Справа №295/5363/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.11.2015 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира у складі

судді Корицької В.О.,

при секретарі Білінській Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2

третя особа - Служба в справах дітей Житомирської міської ради,

про встановляння порядку побачень із дитиною, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, який у подальшому уточнив, та в остаточному варіанті просить встановити такий спосіб участі у вихованні його доньки ОСОБА_3, надавши йому можливість бачитися з дитиною в перший, другий, четвертий тиждень кожного місяця з пятниці 17-00 год. до 18-00 год. неділі та не менше половини усього часу під час свят, канікул з урахуванням стану здоровя та обовязковим дотриманням режиму дня, дитячого харчування дитини, без присутності матері під час зустрічей. (а.с. 64)

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що сторони є батьками неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з матірю в м. Житомирі, однак згоди у способах спілкування батька з донькою не дійшли, хоча в нього є бажання та можливість спілкуватися із дитиною.

У судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити з підстав, викладених у позові.

Відповідач та її представник в судовому засіданні заперечували щодо задоволення позову посилаючись на те, що перешкод у спілкуванні з дитиною мати не чинить.

Представник третьої особи у судове засідання не зявився, по суті позовних вимог не висловився.

Заслухавши учасників судового засідання, свідків, дослідивши та оцінивши докази по справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, керуючись законом, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано за рішенням суду 24.05.2013 року, та є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Дитина постійно проживає із матірю в м. Житомирі.

Судом встановлено, що сторони не дійшли згоди щодо вирішення питання про визначення способів участі батька у вихованні дитини шляхом переговорів та прийняття спільного рішення.

Вирішуючи справи даної категорії, судом мають бути враховані інтереси кожного з батьків, направлені як на реалізацію їх прав, передбачених ст. ст. 151, 153 СК України, так і виконання обов'язків, визначених ст. 150 СК України, а також інтереси самої дитини відповідно до положень ст. 159 СК України.

Одним із принципових положень, закріплених в Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, є те, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Відповідно до ст.ст. 3, 18 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Частини 1, 2 ст.15 Закону України «Про охорону дитинства» передбачають, що дитина, яка проживає окремо від одного з батьків, має право на підтримання з ним регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні, мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме її нормальному вихованню.

Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою.

Статтею 153 СК України передбачено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли це право обмежене законом. Дитина, яка розлучена з одним із батьків чи обома батьками, має право регулярно підтримувати особисті стосунки й прямі контакти з обома батьками, крім випадків, коли це суперечить найвищим інтересам дитини.

Згідно приписів ч.1, 2, 3 ст.157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоров'я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення.

Таким чином законодавчо закріплено право на спілкування з дитиною та участі у її вихованні того з батьків, хто не проживає спільно з дитиною та відповідно обов'язок того з батьків, з ким проживає дитина, не чинити перешкод у здійсненні такого права. При цьому, таке право повинно реалізовуватись саме в прямих контактах з дитиною, тобто на побаченні з нею, що є основною формою особистого спілкування.

Спір вирішується судом з обов'язковою участю органів опіки та піклування, які дають свій висновок на підставі обстеження умов життя дитини. Такий висновок складається за дорученням суду.

При підготовці цього висновку органи опіки та піклування можуть сприяти батькам у досягненні порозуміння і мирному урегулюванню конфлікту. Якщо такий результат не досягається, то такого роду задачу вирішує суд. Він визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування (ч. 2 ст. 159 СК).

Під час розгляду справи судом встановлена наявність загострених конфліктних відносин між колишнім подружжям на ґрунті неможливості досягнути домовленостей щодо участі у вихованні та в спілкуванні батька із донькою.

У звязку із цим судом відхиляються твердження відповідача, що позов не підлягає задоволенню у звязку із відсутністю чинення нею перешкод, оскільки сторони в позасудовому порядку не можуть дійти згоди щодо участі у вихованні дитини одним із батьків, що і стало підставою для звернення позивача до суду. А тому саме вказана обставина свідчить про існування спору між батьками, який підлягає вирішенню судом.

Встановлено, що малолітній донці сторін 19.07.2015 року виповнилось 7 років. Остання навчається у 1 класі, крім суботи та неділі. Позивач має вільний для спілкування з дитиною час після роботи та у вихідні дні.

Висновком органу опіки та піклування Житомирської міської ради, затвердженим рішенням виконавчого комітету ради від 21.10.2015 року за № 745, встановлений за доцільне порядок побачень з дитиною у першу та третю суботу з 10-00 до 18-00, а також у другу та четверту неділю з 10-00 до 18-00. (а.с. 63 звор.)

Суд приймає вказаний висновок до уваги, однак враховуючи необхідність обовязкової участі батька у вихованні дитини вважає за можливе встановити інший порядок побачень батька з донькою, що не суперечить інтересам дитини.

Разом з тим, запропоновані батьком способи участі у вихованні дитини, зокрема дві ночі підряд ночувати у його помешканні, є передчасними та такими, що можуть порушити нормальний режим життєдіяльності дитини, потреби в забезпеченні певного режиму, усталеного порядку харчування, відпочинку, дотримання особистої гігієни, підготовку до уроків, виконання домашнього завдання, тощо.

Відтак, враховуючи вік дитини, факт постійного проживання з матір'ю, бажання батька приймати участь у духовному та фізичному розвитку дитини, зближення доньки із маленьким братом Арсенієм, суд прийшов до висновку встановити спосіб участі батька у вихованні доньки шляхом надання побачень протягом кожної суботи з 10.00 години до 20.00 години, а також протягом кожної неділі з 10.00 години до 18.00 години.

Побачення батька та дитини проводити без присутності матері дитини ОСОБА_2 у місці проживання батька.

Суд вважає, що такий спосіб участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною відповідатиме можливості дитини в повній мірі сприйняти спілкування кожного з батьків та отримати від цього достатню кількість виховних заходів кожного з них в такому ритмі, який не буде порушувати виховний та шкільний графік дитини. Даний спосіб надасть можливість батькам піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток з визначенням достатнього часу для цього.

При цьому, встановлення зазначеного способу участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною не перешкоджає спілкуванню батька та дитини в інший період часу при досягненні такої згоди між сторонами.

Що стосується позовних вимог в частині надання побачень не менше половини усього часу під час свят та канікул, то у їх задоволенні належить відмовити, оскільки такі вимоги не конкретизовані позивачем.

Керуючись ст.ст. 88, 212- 215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Визначити ОСОБА_1 спосіб участі у вихованні доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, шляхом встановлення побачень протягом кожної суботи з 10.00 години до 20.00 години; протягом кожної неділі з 10.00 години до 18.00 години.

У решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Державного бюджету України судовий збір у сумі 243,60 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через Богунський районний суд м. Житомира шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення суду.

Суддя В.О.Корицька