Справа № 185/8015/15-ц
Провадження № 2-о/185/147/15
Р І Ш Е Н Н Я
іменем України
29 жовтня 2015 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Головіна В. О., з участю секретаря Мерцалової Н. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Військова частина № НОМЕР_1 , Головне управління Національної гвардії України, Державна служба України у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції про встановлення факту, що має юридичне значення

ВСТАНОВИВ:
21 липня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, а саме просив суд встановити факт його участі у бойових діях.

11 серпня 2015 року заявник уточнив заявлені вимоги та просив суд встановити факт того, що він був учасником бойових дій, які відбулися з 27 липня 2014 року по 13 жовтня 2014 року у складі батальону «Донбас» у населених пунктах Попасна Луганської області, Курахово Донецької області, Авдіївка Донецької області, Іловайськ Донецької області під час виконання завдань із захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України шляхом безпосередньої участі в антитерористичній операції.

В обґрунтування заявлених вимог ОСОБА_1 посилається на те, що він 27 липня 2014 року прибув в місто Попасна Луганської області для того, щоб вступити на службу в ряди ЗСУ. У Попасному вони чекали командира батальйону ОСОБА_2 для того, щоб їх оформили до складу батальйону «Донбас».

З 28 липня 2014 року він вже брав участь у спеціальних завданнях, на посаді стрільця-розвідника у населених пунктах: Попасна Луганської області, Курахово Донецької області, Авдіївка Донецької області, Іловайськ Донецької області.

30 серпня 2014 року ОСОБА_1 в складі батальйону «Донбас» був узятий в полон підрозділами армії Росії. Заявника бойовики тримали у підвалі СБУ міста Донецька до 13 жовтня 2014 року. Після звільненя з полону він направлений на обстеження в Обласну лікарню міста Запоріжжя, а потім в Обласну клінічну лікарню імені Мечникова в місті Дніпропетровськ і перебував там на стаціонарному лікуванні до 05 листопада 2014 року.

Заявником пояснено, що для отримання статусу учасника бойових дій 05 лютого 2015 року ОСОБА_1 звернувся з письмовим рапортом до командування в/ч НОМЕР_1 з проханням документально підтвердити його участь у бойових діях для отримання статусу учасника бойових дій.

11 червня 2015 року ОСОБА_1 отримав лист від в/ч НОМЕР_1 , де було зазначено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в списках особового складу батальону спеціального призначення військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України не значився.

Заінтересована особа військова частина НОМЕР_1 на письмову заяву ОСОБА_1 про надання довідки про участь в АТО 15 вересня 2015 року дала письмову відповідь, в якій стверджує, що заявник ніколи не значився в списках особового складу військової частини НОМЕР_1 .

Заінтересована особа Головне управління Національної гвардії України на письмову заяву ОСОБА_1 про надання необхідних документів, які підтверджують участь Заявника в бойових діях у зоні проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської області 17 вересня 2015 року письмово повідомила, що не має можливості надати необхідні документи, які підтверджують участь Заявника в бойових діях в зону проведення АТО на території Донецької та Луганської області.

Заінтересована особа Державна служба України у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції у письмовій відповіді на заяву ОСОБА_1 просить всебічно сприяти отриманню статусу учасника бойових дій для забезпечення права на соціальний захист та користування пільгами згідно чинного законодавства.

Заявник також пояснив, що у зв`язку з тим, що він не був оформлений належним чином у батальйон, він не має можливості подати до комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій необхідні документи, тому що не має жодного документа, вказаного в Постанові Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року №413, які є підставою для надання особам статусу учасника бойових дій.

У зв`язку з цим заявник по суті позбавлений правової можливості звернутися в установленому порядку до компетентного органу для вирішення питання про надання статусу учасника бойових дій.

Іншого позасудового порядку отримання особою статусу учасника бойових дій, окрім як встановленого Порядком надання статусу учасника бойових дій, що передбачає направлення до комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій довідки про безпосередню участь особи в АТО разом з пакетом підтверджуючих документів, законодавством не передбачено.

Також заявником зазначено, що з ним виконували військовий обов`язок його бойові товариши ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Дані особи перед тим, як їхати у зону АТО та виконувати свій військовий обов`язок, оформились належним чином. Їх було уведено у штат в/ч НОМЕР_1 . У зв`язку з цим, на даний момент вони мають статус учасників бойових дій, а ОСОБА_1 не має, хоча вони разом проходили військову службу.

