ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/6426/15-ц
провадження № 2/753/4013/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" листопада 2015 р. Дарницький районний суд міста Києва

в складі: головуючого судді ЛЕОНТЮК Л.К.

за участю секретаря ДРАГА О.А.

сторін:

представника відповідача ОСОБА_2

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві

цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ПУБЛІЧНО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК " ПРИВАТБАНК" про стягнення грошових коштів , суд

в с т а н о в и в :

Представник позивачки ОСОБА_5 звернувся до Апеляційного суду м. Києва для визначення територіальної підсудності цивільної справи за позовом ОСОБА_3 до Публічного Акціонерного Товариства "Комерційний Банк "Приватбанк" про стягнення коштів.

Ухвалою судді апеляційного суду м. Києва Волошиної В.М. від 16.03. 2015 року визначена підсудність Дарницькому районному суду м. Києва.

Позивачка ОСОБА_3 через свого представника ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом за захистом своїх порушених прав споживача ПАТ КБ " Приватбанк" , в обгрунтування своїх вимог зазначила, що у відповідності до вимог чинного законодавства України та угоди між сторонами, 30 грудня 2010 року між ОСОБА_3 та ПАТ "КБ "Приватбанк" було укладено договір депозитного вкладу "Стандарт" №SAMDN1497, відповідно до умов якого позивач вніс на рахунок відповідача НОМЕР_1 (під час чергової пролонгації його було змінено на НОМЕР_5) грошові кошти в сумі 5 300,00 доларів США , а відповідач зобов'язався нараховувати на суму вкладу 8,5% річних та сплачувати їх, відповідно до пункту 1 договору, кожного місяця. Строк розміщення вкладу, сторонами було узгоджено на 6 місяців по 30.06.2011 включно, але відповідно до пункту 3 зазначеного договору, строк дії договору подовжувався по його закінченню, автоматично, на 6 місяців.

19 листопада 2013 року між позивачкою та ПАТ КБ "Приватбанк" було укладено договір депозитного вкладу "Стандарт" №SAMDNWFD100, відповідно до умов якого позивач вніс на рахунок відповідача НОМЕР_2 грошові кошти в сумі 7 000 доларів США (договор та квитанція про електронний переказ з картки , а відповідач зобов'язався нараховувати на суму вкладу 6,5% річних та сплачувати їх, відповідно до пункту 2 договору, кожного місяця на рахунок НОМЕР_2. Строк розміщення вкладу, сторонами було узгоджено на З місяці по 19.02.2014 р. включно, але відповідно до пункту 3 зазначеного договору, строк дії договору подовжувався по його закінченню, автоматично, на новий термін.

28 січня 2014 року між позивачем та ПАТ КБ "Приватбанк" було укладено договір депозитного вкладу "Стандарт" №SAMDNWFD800, відповідно до умов якого позивач вніс на рахунок відповідача НОМЕР_3 грошові кошти в сумі 15 000 доларів США , а відповідач зобов'язався нараховувати на суму вкладу 8% річних та сплачувати їх, відповідно до пункту 2 договору кожного місяця на рахунок НОМЕР_3. Строк розміщення вкладу, сторонами було узгоджено на З місяці по 28.04.2014 р. включно, але відповідно до пункту 7 зазначеного договору, строк дії договору подовжувався по його закінченню, автоматично, на новий термін.

11 лютого 2014 року між позивачем та ПАТ КБ "Приватбанк" було укладено договір депозитного вкладу "Стандарт" №SAMDNWFD800, відповідно до умов якого позивач вніс на рахунок відповідача НОМЕР_4 грошові кошти в сумі 10 000 доларів США , а відповідач зобов'язався нараховувати на суму вкладу 8% річних га сплачувати їх, відповідно до пункту 2 договору, кожного місяця на рахунок НОМЕР_4. Строк розміщення вкладу, сторонами було узгоджено на З місяці по 11.05.2014 р. включно, але відповідно до пункту 7 зазначеного договору, строк дії договору подовжувався по його закінченню, автоматично, на новий термін.

Загальновідомим є факт, що окупація території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя в березні 2014 року, порушила роботу банківської системи в регіоні, що призвело до виникнення загрози інтересам вкладників та інших кредиторів банків. Беручи до уваги неможливість здійснювати Національним банком України банківське регулювання та нагляд, валютний контроль і державний фінансовий моніторинг за діяльністю банків та їх відокремлених підрозділів, що розташовані на території Автономної Республіки Крим та міста Севастополь, Правління Національного банку 6 травня 2014 року прийняло Постанову №260, якою припинила подальшу діяльність українських банківських установ та їх відокремлених підрозділів на зазначеній території.

