Справа № 521/9886/13-ц
Провадження № 2/521/454/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2015 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Целуха А.П.

при секретарі судового засідання - Корнієнко Л.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності, зміну черговості одержання права на спадкування, визнання права на спадщину за законом, -

ВСТАНОВИВ:

До Малиновського районного суду м. Одеси звернувся позивач ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності, зміну черговості одержання права на спадкування, визнання права на спадщину за законом. Відповідно до позовних вимог позивач просить встановити факт проживання однією сім'ю ОСОБА_1 та ОСОБА_3; визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1, як спільної власності подружжя; змінити черговість одержання права на спадкування ОСОБА_1 разом з спадкоємцем першої черги доньки померлої ОСОБА_3 - ОСОБА_4; визнати за ОСОБА_1 право приватної власності на 1/4 квартири АДРЕСА_1 після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 р. ОСОБА_3

В обґрунтування позову вказував, що вступив в зареєстрований шлюб з ОСОБА_3 23.12.1988 р., актовий запис № 1209, шлюб зареєстровано відділом РАГС Малиновського РВК м. Одеси, проживав разом з ОСОБА_3 у квартирі АДРЕСА_3, 2/3 частки зазначеної квартири належали на праві власності позивачу, 1/3 частка - ОСОБА_3, право власності було зареєстровано у КП «Одеське МБТі та РОН». 11.05.1993 р. шлюб було розірвано, актовий запис №324 зроблений Малиновським відділом РАГС м. Одеси, у 2001 р. придбав за сумісні кошти разом з ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_1, вів сумісне господарство з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 р. ОСОБА_3 померла після її смерті виник спір між позивачем та відповідачем відносно обсягу спадщини, що й стало причиною звернення до суду з позовом.

У судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали та просили задовольнити у повному обсязі.

Відповідач та її представник позов не визнали та просили відмовити у задоволенні позовних вимог у обґрунтування заперечень, вказували про те, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 після розірвання шлюбу не проживали однією сім'єю та не проживали як чоловік та дружина, не вели спільного господарства, не були пов'язані сумісним побутом, спірне майно було придбано за особисті кошти ОСОБА_3 ОСОБА_2 є єдиним спадкоємцем першої черги за законом належним шляхом прийняла спадщину вступила в управління та володіння спадковим майном, звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини отримала свідоцтво про право власності на частину спадкового майна, а саме на вклади спадкодавця, позивач не звертався з заявами про прийняття спадщини та будь-яких інших дії для прийняття спадщини передбачених ст.ст. 1268, 1269 ЦК України не вчиняв.

Суд дослідивши матеріали справи, допитавши свідків приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_1 зареєстрував шлюб з ОСОБА_3 23.12.1988 р., про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу видане відділом РАГС Малиновського РВК м. Одеси, актовий запис № 1299.

Під час перебування у шлюбі ОСОБА_3, ОСОБА_1 проживали та були зареєстровані за адресою: АДРЕСА_3.

2/3 частини вказаної квартири ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло виданого УЖКГ виконкому ОМР народних депутатів від 02.11.1994 р., № 3-5440, 1/3 належала ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом виданого державним нотаріусом Сьомої одеської нотаріальної контори 08.11.2006 р. за реєстровим № 2-3852. Право власності було зареєстровано за вказаними особами у КП «Одеське МБТІ та РОН».

Шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було розірвано 11.05.1993 р., про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу, видане Малиновським відділом РАГС м. Одеси, актовий запис № 324.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_3, не проживав, про що свідчить акт від 01.08.2013 року, посвідчений

дільницею № 2 ЖБК «Черемушки» у м. Одеса.

Крім того, на підставі рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 30.01.2014 року ОСОБА_1 був визнаний таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою за адресою: АДРЕСА_3 та знятий з реєстраційного обліку. Рішення суду набрало чинності.

Як вбачається із матеріалів справи 22.12.2001 року ОСОБА_3 набула у власність на підставі договору купівлі-продажу квартиру АДРЕСА_1. Право власності було зареєстровано належним чином у КП «Одеське МБТІ та РОН». Зазначений договір купівлі-продажу не визнаний не дійсним.

У вказаній квартирі ОСОБА_2 проведено ремонт. Відповідач дуже часто перебувала із своєю матір'ю до її смерті, у зв'язку із тим, що остання дуже хворіла. Відповідач особисто доглядала за своє матір'ю, сплачувала особисто комунальні платежі по квартирі, підтримувала квартиру у належному стані. Зазначені обставини підтверджуються актом від 27.08.2013 року, товарними чеками про придбання будівельних матеріалів квитанціями про сплату комунальних платежів, договорами про надання водопостачання, електроенергії тощо, що містяться в матеріалах справи.

Як встановлено судом, 24 лютого 2010р. ОСОБА_2 набуває у власність квартиру АДРЕСА_3 на підставі договору дарування. 2/3 частини зазначеної квартири відчужила ОСОБА_3 та 1/3 частини квартири відчужив ОСОБА_1

Відповідно до матеріалів справи, ОСОБА_2 у квартирі АДРЕСА_3 проводила поточні ремонти, сплачувала комунальні платежі, підтримувала у належному стані, хоча змушена була фактично постійно перебувати із своєю хворою матір'ю.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_3 померла, що підтверджується свідоцтвом про

смерть виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 6964.

