АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 552/7874/14-ц Номер провадження 22-ц/786/2371/15Головуючий у 1-й інстанції Турченко Т. В. Доповідач ап. інст. Буленко О. О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді : Буленка О.О.,

Суддів: Дорош А.І.,Омельченко Л.М.,

при секретарі : Ачкасовій О.Н.

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Київського районного суду м.Полтави від 19 червня 2015 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні квартирою шляхом вселення, визначення порядку користування квартирою та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні квартирою, шляхом вселення, визначення порядку користування квартирою,-

В С Т А Н О В И Л А :

11 грудня 2014 року ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні квартирою шляхом вселення, визначення порядку користування квартирою АДРЕСА_1. В обґрунтування позову вказав, що вони з відповідачем успадкували дві квартири в місті Полтава. З приводу спільного користування квартирою АДРЕСА_3 спір про порядок спільного користування вже вирішено рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 01.11.2011 року. На даний час існує спір з приводу користування квартирою АДРЕСА_1. Право власності ОСОБА_3 на 1/2 частину спірної квартири встановлено рішенням Київського районного суду м.Полтави від 24.01.2014 року по цивільній справі №552/7492/13 та зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Спірною квартирою в цілому одразу після смерті попереднього власника (діда позивача та відповідача) заволодів відповідач, перешкоджає йому користуватися квартирою, змінив замки від вхідних дверей та ключів від неї не дає. Також позивач зазначив, що у них з відповідачем відсутня згода з приводу порядку спільного володіння та користування спірною квартирою В зв'язку з чим необхідно визначити порядок володіння та користування квартирою АДРЕСА_1 між позивачем та відповідачем. Просив суд зобов'язати ОСОБА_2 припинити чинити перешкоди в користуванні спірною квартирою та вселити його. Визначити порядок володіння та користування квартирою АДРЕСА_1 між співвласниками. У володіння та користування ОСОБА_3 передати кімнату 2 площею 14,4 кв.м та балкон площею 1,6 кв.м. ОСОБА_2 передати кімнату 6 площею 9,6 кв.м. У спільному володінні та користуванні співвласників залишити кухню 5 площею 5,6 кв.м, ванну кімнату 3 площею 2,5 кв.м, вбиральню 4 площею 1,7 кв.м, коридор 1 площею 6,9 кв.м.

22 січня 2015 року до суду з зустрічним позовом звернувся ОСОБА_2, в якому прохав усунути перешкоди у користуванні квартирою, шляхом вселення, визначення порядку користування квартирою, мотивуючи свій зустрічний позов тим, що 04.12.2007 року помер ОСОБА_4, який залишив після своєї смерті спадкове майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1, яку заповів двом своїм внукам - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в рівних частках. Рішенням Київського районного суду м.Полтави від 24.01.2014 року визнано в порядку спадкування право власності на ? частини квартири АДРЕСА_1 за кожним із співвласником.Спори на право користування тією чи іншою кімнатою в спірній квартирі та взагалі квартирою тягнуться між ним та відповідачем багато років. Відповідачем було змінено замки на вхідних дверях, чим спричинено йому перешкоди у вільному доступу до користування своїм майном. Просив суд вселити його в спірну квартиру та визначити порядок володіння і користування квартирою АДРЕСА_1 між співвласниками в наступному порядку: ОСОБА_2 виділити в користування кімнату 2 площею 14,4 кв.м та балкон площею 1,6 кв.м, ОСОБА_3 виділити в користування кімнату 6 площею 9,6 кв.м.

Рішенням Київського районного суду м.Полтави від 19 червня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні квартирою шляхом вселення, визначення порядку користування квартирою задоволено

Виділено ОСОБА_3 у володіння та користування кімнату 2 площею 14,4 кв.м. та балкон площею 1,6 кв.м.

Виділено ОСОБА_2 у володіння та користування кімнату 6 площею 9,6 кв.м.

У спільному володінні та користуванні ОСОБА_3 та ОСОБА_2 залишено кухню 5 площею 5,6 кв.м., ванну кімнату 3 площею 2.5 кв.м., вбиральню 4 площею 1,7 кв.м., коридор 1 площею 6,9 кв.м.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 витрати, повязані з проведенням судової будівельно - технічної експертизи в сумі 1 200 грн, сплачений судовий збір в сумі 243 грн.60 коп., витрати на правову допомогу в сумі 2600 грн.

В задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні квартирою, шляхом вселення, визначення порядку користування квартирою - відмовлено за безпідставністю.

З рішенням суду не погодився ОСОБА_2 та подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги та вимоги позивача за первісним позовом частково.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції не з'ясував всіх обставин справи, неправильно оцінив докази, які мають значення для вирішення справи. Крім того, апелянтом зазначено, що місцевим судом не було враховано, що його сім'я складається з 4 чоловік, а тому йому до виділу підлгає більша кімната. Також вказує про безпідставність стягнення з нього судових витрат за проведення експертизи.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення сторін, що з'явилися, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, за необхідне її відхилити за наступних підстав.

Відповідно п.1 ч.1 ст.307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Згідно ч. 1 ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3., суд першої інстанції виходив з того, що сторонам у справі згідно рішення суду належить по ? частині спірної квартири, розподіл якої неможливо провести шляхом утворення окремих квартир, сторони у справі не дійшли згоди щодо користування належною їм квартирою, а тому вважав за можливе встановити порядок користування даною квартирою згідно варіанту, запропонованого експертом у висновку № 286 -15 судової будівельно - технічної експертизи.

Відмовляючи у задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_3 передав ключ від спірної квартири та не чинить перешкод в користуванні та володінні ОСОБА_2 спірною квартирою.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив та оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Так, судом першої інстанції вірно встановлено, що відповідно до рішення Київського районного суду м.Полтави від 24.01.2014 року за ОСОБА_2 та за ОСОБА_3 визнано за кожним окремо право власності на 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом (а.с.8-9).

У відповідності до частини 1 статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Частиною 1 статті 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

В судовому засіданні встановлено і дану обставину не заперечували сторони по справі, що сторони не досягли згоди в визначенні порядку володіння та користування спірною квартирою.

Як вбачається з матеріалів справи, письмовий договір з приводу порядку володіння та користування спірною квартирою між сторонами не укладався.

Згідно технічного паспорту квартира АДРЕСА_1 складається з 2 кімнат житловою площею 24,0 кв.м, у тому числі: 1-а кімната 6 площею 9,6 кв.м, 2-а кімната 2 площею 14,4 кв.м, кухні 5 площею 5,6 кв.м, ванної кімнати 3 площею 2,5 кв.м, вбиральні 4 площею 1,7 кв.м, коридору 1 площею 6,9 кв.м. Квартира обладнана балконом 1,6 кв.м. Загальна площа квартири 42,3 кв.м. Житлові кімнати в квартирі роздільні. (а.с.14-15)

Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи № 286 -15 від 17.03.2015 року, розподіл спірної квартири з метою утворення двох квартир ( по ? частині кожному співвласнику) відповідно до вимог чинних державних будівельних норм та правил, виконати неможливо. Запропоновано один варіант порядку користування квартирою АДРЕСА_1 за якого: - першому співвласнику в користування виділяється кімната (2) площею 14,4 кв.м та балкон площею 0,8 кв.м. Загальна площа 15,2 кв.м. На плані порядку користування квартирою №46 позначено зеленим кольором, додаток №2 висновку; - другому співвласнику в користування виділяється кімната (6) площею 9,6 кв.м та балкон площею 0,8 кв.м. Загальна площа 10,4 кв.м. На плані порядку користування квартирою №46 позначено синім кольором, додаток №2 висновку. У спільному користуванні залишаються: кухня 5 площею 5,6 кв.м, ванна кімната 3 площею 2,5 кв.м, вбиральня 4 площею 1,7 кв.м, коридор 1 площею 6,9 кв.м, загальною площею 16,7 кв.м, додаток №2 висновку / а.с. 56 - 70/.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 01.11.2011 року було визначено порядок користування квартирою АДРЕСА_3 між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , виділено в користування ОСОБА_2 кімнату 2 площею 12,7 кв.м та кімнату 5 площею 7,6 кв.м з лоджією площею 2,5 кв.м, в користування ОСОБА_3 виділено кімнату 6 площею 17,1 кв.м з лоджією 2,0 кв.м.

Також, як встановлено судом першої інстанції та не заперечувалося відповідачем ОСОБА_2, він разом зі своєю дружиною та неповнолітніми дітьми проживає за адресою: АДРЕСА_2.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновками суду щодо задоволення позовних вимог ОСОБА_3 про визначення порядку користування квартирою, відповідно до якого останньому виділено в користування кімнату більшою площею ніж ОСОБА_2, оскільки інтереси сім'ї ОСОБА_2 було враховано рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 01.11.2011

В свою чергу, відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому посилання апелянта про безпідставність стягнення з нього всієї суми судових витрат є безпідставними.

Висновки суду першої інстанції відповідають зібраним у справі доказам, яким судом дана належна оцінка, правильно визначена юридична природа правовідносин, і закон який їх регулює.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 315, 317,319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Київського районного суду м.Полтави від 19 червня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий суддя : ___________ О.О. Буленко

Судді: _____________ А.І.Дорош _______________ Л.М.Омельченко