РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2015 року м. Київ

Солом'янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Українця В.В.

при секретарі Кошар А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів та за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа Солом'янська районна в місті Києві державна адміністрація Орган опіки та піклування про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась в Солом'янський районний суд м. Києва з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 18 вересня 2014 року об'єднано в одне провадження позовні вимоги в цій цивільній справі з позовними вимогами в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа Солом'янська районна в місті Києві державна адміністрація Орган опіки та піклування про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів (а.с. 22).

У подальшому ОСОБА_1 збільшила розмір заявлених вимог та просила суд також визначити місце проживання дитини та стягнути аліменти (а.с. 78-84).

Свої вимоги ОСОБА_1 мотивує тим, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Спільне життя між сторонами не склалося, вони втратили почуття любові і поваги один до одного, у них різні погляди на життя та на взаємовідносини між людьми. З чоловіком у неї постійно виникають сварки. Дитина зараз у такому віці, що потребує догляду матері, а ОСОБА_2 інколи веде себе агресивно, що може зашкодити дитині. Вважає, що дитина має проживати з нею, а відповідач зобов'язаний сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) та на її утримання в розмірі 3000 гривень щомісяця.

У позовній заяві ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, визначення з нею місця проживання дитини та стягнення аліментів зазначено наступне.

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з жовтня 2012 року. Від шлюбу мають малолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Після народження дитини ОСОБА_1 виявляла до неї байдужість, тому він змушений був укласти договір з нянею. Вони переїхали проживати до приватного будинку, проте і там відношення матері до дитини не змінилось. Між ними з цього приводу виникали конфлікти, оскільки він вимагав, щоб дружина піклувалась про доньку, проявляла материнські почуття, цікавилась її розвитком. 26 грудня 2013 року ОСОБА_1 поїхала з будинку, залишивши доньку мешкати з ним, і з цього часу вихованням, розвитком доньки та піклуванням про неї займається лише він, його сестри та няні. Їх сім'я фактично розпалась, тому збереження шлюбу є неможливим. У зв'язку з тим, що він з самого народження доньки опікується нею, повністю знає її потреби, вподобання та особливості, в повній мірі володіє всіма навичками, щоб доглядати за донькою, просить визначити місце проживання дитини з ним та стягнути з ОСОБА_1 на його користь аліменти в розмірі 2000 гривень щомісяця.

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 20 березня 2015 року за заявою представник ОСОБА_2 його позов про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів залишено без розгляду в частині вимоги про стягнення аліментів.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 підтримав заявлений позов та просив його задовольнити з наведених у ньому підстав, а проти позову ОСОБА_2 заперечує. Зазначив, що примирення між сторонами не відбулось, збереження сім'ї неможливе, тому шлюб підлягає розірванню. Вважає, що у такому випадку неповнолітня донька сторін має проживати з матір'ю. Проти позову ОСОБА_2 заперечує.

Представник ОСОБА_2 підтримала вимоги свого довірителя та просила їх задовольнити, проти визначення місця проживання дитини з матір'ю та стягнення на її користь аліментів заперечує. Пояснила, що дитина постійно проживає з батьком, який піклується про неї, доглядає та забезпечує. Мати дитину майже не відвідує, хоча перешкоди в цьому їй не чиняться. Фінансовий стан батька дозволяє йому повністю забезпечувати дитину, тому він не бажає стягувати аліменти з ОСОБА_1

Представник третьої особи - Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації Орган опіки та піклування підтримала висновок Органу опіки та піклування Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини з батьком. Пояснила, що дитина постійно проживає з батьком, матір її майже не відвідує, не піклується про неї. Фактично дитина її не знає, на засідання Органу опіки та піклування мати викликалась тричі, але жодного разу не з'явилась, документів не надавала, з будь-якими заявами не зверталась.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, покази свідків, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 17 жовтня 2012 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, виданого Центральним відділом державної реєстрації шлюбів міста Києва з державним Центром розвитку сім'ї (а.с. 3).

Від шлюбу сторони мають доньку - ОСОБА_3, яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданими Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві (а.с. 4).

Відповідно до частин 1, 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

У судовому засіданні встановлено та не оспорювалось учасниками судового розгляду, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживають окремо, не підтримують сімейно-шлюбних стосунків та не ведуть спільного господарства.

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 20 жовтня 2014 року судом надавався ОСОБА_2 та ОСОБА_1 строк на примирення тривалістю 2 місяці, проте воно не відбулось.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім'ї буде носити формальний характер.

Суд вважає, що з урахуванням взаємин сторін, їх позови про розірвання шлюбу підлягають задоволенню, оскільки збереження шлюбу суперечить їх інтересам.

При укладенні шлюбу ОСОБА_1 змінила своє прізвище на прізвище чоловіка. При розгляді справи судом її представник не порушував питання про зміну прізвища на дошлюбне у випадку задоволення позову про розірвання шлюбу.

За таких обставин, враховуючи, що вибір прізвища при розірванні шлюбу є правом особи, вирішувати питання про зміну прізвища ОСОБА_1 на дошлюбне не вбачається за необхідне.

Сторони також заявили позови про визначення місця проживання їх дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Згідно з ч. 1 ст. 161 цього Кодексу якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може бути вирішено органом опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що сім'я ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розпалася, вони спільно не проживають.

ОСОБА_1 мешкає за адресою: АДРЕСА_1.

ОСОБА_2 проживає по АДРЕСА_2.

Донька сторін - ОСОБА_3, яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1, мешкає з батьком за місцем його проживання.

ОСОБА_1 зазначає, , що дитина має мешкати разом з нею, оскільки поведінка ОСОБА_2 може зашкодити дитині. Вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною та стала на облік у службі зайнятості в м. Черкаси.

На спростування доводів ОСОБА_1 сторона ОСОБА_2 посилається на покази свідків та письмові докази.

Так, допитаний судом свідок ОСОБА_5 пояснила суду, що вона хрещена мати дитини. ОСОБА_2 її рідний брат, а ОСОБА_1 вона знає з 2012 року. Вона з першого дня на прохання брата постійно приймає участь у догляді за дитиною. Вона проживала в роддомі в палаті разом з ОСОБА_1, оскільки остання не дуже бажала опікуватись дитиною. Постійно приїздила до брата на вихідні, так як няня на вихідні не залишалась. ОСОБА_1 залишила дитину з батьком та не бажає цікавитись дитиною. Батько дитини перешкод у спілкуванні матері не чинить, проте мати ніколи не телефонує, не цікавиться дитиною.

Свідок ОСОБА_6 показала, що ОСОБА_2 її рідний брат, ОСОБА_1 вона знає з квітня 2012 року. Дитина постійно проживає з батьком, а вона частко буває в його будинку. 26 грудня 2013 року мати залишила дитину і будинок та пішла, після цього дитиною не займалась, всю турботу і догляд здійснює ОСОБА_2 Він навіть відвозив дитину до матері, але вона не бажала нею займатись.

ОСОБА_7 як свідок показав, що знає сторін з квітня 2013 року, працює нянею, починаючи з роддому. Мати до дитини майже не приходить, була в гостях на Новий рік, перед тим влітку і ще десь 1, 2 рази. Дитиною вона не цікавиться, доглядом займається вона як няня, батько дитини та його сестри. Перешкоди у спілкуванні з дитиною матері ніколи не чинились, навпаки, ОСОБА_2 хотів цього. Зараз дитина про маму навіть не згадує.

Свідок ОСОБА_8 пояснив суду, що знає ОСОБА_2 близько 12 років, а ОСОБА_1 з 2012 року. Він є хрещеним батьком їх дитини ОСОБА_3, яка постійно проживає з батьком, мати сама залишила дитину з батьком у грудні 2013 року, не бажає з нею бачитись. Весь догляд здійснює батько та няня.

З наданого суду висновку спеціаліста (психолога) № 01.4 від 15 серпня 2014 року вбачається, що ОСОБА_3 не ідентифікує ОСОБА_1 як мати. У дівчинки не сформований образ матері, а також він немає конкретного втілення. Встановлено тісний емоційний зв'язок та майже симбіотичні стосунки між ОСОБА_3 та її батьком.

Саме ставлення батька, його підтримка та цілковите прийняття, що проявлялися і проявляються в постійному контакті, спілкування, догляданні стали головною умовою її адекватного самосприйняття, здорового психічного та фізичного розвитку. З боку матері ОСОБА_3 ймовірно не отримувала потрібної уваги, догляду та емоційно насиченого позитивного ставлення, і вона не зайняла в системі її цінностей жодного місця (а.с. 112-118).

З наданих відповідей вбачається, що ОСОБА_1 не зверталась до відповідних державних органів з приводу перешкод у спілкуванні з донькою (а.с. 121, 122).

На запит адвоката Голуба В.М. ТОВ "Eurolab" надало відповідь № 75/03 від 26 березня 2014 року, де вказано, що з січня 2014 року ОСОБА_1 свою доньку ОСОБА_3 до лікарів медичного центру не супроводжувала та не зверталась до лікарів за наданням інформації про стан здоров'я доньки. З січня 2014 року ОСОБА_3 під час візитів до лікарів супроводжує її батько - ОСОБА_2 (а.с. 123, 124).

Аналогічні відомості містяться і в відповіді ПП "Клініка Медіком" № 94/1 від 13 березня 2015 року (а.с. 125).

Спір сторін щодо визначення місця проживання дитини також був предметом дослідження Органу опіки та піклування Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації і за висновком цього органу місце проживання дитини доцільно визначити з її батьком (а.с. 141-143).

Представник ОСОБА_2 також пояснила, що останній не вживає спиртне та наркотичні засоби, не перебуває на психіатричному обліку, належним чином виконує свої батьківські обов'язки. Донька ОСОБА_3 доглянута та нормально розвивається.

ОСОБА_1 та її представник не надали суду жодного доказу, який би свідчив про те, що існують істотні обставини, за яких подальше проживання дитини з батьком шкодило б дитині.

При вирішення зазначеного спору, суд враховує інтереси дитини, яка з народження перебуває під опікою батька, її вік, висновок Органу опіки та піклування Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації, та за таких обставин, не вбачає правових підстав для визначення місця проживання дітей з матір'ю.

У такому випадку не підлягають задоволенню вимоги ОСОБА_1 про стягнення аліментів.

З огляду на наведене, позов ОСОБА_2 підлягає задоволення, а позов ОСОБА_1 слід задовольнити частково.

Керуючись статтями 105, 110, 111, 112, 160, 161, 180-184, 191, 192, СК України, статтями 3, 4, 10, 11, 57-60, 88, 169, 209, 212-215, 218, 223 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів задовольнити частково.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа Солом'янська районна в місті Києві державна адміністрація Орган опіки та піклування про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 17 жовтня 2012 року Центральним відділом державної реєстрації шлюбів міста Києва з державним Центром розвитку сім'ї за актовим записом № 2795, розірвати.

Визначити місце проживання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з батьком ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3.

У задоволенні інших вимог позову ОСОБА_1 відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду міста Києва через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: (підпис)