Справа № 149/2475/14-ц Провадження № 22-ц/772/453/2015Головуючий в суді першої інстанції Гончарук-Аліфанова О. Ю.
Категорія Доповідач Ковальчук О. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" січня 2015 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Вінницької області в складі :

головуючого: Ковальчука О.В.,

суддів : Медяного В.М., Жданкіна В.В.

при секретарі : Агеєвій Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 29 серпня 2014 року про задоволення подання головного державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Хмільницького міськрайонного управління юстиції у Вінницькій області Шемети В.І. про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України, -

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2014 року головний державний виконавець відділу Державної виконавчої служби Хмільницького міськрайонного управління юстиції Шемета В.І. звернувся до суду із вказаним поданням, мотивуючи його тим, що

на виконанні у відділі ДВС Хмільницького МРУЮ перебуває виконавчий лист № 227/1807 від 26 червня 2012 року, виданий Хмільницьким міськрайонним судом, про стягнення з ОСОБА_2 аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів його доходів на користь ОСОБА_4 на утримання неповнолітніх дітей. Державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копії якої направлено сторонам виконавчого провадження. Майно, на яке можливо звернути стягнення у боржника відсутнє. З моменту видачі вказаного виконавчого документу ОСОБА_2 не вчинив жодної дії щодо погашення заборгованості по аліментах, яка станом на 1 липня 2014 року склала 15131 гривень 57 коп.

Ухвалою Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 29 серпня 2014 року вимоги вказаного подання державної служби задоволено.

ОСОБА_2, не погодившись з ухваленим судовим рішенням, посилаючись порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, в апеляційній скарзі просить скасувати оскаржувану ухвалу й постановити нову, якою відмовити у задоволення подання державного виконавця.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що на виконанні у відділі ДВС Хмільницького МРУЮ перебуває виконавчий лист № 227/1807 від 26 червня 2012 року, виданий Хмільницьким міськрайонним судом, про стягнення з ОСОБА_2 аліментів у розмірі 1/3 частини всіх видів його доходів на користь ОСОБА_4 на утримання неповнолітніх дітей (а.с. 3,4).

16 липня 2012 року головним державним виконавцем відділу Державної виконавчої служби Хмільницького міськрайонного управління юстиції Фесюком В.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (а.с. 5).

Копії постанови про відкриття виконавчого провадження направлено сторонам виконавчого провадження, відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, яка діяла станом на час відкриття виконавчого провадження (а.с. 4).

На час звернення до суду з поданням, боржник допустив заборгованість по сплаті аліментів, яка станом на 1 липня 2014 року становила 15131 грн. 57 коп. (а.с. 8).

Про необхідність термінового погашення заборгованості боржнику направлялось відповідне повідомлення (а.с. 9).

Також судом встановлено, що боржник зареєстрований за адресою АДРЕСА_1, майно на яке можливо звернути стягнення, відсутнє (а.с. 7, 11-16).

Відповідно до акту державного виконавця від 11 серпня 2014 року, боржник ОСОБА_4 станом на 11 серпня 2014 року перебував за межами території України на заробітках (а.с. 6).

Суд, керуючись ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», ст. 19 Закону України «Про державну прикордонну службу України», дійшов вірного висновку про задоволення подання виконавчої служби, оскільки боржник не виконує свої зобов'язання щодо сплати аліментів і періодично виїжджає за межі України, що тільки сприяє йому уникнути виконання цього зобов'язання.

Доводи апеляційної скарги щодо постановлення оскаржуваної ухвали без участі боржника не ґрунтуються на вимогах ч. 2 ст. 377-1 ЦПК України, оскільки такі подання розглядаються судом негайно без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб у справі. Інші твердження апелянта щодо не доведення державним виконавцем факту ухилення боржника від виконання зобов'язання по сплаті аліментів також неможна вважати обґрунтованими, оскільки вбачається, що боржнику було відомо про його обов'язок сплачувати аліменти на утримання своїх дітей, однак цей обов'язок ним належним чином не виконувався у зв'язку з чим виникла заборгованість по сплаті аліментів, яку останній зобов'язаний погасити в примусовому порядку.

Враховуючи викладене, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги, оскільки вони ґрунтуються на іншому тлумаченні норм права ніж зроблена судом, але не дають підстав для висновку про незаконність та необґрунтованість оскарженого судового рішення, а тому відповідно до положень ст. 312 ЦПК України вказану апеляційну скаргу слід відхилити, а ухвалу Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 29 серпня 2014 року - залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 312, 314, 315, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити, ухвалу Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 29 серпня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий : О.В. Ковальчук

Судді : В.М. Медяний

В.В. Жданкін