справа №619/3755/15-ц
провадження №2/619/1705/15
РІШЕННЯ

іменем України

05 листопада 2015 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області
у складіголовуючого - суддіОСОБА_1
за участюсекретаря судового засіданняОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення суми,

встановив

ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4, в якому просила стягнути з відповідача грошові кошти у сумі 25000 гривень за користування її ? частиною житлового будинку, який розташований за адресою: Харківська область Дергачівський район с. Протопопівка вул. Леніна №22. В обґрунтування позову ОСОБА_3 зазначила, що 10 березня 2005 року померла її мати ОСОБА_5, яка була власником зазначеного домоволодіння. Згідно свідоцтва про право на спадщину по закону від 16.06.2011 року спадкоємцями спадкового майна є ОСОБА_3 та її сестра ОСОБА_6 по ? частині спадщини кожна. Спочатку вони з сестрою домовились про продаж спадкового майна, а отриману від продажу суму розділити згідно часток в спільній частковій власності порівну. Але після оцінки майна сестра повідомила, що тепер володільцем її ? частки домоволодіння є її колишній чоловік ОСОБА_4, який отримав її частку згідно договору дарування від 27.05.2014 року. На пропозицію до ОСОБА_4 продати домоволодіння, яке є їх частковою спільною власністю, останній відповів відмовою. Відповідач проживає в будинку, що є спільною власністю сторін та перешкоджає позивачу користуватися своєю часткою в спільному майні, як будинком так і земельною ділянкою, про що свідчать звернення позивача як до нього так і до Голови сільської ради с. Протопопівка та начальника Дергачівського РВ ГУ МВС України в Харківській області від 16.01.2015 року. Таким чином, внаслідок протиправних дій ОСОБА_4, позивач позбавлена права користуватись майном, що порушує права позивача, які передбачені ст.ст. 356-358 Цивільного кодексу України. З 2007 року ОСОБА_4 проживає у домоволодінні по вул. Леніна №22, яке є спільною частковою власністю сторін та користується як всім житловим будинком так і всією земельною ділянкою. Згідно ч.3 ст.386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. ОСОБА_3 вважає, що ОСОБА_4 було порушено її права, як співвласника спільного майна і тому просить суд за порушення її права співвласника стягнути з ОСОБА_4 грошові кошти за користування належним їй майном за період з 16.06.2011 року (коли вона стала співвласницею) по 30.08.2015 року. Враховуючи, що ОСОБА_4 користувався належним їй майном на протязі більше ніж чотирьох років (50 місяців) і що розумна плата за користування часткою в домоволодінні по вул. Леніна №22 складає 500 гривень в місяць, то загальна сума за користування ОСОБА_4 майном складає 50х500= 25000 гривень.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_4 та його представник ОСОБА_7 заперечували проти задоволення позову, посилаючись на безпідставність та необґрунтованість позовних вимог.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_8 просили задовольнити позов з підстав, які зазначені у позовній заяві.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_9 розповіла, що вона як депутат сільської ради за вказівкою сільського голови проводила обстеження житлового будинку, який розташований за адресою: Харківська область Дергачівський район с. Протопопівка вул. Леніна №22. У зазначеному будинку проживає ОСОБА_4, але користується він однією кімнатою, інша кімната зачинена. Як їй пояснив ОСОБА_4, то кімната ОСОБА_3

Судом встановлені обставини і визначені відповідно до них правовідносини.

Згідно витягу про державну реєстрацію прав №31445964 від 27.09.2013 року, ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про спадщину за законом від 16.06.2011 року, зареєстрованого в реєстрі за №2-319, є власником ? частини житлового будинку, який розташований за адресою: Харківська область Дергачівський район с. Протопопівка вул. Леніна №22.

Згідно рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 29 жовтня 2014 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 15 січня 2015 року, ОСОБА_3 відмовлено у задоволенні позову до ОСОБА_4 про стягнення грошової компенсації за ? частку житлового будинку, який розташований за адресою: Харківська область Дергачівський район с. Протопопівка вул. Леніна №22.

Всебічно, повно, обєктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, зясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази в сукупності, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову, виходячи з наступних мотивів.

Сторонами визнається, що їм належить по ? частині житлового будинку, який розташований за адресою: Харківська область Дергачівський район с. Протопопівка вул. Леніна №22.

Згідно ч.1 ст.61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Відповідно до ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Судом встановлено, що сторони не домовилися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Відповідно до частини першої статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих правових норм правом звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Відтак, суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси цих осіб, і, залежно від встановленого, вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Відповідно до ч.2 ст.386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Згідно ч.3 ст.386 ЦК України, власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Таким чином, право власника на відшкодування завданої йому майнової шкоди виникає у разі порушення його прав.

Згідно ст.ст.10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч.3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Будь-яких належних та допустимих доказів або обґрунтувань вимог вказаного закону позивачем не надано.

Таким чином, позивачем не доведено, що ОСОБА_4 порушив права ОСОБА_3, як власника ? частини житлового будинку.

Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.1 ст.209 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 58-61, 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд

ухвалив

У задоволенні позову ОСОБА_3 відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку в судову палату по цивільних справах апеляційного суду Харківської області через Дергачівський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Є. А. Болибок