Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/2501/15 Головуючий у суді І-ї інстанції Волошина Н. Л.
Доповідач Потапенко В. І.
РІШЕННЯ

Іменем України

04.11.2015 Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області в складі:

Головуючого-судді - Потапенка В.І.

суддів - Черненко В.В., Чорнобривець О.С.

секретар - Кодрул Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засідання в м. Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 03.09.2015 року, у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, третя особа - приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АХА Страхування», -

ВСТАНОВИЛА :

28.04.2015 року ОСОБА_2 звернувся у суд з позовом до ОСОБА_3 ОСОБА_4 про відшкодування шкоди завданої джерелом підвищеної небезпеки. Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 03.09.2015 року позовні вимоги ОСОБА_5 задоволені частково. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 7533 грн. 39 коп. на відшкодування втрати товарного виду транспортного засобу, 1000 грн. 00 коп. на відшкодування моральної шкоди та 243 грн. 60 коп. на відшкодування судових витрат. В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь держави 243 грн. 60 коп. судового збору за позовними вимогами про відшкодування моральної шкоди. У апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 03.09.2015 року та постановити нове рішення про задоволення позовних вимог повністю, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Заслухавши доповідача, учасників судового розгляду, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Згідно п.2 ч.1 ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог , з підстав , передбачених ст. 309 ЦПК України.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_4, керуючи автомобілем Тoyota Corolla не дотримався безпечної дистанції та допустив зіткнення з автомобілем Nissan Qashqai, яким керував ОСОБА_6, дорожньо-транспортна пригода сталася 05.09.2014 року о 12 годині 30 хвилин по провулку 50 років Жовтня у м. Кременчуку Полтавської області, внаслідок ДТП спричинено механічне пошкодження автомобілів.

Власником автомобіля НОМЕР_1 є ОСОБА_2(керував ОСОБА_6), автомобіль НОМЕР_2 належить ОСОБА_3 (керував ОСОБА_4.).

Постановою Світловодського міськрайонного суду від 17.10.2014 року винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КуАП визнано ОСОБА_4, з якого стягнуто штраф та судовий збір ( ас. 8, 9-10).

Цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована у АТ СК «АХА Страхування»

Згідно висновку експертного авто-товарзнавчого дослідження № 339 від 21.11.2014 року, складеного експертом ОСОБА_7 на підставі заяви від АТ СК «АХА Страхування» визначено, що вартість матеріального збитку, нанесеного власнику автомобіля Nissan Qashqai, державний номер НОМЕР_1, без врахування втрати товарної вартості, складає величину 20536 грн. 32 коп. (а.с. 66-68).

АТ СК «АХА Страхування» з визначеної вартості матеріального збитку 20536,32 грн. виплатила ОСОБА_2 страхове відшкодування в розмірі 17207 грн. 92 коп., за вирахуванням ПДВ на запчастини та франшизою 1000 грн. (ас. 11).

Згідно висновку експертного дослідження № 380 від 29.12.2014 року величину втрати товарної вартості визначено у розмірі 7533 грн. 39 коп.

З врахуванням встановлених обставин справи , суд першої інстанції з посиланням на ст. ст. 23, 979, 988, 1167, 1187 ЦК України, Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову.

При цьому суд зазначив, що заявлені позивачем вимоги щодо стягнення на його користь різниці коштів між виплаченим відшкодуванням та сумою у розмірі 25205 грн. 00 коп., що вказана у Акті № 12/02 виконаних робіт від 15 січня 2015 року, не можуть бути задоволені, так як ця сума виходить за межі визначеної експертом матеріальної шкоди, завданої ДТП.

Частково задовольняючи позов щодо стягнення моральної шкоди , суд першої інстанції зазначив, що заявлений позивачем розмір грошового відшкодування вочевидь не відповідає обсягу спричинених моральних страждань.

Колегія суддів частково погоджується з висновком суду першої інстанції, а апеляційну скаргу вважає частково обґрунтованою виходячи з наступного.

Згідно із частинами другою, п'ятою статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, ОСОБА_4, керуючи автомобілем Тoyota Corolla не дотримався безпечної дистанції та допустив зіткнення з автомобілем Nissan Qashqai, яким керував ОСОБА_6, дорожньо-транспортна пригода сталася 05.09.2014 року о 12 годині 30 хвилин по провулку 50 років Жовтня у м. Кременчуку Полтавської області, внаслідок ДТП спричинено механічне пошкодження автомобілів. Постановою Світловодського міськрайонного суду від 17.10.2014 року винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КуАП визнано ОСОБА_4, а тому він і повинен нести матеріальну відповідальність за пошкодження автомобіля позивача.

