АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/7607/15 Справа № 202/1455/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - Зосименко С. Г. Доповідач - Волошин М.П.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Волошина М.П.,

суддів - Куценко Т.Р., Демченко Е.Л.,

при секретарі - Прудченко В.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на заочне рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 27 квітня 2015 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2, Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ПАТ «Акцент-Банк» про стягнення заборгованості.

У позовній заяві позивач посилається на те, що відповідно до укладеного договору № DNH4КS37471024 від 28.06.2006 року ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 3972,96 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитним лімітом у розмірі 25,08% на рік, кінцевий термін повернення - 28.12.2007 року. Зобов'язання за даним договором було забезпечено договором поруки № 167 від 20.10.2010 року.

ОСОБА_2 порушив умови укладеного договору, в зв'язку з чим станом на 13.11.2013 року виникла заборгованість у розмірі 33 203,74 грн., а саме: 3 972,96 грн. - заборгованість за кредитом, 11 465,85 грн. - заборгованість по процентам за користуванням кредиту, 15 707,61 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 1 557,32 грн. (процентна складова). Крім того, зобов'язання за вказаним договором № DNH 4КS37471024 забезпечено порукою у розмірі 10 000 грн.

З урахуванням всіх обставин позивач просив стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість у розмірі 23 203,74 грн., витрати на юридичну допомогу у розмірі 3200 грн. та судові витрати по справі, та стягнути солідарно з відповідачів 10 000 грн.

Заочним рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 27 квітня 2015 року у задоволенні позовних вимог позивача відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин справи просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню з наступних підстав.

Статтею 213 ЦПК України визначено, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Однак зазначеним вимогам закону ухвалене у справі рішення суду не відповідає.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, виходив з того, що позивачем пропущено строк позовної давності.

Проте погодитись з такими висновками суду не можна.

Відповідно до ч.3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення рішення.

Дана позиція зазаначена у Постанові Верховного суду України у справі № 6-126цс13 від 20.11.2013 року.

Про це зазначено також і у Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №7 від 7 лютого 2014 року «Про внесення змін і доповнень до постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин».

Заява про застосування позовної давності по даному спору від ОСОБА_2 до суду не надходила.

Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № DNH4КS37471024 від 28 червня 2006 року, за умовами якого позивач зобов'язався надати кредит у сумі 3972, 96 грн. з кінцевим терміном повернення 28 грудня 2007 року, а відповідач зобов'язався повернути отриманий кредит і сплатити відсотки у встановленому договором розмірі та строки.

20 жовтня 2010 року між відповідачем ПАТ «Акцент-Банк» та позивачем був укладений договір поруки № 167, за умовами якого ПАТ «Акцент-Банк» зобов'язалось відповідати перед позивачем за виконання ОСОБА_2 своїх обов'язків за кредитним договором № DNH4КS37471024 від 28 червня 2006 року.

Згідно до наявного в матеріалах справи розрахунку станом на 13 листопада 2013 року аборгованість за кредитним договором № DNH4КS37471024 від 28 червня 2006 року склала - 33 203, 74 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 3 972, 96 грн.; заборгованість за відсотками - 11 465, 85 грн.; пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 15 707, 61 грн., а також штраф (фіксована частина) - 500 грн. та штраф (процентна складова) - 1557, 32 грн.

Частиною 1 ст. 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

У відповідності до ст.. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно застосовуються.

Відповідно до ч.1ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

З урахуванням всіх обставин, колегія суддів приходить до висновку про стягнення з відповідача ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором, оскільки матеріалами справи підтверджується факт того, що у ОСОБА_2, як боржник, зобов'язання перед ПАТ КБ «ПриватБанк» не виконує.

Вирішуючи питання про розмір такої заборгованості, судова колегія виходить із її розрахунку, наданого банком, однак вважає за можливе зменшити розмір пені, як її складової частини, виходячи з наступного.

За правилами п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України період, за який нараховується пеня за прострочення виконання зобов'язання не може перевищувати одного року. Виходячи з правової природи пені, яка нараховується за кожен день прострочення, право на позов про стягнення пені за кожен окремий день виникає щодня на відповідну суму, а позовна давність за позовом про стягнення пені відповідно до ст.. 253 ЦК України обчислюється по кожному дню, за який нараховується пеня, окремо, починаючи з дня, коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права.

Частиною третьою ст. 551 ЦК України, зокрема передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків.

Отже, частина третя ст.. 551 ЦК України з урахуванням положень ст.. 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої ст.. 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків. (Правова позиція Верховного Суду України у справі № 6-100 цс14)

Таким чином, колегія судді вважає за можливе зменшити розмір пені з 15 707, 61 грн. до 10 707, 61 грн., в такому разі зменшиться і сума штрафу, який вираховується як 5% від суми заборгованості, з 1 557, 32 грн. до 1307, 33 грн.

Отже, сума заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідачів буде становити 27 953, 75 грн., з яких:

заборгованість за кредитом - 3 972, 96 грн.;

заборгованість за відсотками - 11 465, 85 грн.;

пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за кредитом -10 707, 61 грн., а також штраф (фіксована частина) - 500 грн. та штраф (процентна складова) - 1 307, 33 грн.

Вирішуючи питання судових витрат, судова колегія вважає, що судовий збір необхідно стягнути з відповідачів пропорційно до задоволених вимог в сумі 279, 54 грн.

Щодо вимог позивача про стягнення витрат на юридичну допомогу в сумі 3200 грн., то враховуючи, що матеріалами справи такі витрати не підтверджено, підстави для задоволення позовних вимог в цій частині - відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 309, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» - задовольнити частково.

Заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 27 квітня 2015 року - скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № DNH4КS37471024 від 28 червня 2006 року станом на 13 листопада 2013 року, яка становить 27 953, 75 грн., з яких:

заборгованість за кредитом - 3 972, 96 грн.;

заборгованість за відсотками - 11 465, 85 грн.;

пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за кредитом -10 707, 61 грн., а також штраф (фіксована частина) - 500 грн. та штраф (процентна складова) - 1 307, 33 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 та Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» 10 000 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 та Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» у рахунок відшкодування судових витрат по 139, 77 грн. з кожного.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення апеляційного суду чинне з моменту проголошення та може бути оскаржене до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий: М.П.Волошин

Судді: Е.Л.Демченко

Т.Р.Куценко