АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/2305/15
Категорія: договірні Доповідач: Сащенко І.С.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Сащенка І.С.

суддів: - Овсяннікової А.І., Бездітка В.М.,

при секретарі - Стрельченко В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на заочне рішення Московського районного суду м. Харкова від 16 жовтня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення суми боргу,-

в с т а н о в и л а:

У липні 2014 року ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення суми боргу.

В обґрунтування вимог зазначила, що 25.04.2008 року між ОСОБА_3 та АКІБ «УкрСиббанк» було укладено договір про надання споживчого кредиту, згідно з яким ОСОБА_3 отримав кредит в сумі 63000 дол. США. З метою забезпечення виконання зобов'язань за договором споживчого кредиту 25.04.2008 року між банком та позивачкою було укладено договір поруки.

22.06.2009 року АКІБ «УкрСиббанк» звернувся до Київського районного суду м.Харкова до неї, ОСОБА_3 та інших поручителів з вимогою про стягнення заборгованості у зв'язку з невиконанням відповідачем зобов'язань за договором. Під час розгляду, справи 30.12.2009 року після фактичного погашення нею за ОСОБА_3 частини боргу у розмірі 15000 доларів США, що на час погашення було еквівалентно сумі 119527,50 грн., між АКІБ «Укрсиббанк» та нею було укладено додаткову угоду №1 до договору поруки від 25.04.2008 року, за якою дія відповідного договору поруки була припинена за взаємною згодою сторін.

20.04.2010 року вона звернулася з позовом до Московського районного суду м. Харкова про стягнення з ОСОБА_3 120000 грн., що було еквівалентно 15000 доларів США. 18 лютого 2014 року Московським районним судом було прийнято рішення, яким її позовні вимоги були задоволені в повному обсязі, стягнуто 120000 грн. основного боргу, 11160 грн. інфляційних втрат, 11001,60 грн. 3% річних. Під час розгляду справи апеляційним судом 28.03.2014 року на її картковий рахунок надійшло 120000 грн., в призначені платежу зазначалось: «часткове погашення заборгованості (основний борг) за рішенням Московського районного суду м. Харкова від 18.02.2014 року».

Довготривале зволікання з погашенням суми боргу з боку ОСОБА_3 суттєво збільшило її збитки у зв'язку зі знеціненням національної валюти, а також у зв'язку з необхідністю доплати 0,5% збору до Пенсійного фонду при купівлі доларів. Фактично нею було отримано 10310 доларів США.

Просила стягнути з відповідача на її користь суму боргу у розмірі 134698,83 грн. та судові витрати у розмірі 1346,98грн.

Представник позивача в судовому засіданні просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явився.

Заочним рішенням Московського районного суду м. Харкова від 16 жовтня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь позивачки суму боргу у розмірі 55764,10 грн. та судовий збір 552,26 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить у разі визнання, що ОСОБА_5 звернулась до суду з вимогою про стягнення з відповідача залишку суми в порядку регресу, про стягнення якого не заявляла позовні вимоги раніше - застосувати до вимог позовну давність. В іншому разі просить заочне рішення суду першої інстанції скасувати, а в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 відмовити. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що рішення винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права, є незаконним та необґрунтованим, вказує, що судом першої інстанції не було повно досліджено обставини, що мають значення для справи.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення осіб, що з'явилися, доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення районного суду у відповідності до ст. 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, знаходить апеляційну скаргу підлягаючою частковому задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_4 суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем повернуто позивачу не всю суму в доларовому еквіваленті.

Проте з такими висновками суду погодитися не можна.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 556 ЦК України до поручителя, який виконав зобов'язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобов'язанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання. До кожного з кількох поручителів, які виконали зобов'язання, забезпечене порукою, переходять права кредитора у розмірі частини обов'язку, що виконана ним.

Встановлено, що рішенням Московського районного суду м. Харкова від 18 лютого 2014 року стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 на користь ОСОБА_4 в порядку регресу 120000 грн., 11160 грн. інфляційних втрат, 11001,60 грн. 3% річних ( а.с. 6 ).

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 22 квітня 2014 року вказане рішення змінено, суму в порядку регресу та інші суми стягнуті з ОСОБА_3 В частині солідарного стягнення сум з інших відповідачів - відмовлено ( а.с. 7 - 8 ).

Кошти на картковий рахунок ОСОБА_4 в сумі 120000 грн. надійшли від ОСОБА_3 28.03.2014 року ( а.с. 10 ).

Таким чином, питання про стягнення коштів на користь позивачки у порядку регресу як нового кредитора ОСОБА_3 судом вже було вирішено.

При цьому, разом з сумою у порядку регресу судом були стягнуті і інфляційні втрати та 3% річних, передбачені ст. 625 ЦК України.

Той факт, що позивачка при здійсненні валютообмінних операцій отримала 10310 доларів США замість наданих нею 15000 доларів США не може бути підставою для задоволення позову, оскільки коливання вартості національної валюти не передбачена чинним законодавством України як обов'язкова умова для її компенсації.

За таких обставин ухвалене в справі судове рішення в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_4 не можна визнати законним та обґрунтованим, відповідно до вимог ст. 309 ЦПК України воно підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Рішення в частині відмови у задоволенні позову щодо стягнення з відповідача збитків сторонами не оскаржувалося, судовою колегією не переглядалося.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.2, 309 ч.1 п.3; 313, 316, 317, 319, 325 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Заочне рішення Московського районного суду м. Харкова від 16 жовтня 2014 року в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_4 про стягнення з ОСОБА_3 на її користь суми боргу в розмірі 55764,10 грн. та судового збору 552,26 грн. - скасувати і в позові в цій частині - відмовити.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржено безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді