АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
_________________________
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2015 року Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Саліхова В.В.

суддів: Музичко С.Г., Прокопчук Н.О.

при секретарі: Кутц А.В.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 30 січня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

ВТАНОВИЛА:

У вересні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду з вищевказаним позовом про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на ОСОБА_5 в розмірі 2 000 грн. щомісячно, починаючи стягнення з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття та стягнення 28 000 грн. аліментів за минулий період, починаючи з 01.07.2013 по день звернення до суду.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 30.01.2015 позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліменти на ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1 000 грн., починаючи з 30.09.2014 і до досягнення дитиною повноліття. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення аліментів за минулий час ні ким не було оскаржено, в зв'язку з чим набрало законної сили.

Справа № 753/17807/14
№ апеляційного провадження:22-ц/796/4273/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Лужецька О.Р.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Саліхов В.В.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині стягнення з нього аліментів на утримання доньки в розмірі 1 000 грн. та ухвалити нове про стягнення аліментів на дитину в частці ј від заробітку апелянта. В іншій частині рішення суду залишити без змін. Апелянт посилається на те, що рішення є незаконне, необґрунтоване, прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права. В обґрунтування своїх доводів вказує, що, визначаючи розмір аліментів в твердій грошовій сумі, суд не врахував те, що він фактично працює, тобто у суду не було правових підстав застосовувати ст. 184 СК України. Зазначив, що має скрутне матеріальне становище, в зв'язку з чим не може сплачувати аліменти у розмірі визначеному в суді першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які приймали участь в судовому засіданні, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Стягуючи з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1 000 грн. щомісячно, суд першої інстанції приймав до уваги розмір прожиткового мінімуму для дитини та матеріальне становище відповідача, а також те, що останній має мінливий дохід.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується і колегія суддів.

З матеріалів справи вбачається та встановлено при розгляді справи в суді першої інстанції, що з 18.07.2007 ОСОБА_4 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 12.12.2013 шлюб між подружжям було розірвано (а. с. 23-24). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 5), яка проживає разом з позивачемта знаходиться на повному її утриманні. Згідно з довідкою від 24.09.2014 ОСОБА_4 працює у ТОВ «СЛУХ» з 27.05.2013 та середньомісячна заробітна плата за останні 6 міс. (03.2014-08.2014) складає 1 812 грн. (а. с. 21).

Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно зі ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються в частині від доходу його батька (матері) або в твердій сумі.

Згідно ст.181 СК України, при відсутності укладеного в порядку передбаченому ст.189 СК України між батьками договору про сплату аліментів на неповнолітню дитину та ненадання дитині утримання, аліменти стягуються у судовому порядку на користь того з батьків, з ким проживає дитина та хто її утримує.

Зазначене випливає також з п. 17 Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006, згідно якого за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той з них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст.181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст.183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст.184 СК України) і виплачуються щомісячно.

На підставі викладеного можливо зробити висновок про те, що у разі, якщо особа, з якою звернулися з позовом про стягнення аліментів, не має постійного доходу суд присуджує останні в твердій грошовій сумі.

Враховуючи , що при розгляді справи в суді першої інстанції було встановлено, що відповідач не працює, колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції щодо розміру та порядку стягнення аліментів правильними.

Посилання апелянта на довідку від ТОВ «ВАТ ПМК-13», з якої вбачається, що з 14.04.2011 він працює на посаді директора вищезгаданого товариства, висновків суду не спростовують, оскільки при слуханні справи в суді першої та апеляційної інстанції відповідач підтвердив факт того, що на теперішній час він не працює, та заробітної платні на вказаному підприємстві не отримує.

Посилання апелянта на те, що суд необґрунтовано визначив розмір аліментів в сумі 1000 грн., колегія суддів також вважає безпідставними.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

З матеріалів справи вбачається, що позивач є молодою та здоровою людиною, яка є доволі матеріально забезпеченою (наявна машина, житло, акції підприємства), в зв'язку з чим колегія суддів вважає, що останній спроможний сплачувати аліменти у вищезгаданій сумі.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 304, ч.1 ст. 308, 313, 314, 315, 325 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 30 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий: В.В. Саліхов

Судді: С.Г. Музичко

Н.О. Прокопчук