АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження №22-ц/790/395/15
Провадження №22-ц/790/8589/14 Головуючий 1-ї інстанції Глібко О.В.
Справа №644/6945/14-ц Доповідач: Довгаль А..П.
Категорія: стягнення заборгованості
за комунальні послуги
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2015 року судова колегія судової палати в цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - судді Довгаль А.П.

суддів - Коваленко І.П., Овсяннікової А.І.

при секретарі - Щегельському Д.О.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в приміщенні суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 06 листопада 2014 року по справі за позовом Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и л а:

У липні 2014 року Комунальне підприємства "Харківські теплові мережі" (надалі - КП "ХТМ") звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1, в якому просило стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за надані послуги з централізованого опалення та підігріву води для потреб гарячого водопостачання в сумі 4 258,83грн., яка утворилася за період з 01.05.2004року по 30.11.2010року включно.

Заявлені вимоги позивач мотивує тим, що ОСОБА_1 мешкає в квартирі АДРЕСА_1 та є споживачем вказаних послуг. Протягом названого періоду часу за цією квартирою утворилася заборгованість по сплаті комунальних послуг з централізованого опалення та підігріву води для потреб гарячого водопостачання, яку відповідач у добровільному порядку погасити відмовляється, у зв'язку з чим позивач змушений звернутися до суду за примусовим стягненням.

У судовому засіданні суду першої інстанції представник позивача КП "ХТМ" - Вініцький М.В. заявлені вимоги підтримав і просив їх задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_1 позов не визнала, вказуючи на те, що між нею та позивачем письмовий договір про надання послуг з централізованого опалення та підігріву води доля потреб гарячого водопостачання не укладався. Деякий час їй надавалася субсидія, але бухгалтерські нарахування відділом субсидій та бухгалтерією КП "ХТМ" суттєво відрізнялись, у зв'язку з чим виникла заборгованість. Окрім того, позивач не належним чином виконував свої обов'язки з надання послуг з централізованого опалення та підігріву води для потреб гарячого водопостачання, внаслідок чого в її квартирі постійно було холодно. Також вона просила застосувати до даних правовідносин строк позовної давності.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 06.11.2014року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь КП "ХТМ" заборгованість за надані послуги з опалення та гарячого водопостачання за період з 04.12.2007року по 30.11.2010року в сумі 3 071,28грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про судові витрати.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати і ухвали у справі нове рішення про відмову в позові в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, на неповне з'ясування обставин справи та на неналежну оцінку наданим доказам.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, що з'явилися, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_1 проживає та зареєстрована у двокімнатній квартирі АДРЕСА_1 та є споживачем теплової енергії, яку надає їй КП "ХТМ".

У ч.6 ст.19 Закону України "Про теплопостачання" передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Такий же обов'язок закріплено положеннями ст.ст. 67, 68 Житлового кодексу України.

Відповідно до вимог ст.25 Закону України "Про теплопостачання" у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії, заборгованість стягується в судовому порядку.

Із наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що за період з 01.05.2005р.по 31.11.20010р. сума боргу відповідача перед КП "ХТМ" за спожиту теплову енергію становить - 4 258,83грн., а станом на 01.06.2014року - 6 651,19грн. (а.с.6).

Як свідчать дані цього розрахунку, а також інші письмові документи, органами Управління праці та соціального захисту населення Орджонікідзевського району м. Харкова відповідачу за період з 2004 року по 2014 рік призначалася субсидія, але термін її інколи переривався. Так, з 01.08.2004року по 31.12.2006року та з 01.11.2007року по 30.07.2011року субсидія відповідачу не призначалася, а тому за ці періоди склалася основна сума заборгованості перед КП "ХТМ", оскільки сплата за надані послуги проводилася ОСОБА_1 не в повному обсязі та не відповідала нарахуванням позивача.

Твердження ОСОБА_1 стосовно того, що у весь спірний період часу вона отримувала неякісні послуги з теплопостачання, оскільки в її квартирі постійно було холодно є безпідставними.

Єдиним документом, який може підтвердити не надання або неякісне надання виробником послуги з теплопостачання є акт-претензія, оформлений відповідно до вимог ст.18 Закону України "Про житлово-комунальні послуги". Лише за наявності такого документу, споживачу проводиться відповідний перерахунок. За відсутності такого документу, послуга вважається наданою в повному обсязі та належної якості.

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 дійсно спочатку в 2003 році, а потім в 2005 році зверталася до Орджонікідзевської філії КП "ХТМ" з приводу низької температури повітря в її житловому приміщенні та з цього приводу складалися відповідні акти-претензії, у відповідності з якими їй проводилися нарахування по фактичній температурі повітря в кімнатах. Також було встановлено, що відхилення температурного режиму від санітарних норм в її квартири визвано порушенням вертикального і горизонтального розподілу теплової енергії встановленням власниками квартир додаткових опалювальних приборів (ас.21-22).

Задовольняючи частково позовні вимоги КП "ХТМ" та стягуючи з відповідача ОСОБА_1 заборгованість по сплаті комунальних послуг лише за період з 04.12.2007року по 30.11.2010року, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем за період з 01.05.2004року по 03.12.2007року не надано доказів поважності пропуску строку позовної давності.

З урахуванням заяви відповідача, судом правомірно до даних правовідносин застосовано загальний строк позовної давності у три роки.

Згідно ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України).

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст.261 ЦК України).

Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленого до винесення ним рішення.

Сплив позовної давності про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.ч.3,4 ст.267 ЦК України).

Частиною 2 ст.264 ЦК України встановлено, що позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач.

Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується (ч.3 ст.264 ЦК України).

10 грудня 2010 року Орджонікідзевським районним судом м. Харкова було видано судовий наказ про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за послуги з централізованого опалення та гарячу воду, який у подальшому скасовано ухвалою цього ж суду від 05.05.2014року.

З огляду на викладене, при прийнятті рішення суд забезпечив дотримання вимог чинного законодавства і насамперед ст.ст. 10, 60, 213, 214, 215 ЦПК України щодо всебічного, повного та об'єктивного дослідження усіх фактичних обставин справи відповідно до вимог закону, та дав правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам, через що його рішення підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Згідно ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 307ч.1п.1), 308, 313, 314ч.1п.1), 315, 317, 319 ЦПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 06 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -