Апеляційний суд Житомирської області
Справа №285/4811/14-ц Головуючий у 1-й інст. Савицька Л. Й.
Категорія 50 Доповідач Матюшенко І. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого - судді Матюшенка І.В.,

суддів: Борисюка Р.М., Галацевич О.М.,

з участю секретаря судового засідання Добровольської Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 16 січня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 16.01.2015 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання повнолітніх синів, які продовжують навчання в твердій грошовій сумі в розмірі по 500 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з 15.12.2014 року до закінчення їх навчання - 25.05.2018 року без урахування часу канікул. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 243,60 грн. судового збору. Рішення суду в частині стягнення аліментів у розмірі суми платежу за один місяць допущено до негайного виконання.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким стягнути з нього аліменти на повнолітніх дітей в твердій грошовій сумі в розмірі по 365 грн. 40 коп. на кожного щомісячно.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що рішення суду є незаконним, необґрунтованим та таким, що ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Судом не встановлено усіх обставин, що мають значення для справи, не досліджено та не надано належної оцінки доказам по справі, висновки суду не відповідають обставинам справи.

Апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу і право на звернення до суду з таким позовом має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі до 29.01.2010 року (а.с. 5) від якого мають синів - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1(а.с. 3), які з 01.09.2014 року навчаються на платній основі у приватному вищому навчальному закладі "Міжнародний економіко-гуманітарний університет імені академіка Степана Демянчука" в м. Рівне (а.с. 6) та потребують матеріальної допомоги.

За змістом ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу, а саме: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог про стягнення аліментів на утримання повнолітніх дітей, суд першої інстанції врахував вище наведені обставини та правильно визначив розмір аліментів в сумі по 500 грн. на кожного з синів щомісячно.

Доводи апеляційної скарги в частині зменшення розміру аліментів, що підлягають стягненню на повнолітніх дітей, які продовжують навчання є безпідставними, оскільки належних та допустимих доказів, які б підтверджували неспроможність відповідача, який є працездатним і має періодичні заробітки, через матеріальне становище сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі останнім представлено не було. ОСОБА_1 проживає з рідною тіткою, яка є пенсіонером та отримує пенсію за віком, але з матеріалів справи не вбачається, що остання визнана недієздатною чи такою, що потребує сторонньої допомоги. У зв'язку з чим, посилання апелянта на неможливість сплачувати аліменти саме з цієї підстави, не знайшли свого підтвердження.

Рішення суду першої інстанції постановлене з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 16 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Судді