Спадкодавець заповіт не складала порядок спадкування за законом не змінював.

Спадкоємцями першої черги після смерті померлої є ОСОБА_2.

ОСОБА_2, належним чином прийняла спадщину, яка відкрилася після смерті померлої ОСОБА_3, звернувшись до Сьомої одеської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини

Так, позовна вимога про встановлення факту проживання однією родиною не доведена позивачем оскільки судом встановлено, що позивач не проживав разом зі спадкодавцем, не вів сумісного господарства, не був пов'язаний сумісним побутом, що підтверджується актами від 01.08.2013 року та 27.08.2013 року, вищезгаданим рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 30.01.12014 року, що містяться в матеріалах справи.

Крім того шлюб між позивачем та ОСОБА_3 було розірвано та в подальшому не реєструвався, усі витрати на утримання спірного майна несла ОСОБА_3

Довід про те що позивач може опинитися на вулиці є необгрутованим, оскільки позивач вказує у своїх поясненнях, що йому було відомо про укладення договору купівлі-продажу. Однак даний договір позивачем не оспорював, 1/3 частини квартири на АДРЕСА_3 позивачем було добровільно відчужено, без будь-якого тиску на підставі договору дарування. Даний договір також не визнавався не дійсним.

Крім того, як вбачається із довідки Ф-1 № 2789 від 16.10.2014 року ОСОБА_1 зареєстрований та постійно проживає з 20.07.1988 року за адресою: АДРЕСА_8.

Доводи позивача щодо того, що він оплатив поховання ОСОБА_7 спростовуються тим, що ОСОБА_1 не надав належний письмовий доказ про оплату послуг поховання, оскільки договір-замовлення на організацію проведення поховання наданий позивачем не містить підпису замовника та виконавця. Також довід позивача щодо бронювання місця для свого поховання біля ОСОБА_3 є безпідставним, так як позивач забронював згадане місце для поховання через тривалий час після смерті ОСОБА_3 У свою чергу ОСОБА_2 надано належним чином укладений договір-замовлення на організацію проведення поховання ОСОБА_3, з якого вбачається, що саме ОСОБА_2 здійснила усі витрати по похованню ОСОБА_3 Витрати на виготовлення та встановлення пам'ятника були понесені також ОСОБА_2, що підтверджується письмовими поясненнями майстра ОСОБА_8 В, який і здійснив виготовлення та встановлення пам'ятника. Зазначена обставина свідчить про те, що надана позивачем копія накладної, оригінал якої не надавався суду, на замовлення пам'ятника для ОСОБА_3 ОСОБА_1 викликає сумнів у суду та не доводить заявлені твердження позивача по справі.

Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до ч. З ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами

У судовому засіданні були допитані свідки.

Проте судом не можуть бути взяті до уваги в якості належних доказів по справі показання свідків ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, з боку позивача, так як вказані особи не надали належних пояснень, які б свідчили про те що позивач та померла ОСОБА_3 спільно проживали, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки і були повноцінним подружжям. Разом з тим, як в судовому засіданні було з'ясовано, що вказані обставини викликають сумнів у інших осіб та суперечать поясненням свідків зі сторони відповідача, та те, що з даного приводу існує спір, який розглядається в суді. Свідки, заявлені ОСОБА_1 підтримують позовні вимоги, що розглядаються судом і на думку суду є заінтересованими особами у підтвердженні факту свого існування подружніх стосунків між позивачем та ОСОБА_3

Так, допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14 показали, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 після розірвання шлюбу разом не проживали, не були пов'язані спільним побутом, за померлою доглядала її донька ОСОБА_2, за спільні кошти нічого не придбавали. Вказані особи також зазначили, що ОСОБА_3 та ОСОБА_15 за особисті кошти придбавали необхідні їм продукти харчування, речі, інше майно, оплачували комунальні платежі, проводили ремонт у квартирі. Крім того, зазначені свідки показали, що знають свідків, заявлених ОСОБА_1, які є його особистими друзями та колегами тривалий час, що вказує на зацікавленість у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1

Згідно ч. 2 ст. З СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Подружжя вважається сім'єю і тоді, коли дружина та чоловік, у зв'язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно.

Згідно ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану.

Згідно із ст. 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

Згідно вимог ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно вимог ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно вимог ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно вимог ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно вимог ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Суд бере до уваги, що згідно вимог ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюються на засадах змагальності сторін і кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень та вважає, що в судовому засіданні позивачем та її представником не було доведено того, що в період часу після розірвання шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 існували фактичні шлюбні стосунки, і тому у позові слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.З, 10, 58, 60, 218, 256-259 ЦПК України, ст.ст. З, 21 Сімейного кодексу України, ст. 310 ЦК України; суд -

ВИРІШИВ:

У задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності, зміну черговості одержання права на спадкування, визнання права на спадщину за законом - відмовити у повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Малиновський районний суд м. Одеси протягом 10 днів з дня його проголошення.

ГОЛОВУЮЧИЙ А.П. ЦЕЛУХ