Позивачка, до початку вказаних обставин, а саме 19 лютого 2014 року отримала довідку №1233931 (підписана головним бухгалтером банку Коротиною JI.I.), відповідно до якої на рахунках відкритих ПАТ КБ "Приватбанк" ОСОБА_3, знаходяться належні їй грошові кошти:

1.За вкладом "Стандарт" на рахунку НОМЕР_5 грошові кошти в сумі 5 300,00 доларів США.

2.За вкладом "Стандарт" на рахунку НОМЕР_2 грошові кошти в сумі 7 076,24 доларів США.

3.За вкладом "Стандарт" на рахунку НОМЕР_3 грошові кошти в сумі 15 000 доларів США.

4.За вкладом "Стандарт" на рахунку НОМЕР_4 грошові кошти в сумі 10 000 доларів США.

Також, до винесення Постанови №260 від 06.05.2014 року і до припинення діяльності банків, відповідач підтверджував залишки грошових коштів неодноразово (1 і 2 травня 2014 року):

1.За вкладом "Стандарт" на рахунку НОМЕР_5 грошові кошти в сумі 5 339,20 доларів США.

2.За вкладом "Стандарт" на рахунку НОМЕР_2 грошові кошти в сумі 7 158,94 доларів США.

3.За вкладом "Стандарт" на рахунку НОМЕР_3 грошові кошти в сумі 15 194,57 доларів США.

4.За вкладом "Стандарт" на рахунку НОМЕР_4 грошові кошти в сумі 10 061,36 доларів США.

Для складання податкової декларації за 2013 рік, відповідач також надавав довідку №1423897 від 16.04. 2014 року про залишки та відкриті депозиті протягом 2013 року.

Згодом, вже й після припинення діяльності відокремлених підрозділів банків на території Криму, відповідачем було встановлено спосіб надання інформації про залишки на рахунках (інформація розміщена на сайті https://privatbank.ua/krym/). В зверненні зазначається: "Обращаем Ваше внимание, что с 27 апреля мы запускаем возможность для клиентов Крыма получить справку о состоянии своих счетов. Для этого достаточно позвонить по номеру 3700."

Саме таким шляхом ОСОБА_3 затребувала довідки та виписки, надані до матеріалів справи. Відповідно, ПАТ "КБ "Приватбанк" визнає довідками за 23.05.2014 року та 26.05.2014 року, що нарахунках відкритих ПАТ КБ "Приватбанк" позивачу, знаходяться грошові кошти в тих самих сумах,що були до початку окупації.

У пункті 2 договорів депозитного вкладу "Стандарт" за договорами вкладу, вказується, що виплата відсотків по вкладу здійснюється кожний цілий місяць, що минув з моменту укладання договору, в перший робочий день, наступний за датою укладання договору на відповідний рахунок/карту, номер якої вказується у договорі.

Відповідно до пункту 5, 6 і 7 договорів депозитного вкладу, передбачено порядок розірвання договорів та повернення грошових коштів та нарахованих відсотків. В них передбачено, що у випадку дострокового розірвання договору, сторони повинні повідомити одна одну про свій намір за два банківські дня до дати такого розірвання. В цьому випадку передбачено, що дія договору припиняється разом із виплатою усієї суми вкладу з відсотками. Банк зобов'язується на вимогу клієнта повернути суми вкладу га відсотки, в тому числі і за фактичний період користування вкладом. Термін виконання обов'язку з повернення суми вкладу, після заявления вимоги про розірвання договору, договором не встановлений.

Таким чином, відносини, що виникли між позивачем та відповідачем мають ознаки правовідносин, що регулюються параграфом 3 глави 71 Цивільного кодексу України.

ОСОБА_3 з метою припинення дії договорів депозитного вкладу "Депозит плюс", своєчасного повернення суми депозитного вкладу та відсотків, 11 квітня 2014 року зверталась безпосередньо до ПАТ "КБ "Приватбанк", з проханням повернути їй грошові кошти разом з нарахованими процентами. Проте, у своїх відповідях ПАТ "КБ "Приватбанк" на ці звернення надав відповіді (долучені до позову), які навіть не стосувались суті пред'явлених до нього вимог.

ОСОБА_3 також зверталась до Національного Банку України та Торгово-промислової палати з запитами, щодо можливості повернення банком грошових коштів. Так, Національний Банк України зазначив в своєму листі, що ОСОБА_3 з цим питанням має звертатись безпосередньо до банку, а Торгово-промислова палата навіть конкретизувала куди - до відділень розташованих в Київських та Херсонській областях.

Таким чином, було підтверджено незаконність дій відповідача та його обов'язок видавати вклади наіншій, окрім окупованої, території України. Отже позивач звертає увагу суду, що посилання відповідача нанеобхідність виконання його зобов'язання тільки на території АР Крим є безпідставними. У відповідностідо вимог Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасовоокупованій території України", №1207-18 від 15.04.2014 року, на території АР Крим діє КонституціяУкраїни та закони України. Згідно статті 11 цього закону, право власності (в тому числі і на вкладифізичних осіб у банківських установах) охороняється згідно із законодавством України.

Вказаний закон не встановлює обмеження банкам щодо обслуговування та виконання зобов'язань перед клієнтами, які знаходяться на території АР Крим, тому посилання на нього керівництва ПАТ КБ "Приватбанк" безпідставне і, зрозуміло, не дає право банку, який припинив свою роботу на території АР Крим, блокувати рахунки клієнтів, фактично привласнювати собі їхні кошти.

Також, постановою Національного Банку України №260 від 06 травня 2014 року не передбачається дозвіл банкам відмовитися виконувати зобов'язання перед клієнтами, в тому числі і відмовитися видавати наявні на рахунках вклади.

У Постанові Правління Національного банку України від 3 листопада 2014 року №699 банкам України надається вказівка щодо вчинення дій банками, на рахунках яких наявні кошти вкладників, які мають постійне місцезнаходження на території АР Крим. Так, згідно абзацу 6 пункту 6 Постанови №699 банк закриває відкритий до набрання чинності Законом вкладний (депозитний) рахунок фізичної особи- суб'єкта Криму відповідно до умов договору банківського вкладу (депозиту). Кошти перераховуються банком на рахунок цієї фізичної особи-нерезидента, відкритий у банках України.

Договір банківського договору відноситься до договорів про надання послуг, а однією стороною зазначеного договору є вкладник, який фактично споживає надану послугу, тобто є споживачем. В преамбулі Закону «Про захист прав споживачів» встановлено, що він регулює відносини між споживачами товарів, робіт та послуг і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів. Враховуючи, що зазначений закон регулює відносини між надавачем послуг та споживачем, при умові, що останній є фізичною особою, норми закону в певній мірі застосовуються до відносин між комерційним банком, як надавачем послуг, та вкладником (фізична особа), як споживачем послуг, з приводу прийняття на депозит грошових коштів від вкладника та сплатою процентів при поверненні. А тому просила стягнути з Публічного Акціонерного Товариства Комерційний Банк "Приватбанк" (код 14360570, 49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, буд. 50) грошові кошти:

- за договором депозиту №SAMDN1497 від 30.12.2010 року у сумі 5 339 (П'ять тисяч триста тридцять дев'ять) доларів США 20 центів, що є еквівалентом 148 232,85 гривень;

- за договором депозиту №SAMDNWFD100 від 19.11.2013 року у сумі 7 158 (Сім тисяч сто п'ятдесят вісім) доларів США 94 центи, що є еквівалентом 198 754,51 гривень;

- за договором депозиту №SAMDNWFD800 від 28.01.2014 року у сумі 15 194 ( п"ятнадцять тисяч сто дев"яносто чотири ) доларів США 57 центів, що є еквівалентом 421 848, 67 гривень;

- за договором депозиту №SAMDNWFD800 від 11.02.2014 року у сумі 10 061 ( десять тисяч шістдесят один) доларів США 36 центів, що є еквівалентом 279 334, 75 гривень.

Судові витрати просила покласти на відповідача .

Позивачка ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_5 у судове засідання не прибули, проте через загальну канцелярію надіслали письмове клопотання за вх. № 53082 від 03.11. 2015 року про розгляд справи за їх відсутності.

Представник відповідача ОСОБА_2, який діє за довіреністю № 1927-К-О від 07.05. 2015 року проти позову заперечував, надавши свої обгрунтування з додатками у письмовому вигляді, просив у задоволенні вимог відмовити .

Суд, заслухавши пояснення представника відповідача ОСОБА_2, дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності, вивчивши письмові заперечення та письмові додатки до них, приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи із наступного.

Як слідує із матеріалів цивільної справи та наданих позивачкою ксерокопій документів, а саме:

30 грудня 2010 року позивачка ОСОБА_3 та ПАТ "КБ "Приватбанк" було укладено договір депозитного вкладу "Стандарт" №SAMDN1497, відповідно до умов якого позивач вніс на рахунок відповідача НОМЕР_1 (під час чергової пролонгації його було змінено на НОМЕР_5) грошові кошти в сумі 5 300,00 доларів США , а відповідач зобов'язався нараховувати на суму вкладу 8,5% річних та сплачувати їх, відповідно до пункту 1 договору, кожного місяця. Строк розміщення вкладу, сторонами було узгоджено на 6 місяців по 30.06.2011 включно, але відповідно до пункту 3 зазначеного договору, строк дії договору подовжувався по його закінченню, автоматично, на 6 місяців ( а.с. 11; 12) .

19 листопада 2013 року між позивачкою та ПАТ КБ "Приватбанк" було укладено договір депозитного вкладу "Стандарт" №SAMDNWFD100, відповідно до умов якого позивач вніс на рахунок відповідача НОМЕР_2 грошові кошти в сумі 7 000 доларів США (договор та квитанція про електронний переказ з картки ( спосіб оплати: DEP) № НОМЕР_6), а відповідач зобов'язався нараховувати на суму вкладу 6,5% річних та сплачувати їх, відповідно до пункту 2 договору, кожного місяця на рахунок НОМЕР_2. Строк розміщення вкладу, сторонами було узгоджено на З місяці по 19.02.2014 р. включно, але відповідно до пункту 3 зазначеного договору, строк дії договору подовжувався по його закінченню, автоматично, на новий термін ( 13-14).

28 січня 2014 року між позивачем та ПАТ КБ "Приватбанк" було укладено договір депозитного вкладу "Стандарт" №SAMDNWFD800, відповідно до умов якого позивач вніс на рахунок відповідача НОМЕР_3 грошові кошти в сумі 15 000 доларів США ( договір та квитанція про електронний переказ з картки ( спосіб оплати: DEP) № НОМЕР_6) , а відповідач зобов'язався нараховувати на суму вкладу 8% річних та сплачувати їх, відповідно до пункту 2 договору кожного місяця на рахунок НОМЕР_3. Строк розміщення вкладу, сторонами було узгоджено на З місяці по 28.04.2014 р. включно, але відповідно до пункту 7 зазначеного договору, строк дії договору подовжувався по його закінченню, автоматично, на новий термін ( а.с.17-18).

11 лютого 2014 року між позивачем та ПАТ КБ "Приватбанк" було укладено договір депозитного вкладу "Стандарт" №SAMDNWFD800, відповідно до умов якого позивач вніс на рахунок відповідача НОМЕР_4 грошові кошти в сумі 10 000 доларів США( договір та квитанція про електронний переказ з картки ( спосіб оплати: DEP) № НОМЕР_6) , а відповідач зобов'язався нараховувати на суму вкладу 8% річних га сплачувати їх, відповідно до пункту 2 договору, кожного місяця на рахунок НОМЕР_4. Строк розміщення вкладу, сторонами було узгоджено на З місяці по 11.05.2014 р. включно, але відповідно до пункту 7 зазначеного договору, строк дії договору подовжувався по його закінченню, автоматично, на новий термін. (а.с.15-16).

Відповідно до ч.1 ст.1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

На підтвердження укладення між сторонами договорів банківських вкладів (депозитів) позивачкою надано ксерокопії договорів та ксерокопії квитанцій про внесення грошових коштів, що свідчать про електронний переказ з картки ( спосіб оплати: DEP) № НОМЕР_6) ( а.с. 11- 18).

Згідно ч.1 ст.1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

На підтвердження відкриття таких рахунків позивачкою надано ксерокопію пластикової картки ПриватБанку "Золота картка для виплат " Бонус плюс" Master Card" № НОМЕР_6 (а.с.19-20).

При зверненні в березні 2015року до суду з позовом на підтвердження позовних вимог щодо наявності залишків грошових коштів на вкладному та картковому рахунках позивачкою ніяких доказів не надано.

Водночас позивачкою на підтвердження укладення договорів банківських вкладів надані ксерокопії:

- договору депозиту № №SAMDN1497 від 30.12.2010 року, а також ксерокопію квитанції від 30 грудня 2010 року № про внесення коштів на суму 5 300 доларів США ( а.с. 11-12);

- договору депозиту №SAMDNWFD100 від 19.11.2013 року, а також ксерокопію квитанції від 19 листопада 2013 року № 7415 про внесення коштів на суму 7 000 доларів США ( а.с. 13-14);

- договору депозиту №SAMDNWFD800 від 28.01.2014 року, а також ксерокопію квитанції від 28 січня 2014 року № 20356 про внесення коштів на суму 15 000 доларів США ( а.с. 17-18 );

- договору депозиту №SAMDNWFD800 від 11.02.2014 року , а також ксерокопію квитанції від 11 лютого 2014 року № 84353 про внесення коштів на суму 10 000 доларів США ( а.с. 15-16) , які не містять необхідних реквізитів, передбачених Положенням про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними та фізичними особами, затвердженим постановою правління Національного банку України від 03 грудня 2003 року № 516, та Інструкцією про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземній валюті, затвердженою постановою правління Національного банку України від 12 листопада 2003 року № 492.

Разом з тим, сторонами не надано доказів, які підтверджують наявність грошових на рахунках, відкритих на підставі спірних договорів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1059 ЦК України договір банківського вкладу укладається у письмовій формі. Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту.

Згідно з п. 1.4 Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними та фізичними особами, затвердженого постановою правління Національного банку України від 03 грудня 2003 року № 516, залучення банком вкладів (депозитів) юридичних і фізичних осіб підтверджується: договором банківського рахунку; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадної книжки; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадного (депозитного) сертифіката; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею іншого документа, що підтверджує внесення грошової суми або банківських металів і відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. Відповідно до положень Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою правління Національного банку України від 12 листопада 2003 року № 492 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 грудня 2003 року за № 1172/8493 (далі - Інструкція № 492), банки відкривають своїм клієнтам за договором банківського вкладу вкладні (депозитні) рахунки (п. 1.8 Інструкції); договір банківського рахунку укладається в письмовій формі; один примірник договору зберігається в банку, а другий - банк зобов'язаний надати клієнту під підпис (п. 1.9 Інструкції); письмова форма договору банківського вкладу вважається дотриманою, якщо внесення грошової суми на вкладний (депозитний) рахунок вкладника підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або іншого документа, що відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) і звичаями ділового обороту; у договорі банківського вкладу, зокрема, зазначаються: вид банківського вкладу, сума, що вноситься або перераховується на вкладний (депозитний) рахунок, строк зберігання коштів (за строковим вкладом), розмір і порядок сплати процентів або доходу в іншій формі, умови перегляду їх розміру, відповідальність сторін, умови дострокового розірвання договору тощо (п. 1.10 Інструкції). Пункт 10.1 Інструкції № 492 передбачає порядок відкриття вкладних (депозитних) рахунків фізичним особам. Зокрема, після пред'явлення фізичною особою необхідних документів уповноважений працівник банку ідентифікує цю фізичну особу, після чого між банком і фізичною особою укладається в письмовій формі договір банківського вкладу; після укладення договору банківського вкладу фізична особа вносить або перераховує з іншого власного рахунку кошти на вкладний (депозитний) рахунок, після чого на підтвердження укладення договору банківського вкладу і внесення грошових коштів на вказаний рахунок банк видає фізичній особі ощадну книжку або інший документ, що її замінює і який видається згідно з внутрішніми положеннями банку. При укладенні договору банківського вкладу та на підтвердження додержання його письмової форми видається касовий документ, який відповідає вимогам Інструкції про касові операції в банках України, затвердженої постановою правління Національного банку України від 14 серпня 2003 року № 337, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 05 вересня 2003 року за № 768/8089 (далі - Інструкція № 337).

Згідно з п. 8 глави 2 «Приймання банком готівки» розділу ІІІ «Касові операції банків з клієнтами» Інструкції № 337 після завершення приймання готівки клієнту видається квитанція (другий примірник прибуткового касового документа) або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі. Квитанція або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі, має містити: найменування банку, який здійснив касову операцію, дату здійснення касової операції (у разі здійснення касової операції в післяопераційний час - час виконання операції), а також підпис працівника банку, який прийняв готівку, відбиток печатки (штампа) або електронний підпис працівника банку, засвідчений електронним підписом САБ.

Результат аналізу ст. 1059 ЦК України, п. 1.4 Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними та фізичними особами, затвердженого постановою правління Національного банку України від 03 грудня 2003 року № 516, пунктів 1.8, 1.10 Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою правління Національного банку України від 12 листопада 2003 року № 492 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 грудня 2003 року за № 1172/8493, пункту 8 глави 2 «Приймання банком готівки» розділу ІІІ «Касові операції банків з клієнтами» Інструкції про касові операції в банках України, затвердженої постановою правління Національного банку України від 14 серпня 2003 року № 337, дає підстави для висновку, що письмова форма договору банківського вкладу вважається дотриманою, якщо внесення грошової суми на вкладний (депозитний) рахунок вкладника підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або іншого документа, що відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) і звичаями ділового обороту. Зокрема, такий документ повинен містити: найменування банку, який здійснив касову операцію, дату здійснення касової операції (у разі здійснення касової операції в післяопераційний час - час виконання операції), а також підпис працівника банку, який прийняв готівку, та відбиток печатки (штампа) або електронний підпис працівника банку, засвідчений електронним підписом САБ. Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 29 жовтня 2014 року (справа № 6-118цс14).

Надані позивачкою ксерокопії довідок № 1233931 від 19.02.2014 року ( а.с. 32-33), № 1423897 від 16.04. 2014 року ( а.с. 34) та від 01.05.2014 року № 26402008 ( а.с. 35-38) містять відомості про залишки грошових коштів, які зазначені позивачкою в позовній заяві.

Разом з тим, дані довідки є неналежним доказом, оскільки вони видані не повноважною особою, копії довідок належним чином не завірені, факт видачі такої довідки представником відповідача не визнаний.

В той час згідно нормативних актів Центрального банку Російської Федерації з 21.04.2014 року і Національного банку України з 06.05.2014 року діяльність Кримського регіонального управління ПАТ КБ "Приватбанк" була припинена, а відокремлений підрозділ ПАТ КБ «ПриватБанк» на території АРК та міста Севастополя не мав правових підстав та можливості здійснювати банківську діяльність, після окупації АРК та міста Севастополя, а тому надані позивачкою вищезазначені довідки не є належним і допустимим доказом розміщення на указаних рахунках зазначеної суми коштів.

Відповідно до ч. 6 ст. 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок тимчасової окупації державі Україна, юридичним особам, громадським об'єднанням, громадянам України, іноземцям та особам без громадянства, у повному обсязі покладається на Російську Федерацію як на державу, що здійснює окупацію.

Згідно з п. 5 вказаної Постанови Національного банку України № 260, банки, у тому числі ПАТ «Комерційний банк «ПриватБанк», зобов'язані припинити діяльність відокремлених підрозділів банків, розташованих на території Автономної Республіки Крим і міста Севастополя, та протягом місяця з дня набрання чинності цією постановою забезпечити закриття таких відокремлених підрозділів, про що повідомити Національний банк України.

Встановивши, що позивачкою та її представником на підтвердження укладення договорів банківського вкладу надано ксерокопії договорів та квитанцій, які не містять необхідних реквізитів, передбачених Положенням та Інструкцією, а також не надано доказів, які підтверджують наявність грошових коштів на рахунку, відкритому на підставі спірних договорів, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Разом з тим, твердження представника відповідача щодо визнання ПАТ КБ "Приватбанк" неналежним відповідачем та необхідності звернення позивача з позовом до створеного на території Криму "Фонду захисту вкладників" та безпосередньо до Російської Федерації, як до держави, що здійснює окупацію, судом не можуть бути прийняті до уваги, як безпідставні.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 1058 ч.1, 1059 ч.1, 1066 ч.1 ЦК України, ст. ст. 3, 4, 10, 11, 57-60, 88, 169, 209, 212-215, 218 ЦПК України , п. 1.4 Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними та фізичними особами, затвердженого постановою правління Національного банку України від 03 грудня 2003 року № 516,Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою правління Національного банку України від 12 листопада 2003 року № 492 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 грудня 2003 року за № 1172/8493, Інструкції про касові операції в банках України, затвердженої постановою правління Національного банку України від 14 серпня 2003 року № 337, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 05 вересня 2003 року за № 768/8089, постанові Верховного Суду України від 29 жовтня 2014 року (справа № 6-118цс14), ч. 6 ст. 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ПУБЛІЧНО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК " ПРИВАТБАНК" про стягнення грошових коштів . не підлягають задоволенню

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення . Особи, які брали участь у

справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлено 06 листопада 2015 року.

СУДДЯ Л.К. ЛЕОНТЮК