Заявник підтверджує свої доводи наступними доказами: показаннями свідків, які проходили службу разом з ОСОБА_1 ; письмовим підтвердженням факту служби в батальоні «Донбас» командиром батальону ОСОБА_5 ; письмової відповіді штабу АТЦ при СБУ України щодо визволення з полону ОСОБА_1 ; відео полону ОСОБА_1 .

Вислухавши пояснення заявника, його представників та свідків, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно положень частин 1 та 2 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною 1 ст. 4 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

У заяві ОСОБА_1 ставить питання щодо встановлення факту його участі в бойових діях, що відбулися з 27 липня 2014 року по 13 жовтня 2014 року в складі батальону «Донбас» у населених пунктах Попасна Луганської області, Курахово Донецької області, Авдіївка Донецької області, Іловайськ Донецької області під час виконання завдань із захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України шляхом безпосередньої участі в антитерористичній операції.

Ст. 3 Конституції України встановлено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Згідно ч.1 ст. 17 Конституції України, захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.

Пунктом 3 частини 1статті 3 Закону України "Про основи національної безпеки України" об`єктами національної безпеки, між іншим, є держава - її конституційний лад, суверенітет, територіальна цілісність і недоторканність.

Суб`єктами забезпечення національної безпеки, в тому числі, є Збройні сили України (ст. 4 Закону України "Про основи національної безпеки України").

Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону (ст. 65 Конституції України).

Частиною 5 статті 17 Конституції України встановлено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Відносно військовослужбовців Збройних Сил, які приймають участь у бойових діях в районах проведення антитерористичної операції на державному рівні розроблено механізм встановлення статусу учасника бойових дій.

Так, згідно абз. 1 п. 19 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» учасниками бойових дій визнаються військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані) та працівники Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, особи рядового, начальницького складу, військовослужбовці, працівники внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції, а також працівники підприємств, установ, організацій, які залучалися та брали безпосередню участь в антитерористичній операції в районах її проведення у порядку, встановленому законодавством.

Порядок надання статусу учасника бойових дій вищеозначеним особам, категорії таких осіб та терміни їх участі (забезпечення проведення) в антитерористичній операції, а також райони антитерористичної операції визначає Кабінет Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року №413 затверджено Порядок надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення (далі Порядок надання статусу учасника бойових дій, Порядок).

Відповідно до п. 2 даного Порядку, статус учасника бойових дій надається: військовослужбовцям (резервістам, військовозобов`язаним) та працівникам Збройних Сил, Національної гвардії, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, особам рядового і начальницького складу, військовослужбовцям, працівникам МВС, Управління державної охорони, Держспецзв`язку, ДСНС, ДПтС, військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах проведення антитерористичної операції (далі за текстом - військовослужбовці).

В п. 4 вищевказаного Порядку зазначено, що підставою для надання військовослужбовцям статусу учасника бойових дій є документи про безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення, направлення (прибуття) у відрядження до районів проведення антитерористичної операції, їх перебування в таких районах з метою виконання завдань із захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України шляхом безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення (витяги з наказів, директив, розпоряджень, посвідчень про відрядження, журналів бойових дій, бойових донесень, дислокацій, книг нарядів, графіків несення служби, звітів, зведень, донесень, матеріалів спеціальних (службових) розслідувань за фактами отримання поранень).

Зі змісту п. 5 Порядку надання статусу учасника бойових дій вбачається, що рішення про надання статусу учасника бойових дій відносно військовослужбовців Збройних сил України приймається комісіями з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, утвореними в Міноборони.

За аналізу положень п. 5 та 8 Порядку надання статусу учасника бойових дій, судом з`ясовано, що розгляд комісіями питань про визнання військовослужбовців учасниками бойових дій здійснюється на підставі довідок про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, яка затверджена додатком 1 до вказаного Порядку (далі довідка про безпосередню участь в АТО), та інших документів, визначених в п. 4 цього Порядку.

Зазначені документи мають бути подані до відповідної комісії командирами військових частини (органів, підрозділів), де проходили службу військовослужбовці протягом місяця після завершення особами виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення, або, у разі неподання даних документів командирам військових частин (органів, підрозділів), самостійно військовослужбовцями (п. 5 та п. 8 Порядку).

В той же час, суд констатує, що відповідно до положень Порядку надання статусу учасника бойових дій, довідка про безпосередню участь особи в АТО може бути видана лише військовою частиною (органом, підрозділом) або іншим керівником установи, закладу у складі яких проходили службу військовослужбовці.

Таким чином, враховуючи факт ненадання командуванням військової частини НОМЕР_2 пакету документів заявнику та відмови цієї військової частини видати заявнику довідку про безпосередню участь в АТО, заявник фактично є позбавленим правової можливості звернутися в установленому порядку до компетентного органу для вирішення питання про надання йому статусу учасника бойових дій під час антитерористичної операції.

Іншого позасудового порядку отримання особою статусу учасника бойових дій в антитерористичній операції, окрім як встановленого Порядком надання статусу учасника бойових дій, що передбачає направлення до комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій довідки про безпосередню участь особи в АТО разом з пакетом підтверджуючих документів, законодавством не передбачено.

Статтею 124 Конституції України визначено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Згідно частини 2ст. 256 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У п. 1 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року № 5, а також листі Верховного суду України «Судова практика про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01.01.2012 року розяснено, що справи про встановлення фактів, які мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за умови, якщо заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення і чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Зважаючи на вище вказані обставини, суд приходить до висновку, що в даному випадку Заявник позбавлений правової можливості в позасудовому порядку одержати документ, який посвідчує факт безпосередньої участі його в антитерористичній операції (довідку про безпосередню участь в АТО) та звернутися до компетентного органу для надання йому статусу учасника бойових дій як учаснику антитерористичної операції, а тому згідно положень ст. 124 Конституції України та ч. 2 ст. 256 ЦПК України розгляд даної справи відноситься до юрисдикції суду.

Судом встановлено, що 27 липня 2014 року Заявник прибув в місто Попасна Луганської області для того, щоб вступити на службу в ряди ЗСУ. У Попасному Заявник чекал командира батальйону ОСОБА_2 для того, щоб їх оформили до складу батальйону «Донбас» (це підтверджують показання свідків). З 28 липня 2014 року Заявник вже брав участь у спеціальних завданнях, на посаді стрільця-розвідника у населених пунктах: Попасна Луганської області, Курахово Донецької області, Авдіївка Донецької області, Іловайськ Донецької області.

Переглянувши видео Заявника, як доказ його перебування у полоні, судом встановлено, що 30 серпня 2014 року ОСОБА_1 в складі батальйону «Донбас» був узятий в полон підрозділами армії Росії. Заявника бойовики тримали у підвалі СБУ міста Донецька до 13 жовтня 2014 року.

Як підтверджує виписка з історії хвороби, після звільненя з полону ОСОБА_1 був направлений на обстеження в Обласну лікарню міста Запоріжжя, а потім в Обласну клінічну лікарню імені Мечникова в місті Дніпропетровськ і перебував там на стаціонарному лікуванні до 05 листопада 2014 року.

Відповідно до Указу Президента України № 405/2014 від 14 квітня 2014 року з квітня 2014 року на території Донецької області розпочалася антитерористична операція.

Статтею 1 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» визначено, що:

антитерористична операція це комплекс скоординованих спеціальних заходів, спрямованих на попередження, запобігання та припинення терористичної діяльності, звільнення заручників, забезпечення безпеки населення, знешкодження терористів, мінімізацію наслідків терористичної діяльності;

район проведення антитерористичної операції це визначені керівництвом антитерористичної операції ділянки місцевості або акваторії, транспортні засоби, будівлі, споруди, приміщення та території чи акваторії, що прилягають до них і в межах яких проводиться зазначена операція;

режим у районі проведення антитерористичної операції це особливий порядок, який може вводитися в районі проведення антитерористичної операції на час її проведення і передбачати надання суб`єктам боротьби з тероризмом визначених цим Законом спеціальних повноважень, необхідних для звільнення заручників, забезпечення безпеки і здоров`я громадян, які опинилися в районі проведення антитерористичної операції, нормального функціонування державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій.

Статтею 4 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» визначено субєкти боротьби з тероризмом, до яких належить Кабінет міністрів України; субєкти, що здійснюють безпосередню боротьбу з тероризмом; а також субєкти, що можуть у разі необхідності бути залученими до здійснення заходів, пов`язаних з попередженням, виявленням і припиненням терористичної діяльності за рішенням керівника антитерористичної операції (центральні органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації).

Керуючись ст.ст .3,4,10,60,212,214,218,222,256,259 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:
Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Військова частина № НОМЕР_1 , Головне управління Національної гвардії України, Державна служба України у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції про встановлення факту учасника антитерористичної операції задовольнити.

Встановити юридичний факт участі у бойових діях військовослужбовця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який захищав незалежність, суверенітет та теротиріальну цілісність України і брав безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення з 27 липня 2014 року по 13 жовтня 2014 року в складі батальону «Донбас» у населених пунктах Попасна Луганської області, Курахово Донецької області, Авдіївка Донецької області, Іловайськ Донецької області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Суддя: В. О. Головін