У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі суддів:

Амеліна В.І., Остапчука Д.О., СавченкоВ.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Автофінанс» про захист прав споживачів, визнання договору фінансового лізингу недійсним, стягнення коштів, за касаційною скаргою ОСОБА_5, яка діє від імені ОСОБА_4, на рішення апеляційного суду Черкаської області від 21 вересня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що 18 листопада 2014 року між ним та товариством з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Автофінанс» (далі - ТОВ «Лізингова компанія «Автофінанс») укладено договір фінансового лізингу, предметом якого є трактор марки «FotonFT 354» вартістю 4 687, 5 доларів США, що еквівалентно 75 000 грн. Посилаючись на те, що відповідач не надав предмет договору у користування позивача, договір лізингу містить несправедливі умови, які порушують принцип добросовісності, справедливості та рівності сторін, просив суд, визнати недійсним договір фінансового лізингу та стягнути з відповідача на свою користь 45 420 грн.

Рішенням Лисянського районного суду Черкаської області від 22 липня 2015 року позов задоволено.

Визнано недійсним договір фінансового лізингу від 18 листопада 2014 року, укладений між ТОВ «Лізингова компанія «Автофінанс» та ОСОБА_4

Стягнуто з ТОВ «Лізингова компанія «Автофінанс» на користь ОСОБА_6 45 420 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Черкаської області від 21 вересня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову.

У касаційній скарзі ОСОБА_5, яка діє від імені ОСОБА_4, просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням апеляційним судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК Україниобставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої вставлено ці обставини.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позову, апеляційний суд, повно з'ясувавши обставин справи, дослідивши надані сторонами докази в їх сукупності, правильно визначивши, які правовідносини випливають із встановлених обставин, обґрунтовано виходив із недоведеності позовних вимог, при цьому зазначивши, що позивачем не наведено жодних обставин на підтвердження невідповідності оспорюваного договору фінансового лізингу вимогам ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», яка в даному випадку має застосовуватись у системному зв'язку з приписами Закону України «Про фінансовий лізинг».

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що апеляційним судом правильно встановлено та належно перевірено обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, рішення суду апеляційної інстанції ухвалено із додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його зміни чи скасування немає.

Докази та обставини, на які посилається заявник в касаційній скарзі, були предметом дослідження суду апеляційної інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні апеляційним судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків апеляційного суду, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

Керуючись ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5, яка діє від імені ОСОБА_4, відхилити.

Рішення апеляційного суду Черкаської області від 21 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.І. Амелін
Д.О. Остапчук В.О. Савченко