Справа № 333/9077/14-ц
Провадження № 2/333/314/15
11 лютого 2015 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді Дмитрієвої М.М.,
при секретарі Пасюті К.О.,
за участі позивача ОСОБА_1,
представника позивача ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду
м. Запоріжжя, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про захист честі, гідності та ділової репутації, -
ОСОБА_1 звернулась до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовом до ОСОБА_3 про захист честі, гідності та ділової репутації.
В обґрунтування позовних вимог зазначила наступне.
25.09.2014 року і 30.10.2014 року ОСОБА_3 в судовому засіданні по розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ЖБК «Комунаровець - 13» під головуванням судді Дмитрієвої М.М. надав усні пояснення, під час яких розповсюдив про позивача ОСОБА_1 наступну інформацію:
- «На думку основної маси кооперативу ОСОБА_1 викрала кошти кооперативу, привласнювала, зловживала службовим своїм становищем голови правління ЖБК, з усіх питань піднявся весь будинок»;
- «ОСОБА_1 прийшла, принесла лист на пошту і сказала: «А ось той лист я брати не буду, тому що там вимога скликати позачергові збори». Все це підтверджує і показує на умисні дії ОСОБА_1, яка намагалася зірвати ті збори»;
- «Між тим, протягом 20 днів ОСОБА_1 не скликає ці збори. Вона прямо заявляє: «Не буде ніяких зборів. Я тут голова була і нею буду»;
- «Вся документація залишилася у ОСОБА_1. Вона нікому нічого не передала»;
- «Нинішній голова житлово - будівельного кооперативу не має звички будь - що фальсифікувати, на відміну від попереднього керівництва»;
- «Якщо не баче ОСОБА_1 мікрофон і комп'ютер, ну то вже, на мій погляд, проблеми ОСОБА_1. Вона не тільки недочуває, але і не добачає».
Таким чином, відповідач ОСОБА_4 розповсюдив про позивача ОСОБА_1 відомості, що остання зловживала своїм службовим становищем, викрадала кошти кооперативу, щось привласнювала, протидіяла скликанню загальних зборів, намагалася зірвали ці збори, відмовилася отримати документи тощо.
Вказані відомості неправдиві та порочать честь, гідність та ділову репутацію позивача.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 позов підтримали з підстав, викладених у ньому, наполягали на задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином, що підтверджується матеріалами справи, жодних заяв та клопотань на адресу суду не надходило. Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, відповідно до вимог ч. 4 ст. 169 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Позивач та її представник не заперечують проти такого вирішення справи.
Вислухавши пояснення позивача та її представника, вивчивши матеріали справи, а також дослідивши інші докази, що є в матеріалах справи, суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до ч. 4 ст. 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім'ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.
Частинами 1, 2 ст. 34 Конституції України передбачено, що кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань.
Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.
Відповідно до ч. 1 ст. 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів. Ця стаття не перешкоджає державам вимагати ліцензування діяльності радіомовних, телевізійних або кінематографічних підприємств.
За змістом цієї норми Конвенції у своїй практиці суди мають розрізняти факти та оціночні судження. Якщо існування фактів може бути підтверджене, правдивість оціночних суджень не піддається доведенню. Вимога довести правдивість оціночних суджень є нездійсненною і порушує свободу висловлення думки як таку, що є фундаментальною частиною права. Вказаного твердження дотримується Європейський суд з прав людини при ухваленні судових рішень за даною категорією справ.
В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лінгес проти Австрії» (1986 рік) Європейський суд з прав людини розрізняє факти та оціночні судження. Існування фактів можна довести, а правдивість критичного висловлювання не підлягає доведенню. Вимога доводити правдивість критичного висловлювання є неможливою для виконання і порушує свободи на власну точку зору, що є фундаментальною частиною права, захищеного ст. 10 Конвенції.
Відповідно до ч. 1 ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.
За змістом цього закону, спростованою може бути інформація, яка містить відомості про події та явища (факти), яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). В будь якому випадку це має бути інформація, істинність якої можливо перевірити, існування таких фактів не залежить від їх суб'єктивного сприйняття чи заперечення через думки і погляди особи.
Відповідно до ч. 3 ст. 277 ЦК України негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного (презумпція добропорядності).
У постанові Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27 лютого 2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», зокрема, роз'яснено, що негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації. Спростування поширеної недостовірної інформації повинно здійснюватись незалежно від вини особи, яка її поширила.
Чинним законодавством не передбачена можливість притягнення до відповідальності за висловлювання оціночних суджень, вони, як і думки, переконання, судження, критична оцінка певних фактів і недоліків не можуть бути предметом судового захисту, оскільки будучи вираженням суб'єктивної думки і поглядів не можуть бути перевірені на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів).
Судом встановлено, що 25.09.2014 року і 30.10.2014 року ОСОБА_3 в судовому засіданні по розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ЖБК «Комунаровець - 13» під головуванням судді Дмитрієвої М.М. надав усні пояснення, під час яких розповсюдив про позивача ОСОБА_1 наступну інформацію: «На думку основної маси кооперативу ОСОБА_1 викрала кошти кооперативу, привласнювала, зловживала службовим своїм становищем голови правління ЖБК, з усіх питань піднявся весь будинок»; «ОСОБА_1 прийшла, принесла лист на пошту і сказала: «А ось той лист я брати не буду, тому що там вимога скликати позачергові збори». Все це підтверджує і показує на умисні дії ОСОБА_1, яка намагалася зірвати ті збори»; «Між тим, протягом 20 днів ОСОБА_1 не скликає ці збори. Вона прямо заявляє: «Не буде ніяких зборів. Я тут голова була і нею буду»; «Вся документація залишилася у ОСОБА_1. Вона нікому нічого не передала»; «Нинішній голова житлово - будівельного кооперативу не має звички будь - що фальсифікувати, на відміну від попереднього керівництва»; «Якщо не баче ОСОБА_1 мікрофон і комп'ютер, ну то вже, на мій погляд, проблеми ОСОБА_1. Вона не тільки недочуває, але і не добачає».
Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку, що інформація, оголошена під час судових засідань ОСОБА_3, яка є предметом спору, є оціночними судженнями відповідача, його думками, переконаннями, його критичною оцінкою певної поведінки позивача ОСОБА_1 та не може бути розцінена як недостовірна інформація, яка б принижувала честь, гідність та ділову репутацію останньої.
Крім того, як роз'яснено у п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної чи юридичної особи» № 1 від 27.02.2009 року, за загальним правилом, інформація, що порочить особу, має бути спростована у спосіб, найбільш подібний до способу її поширення.
Проте, в прохальній частині позивачем не конкретизовано зміст письмових пояснень відповідача ОСОБА_3, які повинні бути направленні ним на адресу Комунарського районного суду м. Запоріжжя.
З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем, відшкодуванню не підлягають.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 4, 10, 11, 59, 60, 88, 208, 209, 212-215, 214-215, 218, 223 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про захист честі, гідності та ділової репутації - залишити без задоволення.
Копію заочного рішення надіслати відповідачу не пізніше трьох днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя М.М. Дмитрієва