У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області в складі :

головуючого судді Григоренка М.П.,

суддів : Максимчук З.М., Рожина Ю.М.,

секретар судового засідання Шептицька С.С., за участю позивача, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Сарненського районного суду від 17 січня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Клесівської селищної ради Сарненського району Рівненської області про визнання права власності на домоволодіння за набувальною давністю,

В С Т А Н О В И Л А :

11 листопада 2014 року ОСОБА_1 звернулася в Сарненський районний суд з позовом до Клесівської селищної ради Сарненського району Рівненської області, в якому просила визнати за нею право власності за набувальною давністю на садибний (індивідуальний) житловий будинок розташований в АДРЕСА_1.

В обґрунтування позовних вимог вказувала, що з 25 лютого 1992 року вона постійно проживає та зареєстрована у житловому будинку АДРЕСА_1, в який вселилась після смерті ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2, - співмешканця її баби по матері ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 і якій належав цей житловий будинок.

У погосподарській книзі Клесівської селищної ради Сарненського району Рівненської області за 1991-1995 роки особовий рахунок на спірний житловий будинок було відкрито на ім'я померлого ОСОБА_2, а з 1996 року на неї.

На її замовлення КП „Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації" 22.05.2014 року було виготовлено технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок на бувшого власника ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, інвентаризаційна вартість будинку становить 192181 грн.

_______________________________________________________________________

Провадження № 22-ц/787/428/2015 Головуючий у 1 інстанції : Довгий І.І.

Доповідач : Григоренко М.П.

Вважає, що на вказаний будинок вона набула право власності за набувальною давністю, оскільки відкрито проживає, безперервно володіє даним нерухомим майном протягом 10 років.

Із цих підстав просила позов задовольнити.

Рішенням Сарненського районного суду від 17 січня 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

В поданій на рішення суду апеляційній скарзі ОСОБА_1 покликається на його незаконність, через порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи.

Вказує, що судом не враховано того, що будинок АДРЕСА_1 побудований в 1938 році її бабою по матері ОСОБА_3, на ім'я якої був відкритий особовий рахунок в погосподарській книзі Клесівської селищної ради Сарненського району Рівненської області.

Після смерті ОСОБА_3 єдиним спадкоємцем була її дочка ОСОБА_4 (мати позивача), яка не подавала заяв про отримання спадщини і в спадковому будинку не проживала. Погосподарський номер на спадковий будинок був відкритий на співмешканця ОСОБА_2, який проживав у будинку та помер в 1991 році, і в якого не було спадкоємців. З 1992 року вона (позивач) проживає і була зареєстрована в спірному будинку, в якому проживає по даний час.

Також зазначає, що після смерті ОСОБА_3 пройшло 26 років і ніхто не звернувся за оформленням права власності на спадкове будинковолодіння.

Вважає, що вона добросовісно заволоділа спірним житловим будинком, в якому зареєстрована і проживає, в зв'язку з чим набула на вказане домоволодіння право власності за набувальною давністю.

Із цих підстав просить скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В ході апеляційного розгляду справи позивач підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити.

Заслухавши доповідача, пояснення позивача, перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Відмовляючи в задоволенні заявленого позову, суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_1 не набула права власності на спірне нерухоме майно за набувальною давністю, оскільки не надала відомостей про державну реєстрацію цього майна, оскільки відповідно до вимог ст. 344 ЦК України право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

Крім того, позивачем на надано доказів, що спірний житловий будинок збудований із дотриманням основних архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил у відповідності до проекту забудови, при тому, що останньою самою було вказано у своїй позовній заяві про перебудову цього житлового будинку протягом 2012-2013 років без будь-яких дозволів.

Також, суд першої інстанції вказав, що між сторонами у даній справі з приводу спірного житлового будинку спір фактично відсутній.

На розсуд колегії підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 також відсутні.

В пункті 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 5 "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" роз'яснено, що можливість пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв'язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади.

Відповідно до ст. 555 ЦК УРСР в редакції 1963 року спадкове майно за правом спадкоємства переходить до держави: 1) якщо спадкодавець все майно або частину його заповідав державі; 2) якщо у спадкодавця немає спадкоємців ні за законом, ні за заповітом; 3) якщо всі спадкоємці відмовилися від спадщини; 4) якщо всі спадкоємці позбавлені права спадкування; 5) якщо ні один із спадкоємців не прийняв спадщини.

Як в суді першої інстанції так і в ході апеляційного розгляду справи позивач підтверджувала ту обставину, що спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_3 є її дочка ОСОБА_5 - мати позивачки, яка, за твердженням ОСОБА_1, заяви про прийняття спадщини не подавала і фактично її також не прийняла.

Але дані твердження позивача щодо не прийняття спадщини її матір'ю є голослівними та нічим не підтверджені, при тому, що ОСОБА_1 в ході апеляційного розгляду справи заявила, що поховання її баби ОСОБА_3 було здійснено саме її матір'ю - ОСОБА_5

З огляду на те, що мати позивача здійснила поховання ОСОБА_3, то ці дії, в контексті ст. 549 ЦК України, в редакції 1963 року, вже можуть свідчити про те, що мати ОСОБА_1 все ж таки прийняла спадщину після смерті своєї матері, фактично вступивши в управління або володіння спадковим майном і тому саме вона має бути відповідачем у справі, а не територіальна громада, яка будь-яких прав щодо спірного майна взагалі не заявляє.

Приймаючи до уваги, що відповідно до чинного на даний час законодавства не передбачена можливість залучення до участі у справі інших осіб в якості сторони у справі на стадії апеляційного розгляду справи, тому рішення Сарненського районного суду від 17 січня 2015 року підлягає залишенню без змін, що не позбавляє позивача права звернутись до суду із новим позовом до належного відповідача.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-314, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Сарненського районного суду від 17 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають право оскаржити ухвалу апеляційного суду та рішення суду першої інстанції до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвали апеляційної інстанції.

Головуючий Григоренко М.П.

Судді : Максимчук З.М.

Рожин Ю.М.