Доводи апеляційної скарги стосовно солідарної відповідальності власника автомобіля ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не грунтуються на вимогах закону , оскільки докази наявності підстав, визначених у ч.4 ст. 1187 ЦК України суду не надано.

Таким чином , нести відповідальність за шкоду , заподіяну автомобілю позивача повинен нести ОСОБА_4 у частині, яка перевищує ліміт відповідальності страхової компанії та в частині відшкодування витрат, які не підлягають відшкодуванню страховою компанією. ОСОБА_4 не оскаржив рішення суду першої інстанції в частині стягнення з нього 7533 грн. 39 коп. на відшкодування втрати товарного виду транспортного засобу. Разом із тим, упункті 32.7 статті 32 Закону (у редакції на момент виникнення спірних правовідносин) чітко встановлено, що шкоду, пов'язану з втратою товарної вартості транспортного засобу, страховик не відшкодовує. Тому , відповідно до вимог Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 7533 грн. 39 коп. на відшкодування втратитоварної вартості транспортного засобу. Також з відповідача підлягає стягненню 1000.00 грн. ( франшиза) , на яку страхова компанія зменшила суму страхових виплат. ( ас. 13) Щодо доводів апеляційної скарги про стягнення з відповідача на користь позивача різниці між сумою , витраченою на ремонт автомобіля позивача - 25205,00 грн. та сплаченою страховою сумою - 17200,84 грн. , то зазначені доводи є необгрунтованими виходячи з наступного. Відповідно до п.9.2 ст.9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» N 1961-IV, від 01.07.2004 року розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого.

Таким чином позивач має право пред'явити позов до страхової компанії про відшкодування понесених реальних збитків, якими за змістом пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Витрати позивача у сумі 400 грн. на послуги автотоварознавця не відносяться до збитків, не є судовими витратами в розумінні ст.79 ЦПК України, відтак відшкодуванню не підлягають.

Відповідно до ст. 23 ЦК України позивач має право на відшкодування моральної шкоди . Як вбачається із матеріалів справи автомобіль позивач придбав 06.02.2013 року, показник одометра на момент огляду становить 13124 км, кузов немає слідів відновлювального ремонту, а тому його пошкодження внаслідок ДТП спричинило моральні страждання позивача . Тривалий час , а саме з 05.09.2014 року по 15.01.2015 року позивач не мав можливості користуватися автомобілем, що відповідно доставляло йому та його сім'ї незручності , необхідність витрачати свій час на вирішення питань , пов'язаних з ДТП , потягла за собою зміну його звичайного ритму життя. З врахуванням встановлених обставин , колегія суддів дійшла висновку про доведеність позову у даній частині , та з врахуванням вимог п.6 ст. 3 ЦК України - справедливості та розумності та вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 5000.00 грн. у рахунок відшкодування заподіяної йому моральної шкоди , пов'язаної із пошкодженням його автомобіля та його наслідками.

Виходячи з вище наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, що є підставою для його скасування та ухвалення нового рішення про часткове задоволення позову.

Керуючись ст.ст.979, 980, 988, 1167, 1187,1192, 1194 ЦК України, ст.ст. 12, 29, п.32.7 ст. 32 Закону України « Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст.. 303, п.2 ч. 1 ст. 307, п.3,4 ст. 309, ст. 313, 314,316, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 03.09.2015 року - скасувати та ухвалити нове рішення .

Позов задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 7533,39 грн. ( втрата товарної вартості автомобіля) , 1000 грн. ( франшиза) , 5000.00 грн. у відшкодування моральної шкоди та судові витрати , понесені у суді першої та апеляційної інстанції у сумі 414,99 грн. , а всього стягнути 13948,38 грн. Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 121,80 грн. судового збору за вимогу про відшкодування моральної шкоди. Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 121,80 грн. судового збору за несплачену вимогу про відшкодування моральної шкоди. У задоволенні решти позовних вимог та у позові до ОСОБА_3 - відмовити. Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено у касаційному порядку безпосередньо до Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий-суддя:

Судді: