованість за договором позики у розмірі 35432411 гривень 29 копійок;

- судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 3654 гривні;

а усього стягнути 35436065 (тридцять пять мільйонів чотириста тридцять шість тисяч шістдесят пять) гривень 29 (двадцять девять) копійок.

На рішення може бути подана апеляційна скарга в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Головуючий :