Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2015 року Слов'янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого судді Сидоренко І.О.

при секретарі Рудь Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі № 8 Словянського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Словянської міської ради про визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В:

До Словянського міськрайонного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Словянської міської ради про визнання права власності на землю. Дана позовна заява мотивована тим, що 24 червня 2014 року у місті Словянську помер її чоловік ОСОБА_2. Спадкова справа за № 496/2014 заведена у першій Словянській державній нотаріальній конторі. Спадкоємцями першої після його смерті є позивач та їх дочка ОСОБА_3. У шестимісячний строк після смерті ОСОБА_2 позивач подала заяву про прийняття спадщини, а ОСОБА_3 заяву про відмову від прийняття спадщини на її користь. Інших спадкоємців після смерті ОСОБА_2 немає.

До складу спадщини після смерті ОСОБА_2 входить житловий будинок з господарськими та побутовими спорудами, який розташований у місті Словянську, по провулку Конституції, № 4 та земельна ділянка площею 0,0823 га, яка розташована за тією ж адресою, цільове призначення земельної ділянки для обслуговування житлового будинку та господарських будівель.

30 липня 2015 року позивачу було видано свідоцтво про право на спадщину за Заповітом, згідно з яким вона є власницею житлового будинку та господарських будівель, які розташовані у місті Словянську, по провулку Конституції, № 4. Свідоцтво про право на спадщину посвідчене державним нотаріусом Першої Словянської державної нотаріальної контори ОСОБА_4, за реєстром № 1-654. Право власності позивача на даний житловий будинок зареєстровано у реєстрі прав власності на нерухоме майно.

Земельна ділянка належала спадкодавцю на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, укладеного 23 січня 2003 року між спадкодавцем та ОСОБА_5. Договір купівлі-продажу посвідчено приватним нотаріусом Словянського міського нотаріального округу ОСОБА_6 Згідно даних державного земельного кадастру земельна ділянка площею 0,0823 га має кадастровий номер :01:010:1027, розташована за адресою: місто Словянськ, провулок Конституції, 4, цільове призначення та вид використання: В.02.01 для будівництва і обслуговування житлового будинку, форма власності приватна. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить на теперішній 39208,90 грн., на час відкриття спадщини 31393,34 грн.

Отримавши за договором купівлі-продажу земельну ділянку, чоловік позивача не отримав на свої імя державний акт на право приватної власності на землю і не зареєстрував його у відповідному реєстрі, що стало підставою для винесення нотаріусом постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку.

Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб ( спадкоємців), до складу спадщини входять всі права і обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини та не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України та п. 3.14 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5 із наступними змінами та доповненнями незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, прийняття і відмова від прийняття спадщини можуть мати місце щодо всього спадкового майна. Спадкоємець не вправі прийняти одну частину спадщини, а від іншої частини відмовитись. Спадкоємець, який прийняв части ну спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину.

Просить суд визнати за нею право власності на земельну ділянку загальною площею 0,0823 га, яка розташована на території Словянської міської ради у місті Словянську по пров. Конституції, 4. кадастровий номер :01:010:1027, яка належала ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Словянського міського нотаріального округу Донецької області ОСОБА_6 23 січня 2003 року за реєстровим № 404, як на майно, отримане в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявилася, надала суду заяву, відповідно до якої просила розглянути справу без її участі, на задоволенні позовних вимог наполягає.

Відповідач - Словянська міська, свого представника для участі в судовому засіданні не направив, до суду надійшло клопотання відповідача про розгляд справи без представника Словянської міської ради, рішення просять винести на розсуд суду.

Дослідивши подані позивачем документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до Свідоцтва про смерть серії І-НО № 788365, виданого 26 червня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Словянську реєстраційної служби Словянського міськрайонного управління юстиції, ОСОБА_2 помер 24 червня 2014 року. Місце смерті місто Словянськ.

Частинами 1, 2 статті 1220 ЦК України передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; часом відкриття спадщини є день смерті особи. Згідно ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Таким чином, після смерті ОСОБА_2 24 червня 2014 року відкрилася спадщина.

Згідно зі Свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-НО № 273829, виданого Билбасівської селищною радою Словянського району Донецької області, позивач уклала шлюб зі спадкодавцем ОСОБА_2 та після шлюбу їй було присвоєно прізвище ОСОБА_2.

Як видно з дослідженої в судовому засідання копії спадкової справи № 496/2014, заведеної до майна померлого 24 червня 2014 року ОСОБА_2, позивач ОСОБА_1 25.09.2014 року звернулася до Першої Словянської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом.

Дочка спадкодавця - ОСОБА_3 відмовилася від прийняття спадщини після смерті свого батька ОСОБА_2 на користь своєї матері позивача по справі ОСОБА_1, про що свідчить відповідна заява, яка міститься в вищенаведеній спадковій справі.

Відповідно до Заповіту від 21 червня 1999 року, посвідченого посадовою особою Черкаської селищної ради Словянського району Донецької області ОСОБА_7, спадкодавець ОСОБА_2 заповідав все своє майно, де б воно не належало і з чого б воно не складалося та все те, що на день смерті буде йому належати та на що він за законом буде мати право своїй дружині ОСОБА_1 30.07.2014 року позивач ОСОБА_1 звернулася до першої Словянської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом.

Відповідно до ст. 1222 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ст. 1233 ЦК України). Заповідач має право охопити заповітом права та обовязки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обовязки, які можуть йому належати в майбутньому (ч. 1 ст. 1236 ЦК України).

Приймаючи до уваги наявність вчиненого спадкодавцем заповіту на користь позивача, а також ту обставину, що спадкова справа, заведена нотаріусом після смерті спадкодавця ОСОБА_2 не містить відомостей щодо наявності осіб, які б мали право на обовязкову частку у спадщині, суд доходить до висновку, що єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 є його дружина позивач по даній справі ОСОБА_1

При вирішенні питання про склад спадщини суд виходить з наступного.

Відповідно до договору купівлі-продажу від 23.01.2003 року, ОСОБА_5 продав, а ОСОБА_2 купив житловий будинок із прилеглими до нього господарськими та побутовими будівлями та спорудами за адресою: місто Словянськ, провулок Конституції, № 4 на земельній ділянці площею 0,0823 га. Право власності на зазначений будинок зареєстровано в КП «Бюро технічної інвентаризації» за реєстраційним номером 171177, про що свідчить ОСОБА_4 про реєстрацію права власності на нерухоме майно.

Згідно з Договором купівлі-продажу від 23 січня 2003 року ОСОБА_5 продав, а ОСОБА_2 земельну ділянку, розташовану за адресою: місто Словянськ, провулок Конституції, № 4.

Таким чином в судовому засіданні встановлено, що до складу спадщини після смерті спадкодавця ОСОБА_2 увійшов житловий будинок та земельна ділянка площею 0,0823 га, що розташовані за адресою: м. Словянськ, пров. Конституції, № 4.

Державним нотаріусом Першої Словянської державної нотаріальної контори ОСОБА_4 спадкоємцю за заповітом позивачу по даній справі ОСОБА_1 30 липня 2015 року було видано Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок № 4 з відповідними господарськими та побутовими будовами та спорудами, що розташований у м. Словянську по пров. Конституції, однак у видачі Свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку площею 0,0823 га, розташовану за адресою: м. Словянськ, пров. Конституції № 4 відмовлено. ОСОБА_8 нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії мотивована тим, що на земельну ділянку відсутні правовстановлюючі документи на імя спадкодавця.

Зазначений висновок нотаріуса підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами. Відповідно до державного акту про право приватної власності на землю серії ІІІ-ДН № 144210, земельна ділянка, розташована на території Словянської міської ради за адресою: м. Словянськ, пров. Конституції, № 4, площею 0,0823 га належить ОСОБА_5.

Згідно з довідкою відділу Держземагенства у м. Словянську Донецької області № 01-17/658 від 02.10.2014 року, право власності на земельну ділянку, розташовану за адресою: м. Словянськ, пров. Конституції, 4, зареєстровано за ОСОБА_5 відчужувачем за договорами купівлі продажу від 23 січня 2003 року.

Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :01:010:1027, площею 0,0823 га, цільове призначення В. 02.01 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташовану за адресою: Донецька область, м. Словянськ, пров. Конституції № 4, зареєстровано за ОСОБА_5.

Отже, в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що спадкодавцем ОСОБА_2 при житті була придбана вищезазначена земельна ділянка, однак своє право власності ОСОБА_2 не зареєстрував.

Відповідно до ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб ( спадкоємців), до складу спадщини входять всі права і обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини та не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з п. 4.15 гл. 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року за № 296/5 (зі змінами та доповненнями), видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві.

Статтею 16 ч. 11 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державна реєстрація права власності проводиться реєстратором при предявленні власником, у тому числі і документу, що посвідчує особу. ОСОБА_2 помер, що унеможливлює реєстрацію ним свого права власності на земельну ділянку, та, відповідно, отримання у теперішній час позивачем ОСОБА_1 витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно, тобто оформлення нею права на спадщину після смерті ОСОБА_2 та реєстрація отриманого свідоцтва у реєстрі прав власності на нерухоме майно є неможливим.

Відповідно до п. 23 ОСОБА_8 Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України та п. 3.14 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 із наступними змінами та доповненнями незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, прийняття і відмова від прийняття спадщини можуть мати місце щодо всього спадкового майна. Спадкоємець не вправі прийняти одну частину спадщини, а від іншої частини відмовитись. Спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину.

Отже, приймаючи до уваги той факт, що в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що земельна ділянка, розташована за адресою: Донецька область, місто Словянськ, пров. Конституції, 4, площею 0,0823 га, увійшла до складу спадщини, що залишилася після смерті ОСОБА_2, однак право власності за спадкодавцем не зареєстровано; позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті спадкодавця ОСОБА_2, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 та визнати її права власності на зазначену земельну ділянку після смерті ОСОБА_9.

На підставі викладеного, керуючись ст ст. 212-215 ЦПК України, ст.ст. 328, 1216, 1218, 1222, 1233, 1236, 1259, 1268 ЦК України, п. 4.15 гл. 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, ч. 11 ст. 16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» п. 23 ОСОБА_8 Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :01:010:1027, площею 0,0823 га, розташовану за адресою: Донецька область, м. Словянськ, провулок Конституції № 4, яка належала ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Словянського міського нотаріального округу Донецької області ОСОБА_6 23 січня 2003 року, як на майно, отримане в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Словянського

міськрайонного суду ОСОБА_10