У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі суддів:

Амеліна В.І., Гончара В.П., Остапчука Д.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, законним представником якої є ОСОБА_6, третя особа - ОСОБА_6, про визнання дійсним договору застави та визнання права власності, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Одеської області від 16 квітня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2011 року ОСОБА_4 звернувся до суду із зазначеним позовом, обґрунтовуючи його тим, що 26 квітня 2006 року між позивачем і ОСОБА_7 був укладений договір позики, за умовами якого останній отримав у борг 463 500 грн в еквіваленті 90 000 дол. США. У травні 2006 року ОСОБА_7 позичив ще 7 000 грн. З метою забезпечення виконання грошових зобов'язань 19 червня 2011 року ОСОБА_7 і позивач, без нотаріального посвідчення, уклали договір застави, за умовами якого ОСОБА_7 передав позивачеві у заставу 3/10 частини домоволодіння по АДРЕСА_1, яке йому належало на праві власності. Посилаючись на те, що ОСОБА_7 не виконав свої грошові зобов'язання за договором позики, просив суд визнати дійсним вищезазначений договір застави, визнати за позивачем право власності на 3/20 частини домоволодіння по АДРЕСА_1, а також стягнути з ОСОБА_7 судові витрати.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 16 квітня 2011 року позов задоволено. Визнано дійсним договір застави частини домоволодіння від 19 червня 2011 року, предметом якого є 3/10 частини домоволодіння по АДРЕСА_1. Визнано за ОСОБА_4 право власності на 3/20 частини спірного домоволодіння. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 16 квітня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення апеляційного суду та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, мотивуючи свою вимогу порушенням апеляційним судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позову, апеляційний суд обґрунтовано виходив із того, що договір застави нерухомого майна не є укладеним і не створює прав та обов'язків для сторін, оскільки момент вчинення такого правочину відповідно до ст. ст. 210, 640 ЦК України пов'язується з його державною реєстрацією. Як встановлено судами, договір застави нерухомого майна всупереч ст. 577 ЦК України не був нотаріально посвідчений та зареєстрований.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що апеляційним судом правильно встановлено та належно перевірено обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, рішення суду апеляційної інстанції ухвалено із додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його зміни чи скасування немає.

Докази та обставини, на які посилається заявник в касаційній скарзі, були предметом дослідження суду апеляційної інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні апеляційним судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків апеляційного суду, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

Керуючись ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Одеської області від 16 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:В.І. Амелін
В.П. Гончар Д.О. Остапчук