Дата документу 10.03.2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«10» березня 2015 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області в складі:

головуючого - судді Кучеренко В.В.

при секретарі - Левандовській О.М.

представників: позивача - адвоката ОСОБА_1, відповідачів - адвоката ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Мелітополі цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, яка діє як законний представник неповнолітнього ОСОБА_6, ОСОБА_7, третьої особи органу опіки та піклування виконавчого комітету Мелітопольської міської ради, про встановлення порядку користування частиною житлового будинку, зобов'язання не чинити перешкоди у користуванні частиною житлового будинку та вселення та за зустрічним позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5, як законного представника неповнолітнього ОСОБА_6, до ОСОБА_3, ОСОБА_7 про визначення порядку користування житловим будинком у відповідності з належними частками у праві спільної часткової власності,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить встановити порядок користування житловим будинком АДРЕСА_1, виділивши у користування коридор 1-1, площею 6,9 кв.м, коридор 1-2, площею 4,6 кв.м, кухню 1-3, площею 6.0 кв.м, кімнатою 1-4, площею 7,4 кв.м, кімнатою 1-2, площею 12,3 кв.м; зобов'язати відповідачів усунути перешкоди у користуванні у користуванні частиною житлового будинку, шляхом надання дублікату ключів від калитки на воротах та вхідних дверей; вселити у виділену позивачу частину житлового будинку.

Позивач уточнив позовні вимоги та просив встановити порядок користування житловим будинком АДРЕСА_1, виділивши у користування коридор 1-1, площею 6,9 кв.м, коридор 1-2, площею 4,6 кв.м, кухню 1-3, площею 6.0 кв.м, кімнату 1-4, площею 7,4 кв.м, кімнату 1-5, площею 12,3 кв.м; зобов'язати відповідачів усунути перешкоди у користуванні у користуванні частиною житлового будинку, шляхом надання дублікату ключів від калитки на воротах та вхідних дверей; вселити у виділену позивачу частину житлового будинку.

10.11.2014 року від відповідачів надійшла зустрічна позовна заява, в якій вони просять визначити порядок користування 9/20 частинами житлового будинку по АДРЕСА_1, які на праві особистої власності належать ОСОБА_4, та визначити порядок користування 3/20 частинами вказаного житлового будинку, які на праві особистої власності належать ОСОБА_6

В судовому засіданні представник позивача - адвокат ОСОБА_1 повністю підтримав уточнену позовну заяву та просить її задовольнити. Також зазначив, що позивачка у спірному будинку не проживає, у теперішній час разом з родиною проживає за адресою АДРЕСА_2. Також вважає, що позивачці можливо виділити у користування 3/10 частин спірного житлового будинку відповідно до висновку експертизи. Зустрічні позовні вимоги не визнає в повному обсязі.

Представник відповідачів - адвокат ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що вимоги зазначені у позові зачіпають інтереси інших осіб, які проживають у будинку. Кожен спів власник має право на виділення його частки. Однак, відповідно експертизи визначити порядок користування спірним житловим будинком між всіма співвласниками, не представляється можливим, а тому і позов не підлягає задоволенню.

Відповідач ОСОБА_7 у судове засідання не з'явилась з невідомої для суду причини, про час, місце та дату слухання справи сповіщена належним чином, заяв про розгляд справи за її відсутності або про відкладення слухання справи від неї не надходило.

Представник третьої особи - органу опіки та піклування виконавчого комітету Мелітопольської міської ради у судове засідання не з'явився, до суду надав заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимого визнають в повному обсязі та просять прийняти рішення на підставі наявних у матеріалах справи документів.

Вислухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що у задоволенні первісного уточненого позову та зустрічного позову необхідно відмовити в повному обсязі за наступними підставами.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Як вбачається з вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 26.06.2008 року ОСОБА_9 на праві особистої власності належить 3/10 частини житлового будинку АДРЕСА_1 /а.с.13/.

ОСОБА_4 на праві особистої власності належить 9/20 частин житлового будинку АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі продажу частини житлового будинку від 08.12.2007 року та свідоцтва про право на спадщину за законом від 26.09.2001 року /а.с. 15, 19/.

Відповідно до договору дарування частини житлового будинку від 13.11.2007 року неповнолітньому ОСОБА_6 на праві особистої власності належить 3/20 частин житлового будинку АДРЕСА_1 /а.с. 16/.

Судом встановлено, що відповідачка ОСОБА_7 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_10 у розмірі 1/10 частини житлового будинку АДРЕСА_1.

Відповідно до висновку експерта № 1973 від 06.08.2014 року було встановлено 1 варіант порядку користування житловим будинком АДРЕСА_1, який максимально наближений до ідеальної долі ОСОБА_3 /а.с. 161-175/.

Згідно із ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Однак, зазначений у висновку експерта порядок користування спірним житловим будинком зачіпає права інших співвласників, що суперечить вимогам ст. 358 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 6 ст. 147 ЦПК України висновок експерта для суду не є обов'язковим і оцінюється судом за правилами, встановленими статтею 212 цього Кодексу.

Отже, суд вважає, що при визначенні порядку користування спірним житловим будинком, визначеним висновком експерта, порушуються права інших співвласників житлового будинку, а тому суд не може прийняти вказаний доказ до уваги.

Що стосується інших позовних вимог, то суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Однак, у судовому засіданні позивачем не доведено факт створення їй відповідачами перешкод у користуванні належною їй часткою житлового будинку. Крім того, позивачем не надано жодного доказу, який би доводив наявність фактів, якими вона обґрунтовувала позовні вимоги в цій частині.

З урахуванням вищенаведеного, суд вважає, що позовні вимоги в цій частині також не підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог позивача про вселення, суд виходить з наступного. Вселення до житлового приміщення, яке належить власнику на праві спільної часткової власності, можливе лише за вимог надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право лише вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Як вже зазначено виділити в натурі частку ОСОБА_3 не виявляється можливим, без порушення прав інших співвласників, тому і в цій частині позовних вимог позивачки вони не підлягають задоволенню.

Що стосується зустрічних позовних вимог, то відмовляючи у їх задоволенні, суд виходить з наступного.

Відповідно до висновку експерта № 2030 від 18.02.2015 року конфігурація та розташування приміщень у житловому будинку 148 по вул. Дружба М. Мелітополя не дозволяють, з технічної точки зору, розробити варіанти порядку користування житловим приміщенням між всіма співвласниками у відповідності з належними їм долями у праві частковій власності /а.с. 205-209/.

З урахуванням висновків вказаної експертизи у зв'язку з неможливістю визначення порядку користування житловим приміщенням всіма співвласниками, суд вважає за необхідним відмовити у задоволенні зустрічного позову.

Керуючись ст. ст. 319, 358, 391 ЦК України, 11, 15, 57, 58, 59, 60, 88, 107, 147, 208, 212-215 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, яка діє як законний представник неповнолітнього ОСОБА_6, ОСОБА_7, третьої особи органу опіки та піклування виконавчого комітету Мелітопольської міської ради, про встановлення порядку користування частиною житлового будинку, зобов'язання не чинити перешкоди у користуванні частиною житлового будинку та вселення - відмовити в повному обсязі.

У задоволені зустрічного позову ОСОБА_4, ОСОБА_5, як законного представника неповнолітнього ОСОБА_6, до ОСОБА_3, ОСОБА_7 про визначення порядку користування житловим будинком у відповідності з належними частками у праві спільної часткової власності - відмовити в повному обсязі.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Запорізької області через Мелітопольський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: