Справа №568/465/15-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2015 р. м.Радивилів

Радивилівський районний суд Рівненської області

в складі: головуючого судді Драновської С.З.

при секретарі Саган В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні м.Радивилів заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про зміну способу і порядку виконання судового рішення Радивилівського районного суду Рівненської області від 21 березня 2014 року у цивільній справі №568/1625/13-ц в частині стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу,

встановив:

15.04.2015 року представник стягувача ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про зміну способу і порядку виконання судового рішення.

19.05.2015 року та 04.06.2015 року ОСОБА_3 подав до заяви зміни та уточнення.

В обгрунтування заяви посилається на те, що рішенням Радивилівського районного суду Рівненської області від 21 березня 2014 року вирішено стягнути з відповідача ОСОБА_4 дошкільного навчального закладу «Дивосвіт» Радивилівського району Рівненської області на користь ОСОБА_1 8076 грн. 51 коп. заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Постановою начальника відділу ДВС Радивилівського РУЮ від 15.12.2014 року стягувачу ОСОБА_1 повернуто виконавчий лист без виконання у звязку з тим, що стягнення коштів з бюджетних установ виконуються органами Державного казначейства України, а розрахункові рахунки у боржника ОСОБА_4 дошкільного навчального закладу «Дивосвіт» відсутні. Боржник перебуває на утриманні ОСОБА_4 сільської ради в якої рахунки відкриті в Управлінні Державної казначейської служби України у Радивилівському районі Рівненської області.

Управлінням Державної казначейської служби України у Радивилівському районі Рівненської області також було відмовлено ОСОБА_1 в прийнятті виконавчого листа з тих підстав, що ОСОБА_4 дошкільний навчальний заклад «Дивосвіт» на обслуговуванні в Управлінні не перебуває та не внесений у єдиний реєстр розпорядників та одержувачів бюджетний коштів, в мережу розпорядників та одержувачів коштів місцевого бюджетів і не має відкритого рахунку.

Заявник просить змінити спосіб і порядок виконання судового рішення за виконавчим листом №568/1625/13-ц шляхом прийняття нових заходів для його належного виконання, а саме: визнати належним спосіб виконання рішення Радивилівського районного суду від 21.03.2014 року у справі № №568/1625/13-ц шляхом стягнення з рахунку ОСОБА_4 сільської ради №0074, МФО 8333017 ГУ ДКСУ у Рівненській області, код 04387817, КФК 070101 за котрим фінансується ОСОБА_4 дошкільний навчальний заклад «Дивосвіт» на користь ОСОБА_1 8076 грн. 51 копійок заробітної плати за час вимушеного прогулу.

23.10.2015 року представник стягувача ОСОБА_3 в судове засідання не зявився та подав до суду заяву № 3947 від 23.10.2015 року про розгляд заяви в його відсутність та просив задовольнити заявлені вимоги.

Представник відповідача ОСОБА_4 дошкільного навчального закладу «Дивосвіт», ОСОБА_4 сільської ради Радивилівського району Рівненської області та відділу державної виконавчої служби Радивилівського районного управління юстиції Рівненської області в судове засідання не зявилися, про час і місце розгляду справи належним чином повідомлені.

Представник управління Державної казначейської служби у Радивилівському районі в судове засідання не зявився та подав до суду заяву за №3819 від 15.10.2015 року про розгляд заяви без їх участі.

Дослідивши матеріали справи судом встановлено слідуюче:

Відповідно до ст.373 ЦПК України за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сімї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Такі обставини, що зазначені в ст.373 ЦПК України знайшли своє підтвердження.

Відповідно до положень ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно зі ст.3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Вимога справедливості, добросовісності та розумності цивільного законодавства практично виражається у встановленні його нормами рівних умов для участі всіх осіб у цивільних відносинах; закріпленні можливості адекватного захисту порушеного цивільного права.

В ст.36 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що за наявності обставин, які ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання.

Судом встановлено, що викладене в заяві та дослідження матеріалів справи вказують на особливого характеру обставини, що ускладнюють і виключають можливість виконання судового рішення в розумінні ст. 373 ЦПК України.

Одночасно, суд відзначає, що відповідно до ч.5 ст.124 і ч.3 ст.129 Конституції України судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України, а обов'язковість рішень суду визнається однією з основних засад судочинства. Відповідно до вимог статті 14 ЦПК України, ч.1 - судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами; ч.2 - невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Крім того, Європейським судом з прав людини, судова практика якого за ст.17 Закону України «Про виконання рішення та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права, неодноразово наголошувалося у своїх рішеннях, що обов'язковість судових рішень (яка передбачає і їх виконуваність) гарантується статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, оскільки у протилежному випадку право на судовий захист було б примарним, якби правова система держави дозволяла, щоб остаточне, обов'язкове судове рішення залишалося недіючим на шкоду одній зі сторін (рішення ОСОБА_5 проти України від 15 січня 2010 року). Оскільки дошкільний навчальний заклад «Дивосвіт» не має власного майна на яке можна було б звернути стягнення, суд знаходить можливим замінити спосіб виконання рішення суду за рахунок коштів, які виділяються сільською радою для фінансування даного навчального закладу.

Судом з'ясовано, що існує інший спосіб виконання рішення суду за рахунок накладення стягнення на кошти ОСОБА_4 сільської ради за котрим фінансується ОСОБА_4 дошкільний навчальний заклад «Дивосвіт» в розмірі і обсязі, необхідних для виконання рішення суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 210, 373 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про зміну способу і порядку виконання судового рішення за виконавчим листом №568/1625/13-ц - задовольнити частково.

Змінити порядок виконання судового рішення - Радивилівського районного суду Рівненської області від 21 березня 2014 року за наслідками якого був виданий виконавчий лист №568/1625/13-ц від 10.07.2014 року шляхом звернення стягнення на кошти із рахунків ОСОБА_4 сільської ради Радивилівського району Рівненської області №0074, МФО 8333017 ГУ ДКСУ у Рівненській області, код 04387817, КФК 070101 на користь ОСОБА_1 жительки м.Радивилів, вул.О.Невського 71 бАДРЕСА_1 в розмірі 8076 (вісім тисяч сімдесят шість) гривень 51 копійка заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Рівненської області через Радивилівський районний суд шляхом подання в 5-денний строк апеляційної скарги з дня винесення ухвали.

Суддя: С.З.Драновська