АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/310/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 5,20,42 Колода Л. Д.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоДмитренка М. І.
суддівХрапка В. Д. , Новікова О. М.
при секретаріПосипайко А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26 листопада 2014 року по справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6, що діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітніх ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції Черкаської області, третя особа: служба в справах дітей Виконавчого комітету Черкаської міської ради про визнання дублікату договору купівлі-продажу недійсним, визнання права власності на майно, зобов'язання здійснити державну реєстрацію права власності на квартиру, зобов'язання вчинити дії та виселення, -

в с т а н о в и л а :

У липні 2014 року ОСОБА_7 звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що згідно договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 09.09.2004 року приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу ОСОБА_11, укладеного між ОСОБА_10 та ОСОБА_7, останньому на праві приватної власності належить двокімнатна квартира АДРЕСА_1.

Зазначав, що 17.02.2007 року ОСОБА_12, використовуючи підроблену довіреність від 25.10.2006 року, отримав у приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу ОСОБА_11, зареєстрований в реєстрі за №491, дублікат вище вказаного договору купівлі-продажу квартири.

27.02.2007 року ОСОБА_12, використовуючи підроблену довіреність від 25.10.2006 року та отриманий ним дублікат договору купівлі продажу квартири від 09.09.2004 року продав належну ОСОБА_7 квартиру АДРЕСА_1 своєму вітчиму - ОСОБА_13. 07.03.2007 р. ОСОБА_13 продав зазначену квартиру відповідачу ОСОБА_6

Надалі, рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12.12.2011 р. визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири від 27.02.2007 p., укладений між ОСОБА_12 та ОСОБА_13, посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_14 В решті позовних вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Черкаської області від 23.03.2012 р. рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12.12.2011 р. скасовано в частині відмови в задоволенні позову ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про витребування майна з чужого незаконного володіння. Позов ОСОБА_7 задоволено. Витребувано квартиру АДРЕСА_1 з чужого незаконного володіння ОСОБА_6

Звернувшись до Реєстраційної служби із заявою про здійснення реєстрації права власності на квартиру він дізнався, що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано відомості про обтяження квартири АДРЕСА_1 внесене на підставі договору іпотеки №49223 від 07.03.2007р., укладеного між ОСОБА_6 та АКІБ "Укрсиббанк".

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26.09.2013 р, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 04.12.2013 p. вказаний договір іпотеки визнано недійсним та скасовано заборону відчуження спірної квартири.

Повторно звернувшись до Реєстраційної служби для реєстрації права власності, ОСОБА_7 було відмовлено, з підстав того, що для реєстрації необхідно надати отриманий 17.02.2007 р. ОСОБА_12 дублікат договору купівлі-продажу квартири від 09.09.2004 р. або в судовому порядку визнати його недійсним.

Оскільки оригінал дублікату договору купівлі-продажу квартири на даний час знаходиться в матеріалах кримінальної справи, ОСОБА_7 фактично не має можливості надати його державному реєстратору.

Таким чином, позивач не може здійснити реєстрацію права власності на власну квартиру.

На даний час в спірній квартирі проживають: ОСОБА_6 та його малолітні діти: ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_6, які не визнають право власності на квартиру за ОСОБА_7 На вимоги позивача звільнити квартиру від власних речей, виселитись та передати ключі від вхідних дверей ОСОБА_6 не реагує, продовжуючи проживати в квартирі. Вказував, що жодних договорів оренди або найму житлового приміщення між ним та ОСОБА_6 не укладалось.

Уточнивши позовні вимоги просив визнати недійсним дублікат договору купівлі-продажу квартири від 09.09.2004 p., укладений між ОСОБА_10 та ОСОБА_7, виданий 17.02.2007 р. приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу ОСОБА_11 ОСОБА_12. Визнати право власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_7. Зобов'язати Реєстраційну службу Черкаського міського управління юстиції Черкаської області здійснити реєстрацію права власності за ОСОБА_7 на квартиру АДРЕСА_1. Зобов'язати ОСОБА_6, ОСОБА_9, 28.03.2007року народження, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4, усунути перешкоди в користуванні ОСОБА_7 квартирою АДРЕСА_1. Виселити ОСОБА_6, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, із квартири АДРЕСА_1 без надання іншого житлового приміщення. Стягнути солідарно із відповідачів на користь позивача судові витрати.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26 листопада 2014 року позов задоволено частково. Зобов'язано ОСОБА_6, що діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітніх ОСОБА_8, ОСОБА_9 усунути перешкоди в користуванні ОСОБА_7 квартирою АДРЕСА_1. Виселити без надання іншого житлового приміщення ОСОБА_6, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 із квартири АДРЕСА_1. В решті позовних вимог відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить його скасувати в частині виселення та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в частині виселення відповідачів, в іншій частині рішення залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи осіб, які з'явилися у судове засідання дослідивши матеріали по справі в межах заявленої апеляційної скарги та вимог у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обстави, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26 листопада 2014 року відповідає зазначеним вимогам закону.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що проживання відповідачів в квартирі, власником якої є ОСОБА_7, створює перешкоди у реалізації позивачем правомочностей володільця нерухомого майна.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції та вважає, що, встановивши дійсні обставини справи, суд дав належну оцінку зібраним доказам, правильно застосував норми матеріального права, виходячи з такого.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 09.09.2004 року приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу ОСОБА_11, укладеного між ОСОБА_10 та ОСОБА_7, останньому на праві приватної власності належить двокімнатна квартира АДРЕСА_1.

17.02.2007 року ОСОБА_12, використовуючи підроблену довіреність від 25.10.2006 року, отримав у приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу ОСОБА_11, зареєстрований в реєстрі за №491, дублікат вище вказаного договору купівлі-продажу квартири.

27.02.2007 року ОСОБА_12, використовуючи підроблену довіреність від 25.10.2006 року та отриманий ним дублікат договору купівлі-продажу квартири від 09.09.2004 року продав належну ОСОБА_7 квартиру АДРЕСА_1 своєму вітчиму - ОСОБА_13.

07.03.2007 р. ОСОБА_13 продав зазначену квартиру відповідачу ОСОБА_6

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12.12.2011 р. визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири від 27.02.2007 p., укладений між ОСОБА_12 та ОСОБА_13, посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_14 В решті позовних вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Черкаської області від 23.03.2012 р. рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12.12.2011 р. скасовано в частині відмови в задоволенні позову ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про витребування майна з чужого незаконного володіння. Позов ОСОБА_7 задоволено. Витребувано квартиру АДРЕСА_1 з чужого незаконного володіння ОСОБА_6 Вказане рішення не переглядалось і є чинним на даний час.

При зверненні до реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції із заявою про реєстрацію права власності ОСОБА_7 дізнався, що квартира передана у іпотеку АКІБ "УкрСиббанк" на підставі договору іпотеки №49223 від 07.03.2007р.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26.09.2013 р, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 04.12.2013 p. визнано недійсним вказаний договір іпотеки та скасовано заборону відчуження об'єкту нерухомого майна №873/2355 від 07.03.2007 р., а саме квартири АДРЕСА_1.

Оскільки, рішення суду першої інстанції оскаржується апелянтом лише в частині позовних вимог, щодо виселення відповідачів, колегія суддів у відповідності до положень ст. 303 ЦПК України не переглядає рішення в іншій частині.

Як вбачається з довідки КП «Придніпровська служба утримання будинків Черкаської міської ради» №4482 від 24 вересня 2014 року ОСОБА_6 та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстровані та проживають за адресою: АДРЕСА_1. Крім них в квартирі проживає малолітній ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Судом встановлено, що жодних договорів оренди або найму житлового приміщення між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 не укладалось.

Отже, на даний час, як вірно встановив суд, ОСОБА_6 володіє та користується квартирою без відповідних правових підстав, порушуючи таким чином право позивача на володіння, користування та розпорядження належною йому на праві власності квартирою. В свою чергу ОСОБА_7 являючись фактичним власником квартири не може здійснити реєстрацію права власності на вказану квартиру в установленому Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" порядку.

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Стаття 319 ЦК України передбачає, що власник володіє, користується, розпоряджається свої майном на власний розсуд.

Права власника житлового будинку (квартири) визначені ст.150 ЖК України та ст. 383 ЦК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися житлом на власний розсуд.

Статтею 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідачами не наведено законних підстав для проживання у вказаній квартирі, зокрема, вони не являються членами сім'ї позивача, договору найму жилого приміщення з власником не укладалося, а тому залишаючись проживати у квартирі, вони порушують права позивача користуватися та розпоряджатися майном, яке належить йому на праві приватної власності.

Згідно ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Колегія суддів не приймає доводів апелянта, з приводу того, що він є законним власником квартири на підставі договору купівлі-продажу квартири від 07.03.2007 року, який є дійсний і на даний час.

Зі змісту рішення апеляційного суду Черкаської області від 23 березня 2012 року, яке набрало законної сили і не переглядалось судом касаційної інстанції, вбачається, що позов ОСОБА_7 в частині визнання недійсним договору купівлі-продажу між ОСОБА_13 та ОСОБА_6 не підлягає до задоволення в силу того, що він був вчинений після недійсного правочину, і власник майна має право витребувати його від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема, від добросовісного набувача, яким в даному випадку являється ОСОБА_6 Оскільки квартира АДРЕСА_1 вибула із володіння ОСОБА_7 проти його волі, шляхом вчинення стосовно нього шахрайських дій, що підтверджується доказами про порушення кримінальної справи за ознаками злочину, передбаченого ст. 190 ч. 4 КК України, тому спірна квартира повинна бути витребувана із чужого незаконного володіння ОСОБА_6

У відповідності до вимог ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Зважаючи на викладене, договір купівлі-продажу між ОСОБА_13 та ОСОБА_6 не підлягає визнанню недійсним, оскільки він вчинений на підставі недійсного правочину і, тому договір від 07.03.2007 року автоматично є таким, що не створює жодних правових наслідків для його сторін.

Отже, у ОСОБА_6 не має жодних правових підстав бути власником спірної квартири, користуватися нею та перешкоджати у реалізації законних прав володільця квартири - ОСОБА_7

Безпідставними є доводи апелянта, що суд при ухваленні рішення не врахував інтереси малолітніх дітей.

Враховуючи, що діти проживають з батьком у квартирі, власником якої є ОСОБА_7, не являються членами сім'ї позивача, договору найму жилого приміщення з власником не укладалось, тому вони не мають права на користування квартирою та також підлягають виселенню.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, ухваленим на основі повного та всебічного з'ясування обставин справи. Вимоги ж викладені апелянтом у апеляційній скарзі є недоведеними та безпідставними.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26 листопада 2014 року - відхилити.

Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26 листопада 2014 року по даній справі - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції на протязі двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :