У х в а л а

16 листопада 2015 року м. Київ
Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Сеніна Ю.Л.,Гуменюка В.І.,Сімоненко В.М.,

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

від 16 вересня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, треті особи: комунальне підприємство «Житлосервіс «Приозерне» Оболонського району м. Києва, інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві, Оболонська районна у м. Києві державна адміністрація, про зобов'язання демонтувати незаконно споруджену будівлю,

в с т а н о в и л а:

9 листопада 2015 року ОСОБА_4 звернулася до Верховного Суду України із зазначеною заявою про перегляд судових рішень на підставі пункту 4 статті 355 ЦПК України.

У заяві ОСОБА_4 зазначає, що рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 11 вересня 2014 позов задоволено, постановлено зобов'язати її знести прибудову та привести фасад квартири в попередній стан. Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 2 лютого 2015 року рішення районного суду скасовано, ухвалено нове рішення, яким в задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 вересня 2015 року касаційну скаргу ОСОБА_5 задоволено, рішення суду апеляційної інстанції скасовано, а рішення суду першої інстанції залишено в силі.

ОСОБА_4 просить скасувати ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 вересня 2015 року, а рішення суду першої інстанції залишити в силі, посилаючись на невідповідність судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права, зокрема статті 376 Цивільного кодексу України.

На підтвердження своїх доводів ОСОБА_4 наводить постанову Верховного Суду України від 24 червня 2015 року.

Перевіривши наведені в заяві доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що підстави для відкриття провадження у справі відсутні.

Відповідно до пункту 4 статті 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана виключно з підстав невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й суд касаційної інстанцій, виходив з того, що відповідачка, здійснивши реконструкцію квартири, зайняла земельну ділянку, яка їй у власність чи користування не надавалася.

У наданій для порівняння постанові Верховний Суд України викладена правова позиція, відповідно до якої вимоги про знесення самочинно збудованого нерухомого майна на земельній ділянці, власником або користувачем якої є інша особа, можуть бути заявлені власником чи користувачем земельної ділянки або іншою особою, права якої порушено, за умови доведеності факту порушення прав цих осіб самочинною забудовою

Отже, зміст наданої для порівняння постанови Верховного Суду України не свідчить про невідповідність судового рішення суду касаційної інстанції викладеним у цій постанові висновкам щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

Керуючись статтею 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховним Судом України справи за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, треті особи: комунальне підприємство «Житлосервіс «Приозерне» Оболонського району м. Києва, інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві, Оболонська районна у м. Києві державна адміністрація, про зобов'язання демонтувати незаконно споруджену будівлю за заявою ОСОБА_4 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 вересня 2015 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Ю.Л. Сенін
В.І. Гуменюк
В.М. Сімоненко