Справа № 372/6046/14ц Головуючий у І інстанції Мора О.М.
Провадження № 22-ц/780/1629/15 Доповідач у 2 інстанції Березовенко Р.В.
Категорія 18 06.04.2015
РІШЕННЯ

Іменем України

06 квітня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого: Березовенко Р.В.,

суддів: Верланова С.М., Таргоній Д.О.,

при секретарі: Бобку О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Обухівського районного суду Київської області від 19 січня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики, -

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2014 року ОСОБА_2 звернувся з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики.

Обґрунтовував свої вимоги тим, що 07 січня 2012 року між ним та ОСОБА_3 було укладено договір позики строком на 3 місяці, відповідно до якого відповідач отримав грошові кошти в сумі 3000 доларів США, за користування якими повинні бути сплачено відсотки в розмірі 5% за кожен місяць.

Оскільки відповідач кошти вчасно не повернув, просив стягнути з відповідача по справі на його користь заборгованість за договором позики в розмірі 44880 грн.; відсотки за користування коштами в розмірі 78644,57 грн.; 3% річних за прострочення виконання зобов'язань у розмірі 2262,82 грн. та індекс інфляції за весь час прострочення в розмірі 5 188,07 грн.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 19 січня 2015 року позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики в розмірі 44880 грн., 5% річних за користування коштами у розмірі 343,19 грн.; 3% річних за прострочення виконання зобов'язання в розмірі 2192,67 грн., а всього стягнуто - 47415,86 грн. Вирішено питання щодо судових витрат.

В решті позову відмовлено.

Позивач ОСОБА_2, не погоджуючись із судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове, яким його вимоги задовольнити у повному обсязі, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення і неправильне застосування судом норм матеріального права.

Скаргу мотивує тим, що суд дав невірну оцінку умовам розписки, згідно якої позичальник має повернути кошти в 3-місячний строк, а відсотки нараховуються за весь час прострочення грошового зобов'язання і не обмежено лише 3 місяцями. Також вважає, що суд першої інстанції безпідставно відмовив у стягнення індексу інфляції, передбаченого ст.625 ЦК України.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України рішення має відповідати в тому числі на такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 3) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам оскаржуване судове рішення відповідає не в повній мірі.

Судом першої інстанції встановлено і вбачається з матеріалів справи, що 07 січня 2012 року позивач надав відповідачу в борг 3000,00 доларів США на строк три місяці, тобто до 07 квітня 2012 року, зі сплатою 5 % в місяць, про що відповідач написав розписку (а.с. 4), але у встановлений строк суму боргу відповідач не повернув.

Позивач звертався до відповідача з проханням повернути кошти, але його претензії відповідачем були залишені без реагування.

Вказані обставини підтверджуються наявними у справі доказами.

Спірні правовідносини регулюються ст.ст. 1046, 1049 ЦК України, згідно яких за договором позики позикодавець передає позичальнику у власність гроші, а позичальник зобов'язується повернути таку ж суму. Позичальник повинен повернути гроші в обумовлений договором позики термін.

Згідно ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції правомірно обґрунтовував свої висновки тим, що оскільки суму позики 3000,00 доларів США, що еквівалентно згідно курсу НБУ станом на 28.11.2014 року - 44880,00 грн., відповідач своєчасно не повернув, а виходячи зі змісту розписки про позику грошей грошові кошти повинні були бути повернені ним в строк до 07.04.2012 року, то вимога позивача про стягнення цих коштів в судовому порядку з відповідача є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Також обгрунтованими є висновки суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення індексу інфляції, і в цій частині рішення суду сторонами не оскаржується.

Проте суд першої інстанції невірно визначився в частині позовних вимог зі сплати процентів.

Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов»язаний сплатити грошову суму відповідно ст.625 ЦК України.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За умовами договору позики від 07.01.2012 року сторонами було передбачено нарахування 5% від суми позики за користування коштами на місяць, тобто договором було визначено інший розмір відсотків ніж 3% річних.

Отже, окрім суми основної заборгованості за договором позики від 07.01.2012 року ОСОБА_3 повинен сплатити позивачу 5% від суми позики в місяць за користування грошима ( ст.625 ЦК України), тобто з 07.01.2012 року по 07.12.2014 року, вказана сума буде становити: 35 місяців Х 5% від 3000 дол. США (150 дол. США) = 5250 дол.США, що по курсу НБУ на 28.11.2014 року складає 78 587, 25 грн.

Відповідно до ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального права. Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню.

З викладених вище підстав колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову частково, та стягнення боргу за договором позики в загальному розмірі 123 467, грн.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія судів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Обухівського районного суду Київської області від 19 січня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики, яка складається: основний борг 44 880 грн., проценти за користування коштами 5% в місяць за період з 07.01.2012 року по 07.12.2014 року - 78 587,25 грн., а всього 123 467,25 грн. (сто двадцять три тисячі чотириста шісдесят сім) грн. 32 коп.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави відшкодування судових витрат в розмірі 617,00 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з моменту набрання ним законної сили.

Головуючий: Р.В.Березовенко

Судді: С.М. Верланов

Д.О.Таргоній