Справа № 126/3257/14-ц Провадження № 22-ц/772/268/2015Головуючий в суді першої інстанції Губко В. І.
Категорія 48 Доповідач Чуприна В. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2015 року м. Вінниця

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області у складі :

Головуючого : Чуприни В.О.

Суддів : Медвецького С.К., Оніщука В.В.

При секретарі : Богацькій О.М.

За участю : позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань апеляційного суду Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного сумісного майна, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Бершадського районного суду Вінницької області від 27 листопада 2014 року, встановила :

У вересні 2014 р. ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаним позовом до ОСОБА_4, зазначивши, що з 02.09.1990 р. з відповідачкою перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 19.07.1994 р. У 2004 р. знову почали жити разом та вести спільне господарство і, проживаючи у цивільному шлюбі по травень 2014 р., надбали майна на загальну суму 40250,00 грн.: телевізор «Samsung» вартістю 1280,00 грн.; тарілка+тюнер - 700,00 грн.; телевізор «LG» - 1080,00 грн.; холодильник «LG» - 5105,00 грн.; бензопила - 1250,00 грн.; пральна машина - 3495,00 грн.; мікрохвильова піч - 870,00 грн., мотокоса «Бригадир» - 1025,00 грн.; соковижималка - 980,00 грн., хлібопічка - 1565,00 грн., 2 корови вагою по 4 ц - 16 000,00 грн.; 5 свиней вагою по 70 кг. - 6500,00 грн.; 10 курей - 400,00 грн. ОСОБА_2 просив визнати майно придбане у період спільного проживання спільною сумісною власністю, визнати за ним право власності на ? частину цього майна, а саме: телевізор «Samsung» вартістю 1280,00 грн., тарілку+тюнер - 700,00 грн., холодильник «LG» - 5105,00 грн., бензопилу - 1250,00 грн., мотокосу «Бригадир» - 1025,00 грн., 1 корову, 2 свиней, а також просив стягнути з відповідачки на його користь понесені судові витрати.

Рішенням Бершадського районного суду Вінницької області від 27.11.2014 р. позов задоволений частково, вирішено розділити майно, що є спільною сумісною власністю подружжя, виділивши ОСОБА_2: телевізор «Samsung» вартістю 1280,00 грн., тарілку+тюнер - 700,00 грн., холодильник «LG» - 5105,00 грн., бензопилу - 1250,00 грн., мотокосу «Бригадир» - 1025,00 грн., 1 свиню вагою 40 кг - 880,00 грн., ? вартості корови вагою 300,00 кг.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 7380,00 грн. в рахунок майна, яке було взяте на виплату (холодильник «LG» - 5105,00 грн., бензопилу - 1250,00 грн., мотокосу «Бригадир» - 1025,00 грн.).

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 2850,00 грн., в рахунок сплати ? вартості однієї корови вагою 300 кг.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати в розмірі 943,60 грн.

В решті позовних вимог відмовлено.

Не погодившись, в апеляційній скарзі позивач ОСОБА_2 посилається на недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, зокрема щодо визнання холодильника «LG», бензопили та мотокоси «Бригадир» придбаними на виплату, а також у рішенні не зазначено якими нормами цивільного законодавства регулюються правовідносини між відповідачкою та магазином, в якому придбані ці товари; зауважує, що фактично зобов'язано позивача вдруге купити дані товари у відповідачки, у зв'язку з чим ставиться питання про зміну рішення, а саме його скасувати в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 7380,00 грн. в рахунок майна, яке взяте на виплату холодильника «LG» вартістю 5105,00 грн., бензопили - 1250,00 грн., мотокоси «Бригадир» - 1025,00 грн.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_2, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з таких підстав.

Згідно приписів ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам ухвалене у справі рішення не відповідає.

Судом установлено, що 02.09.1990 р. сторони зареєстрували шлюб, який було розірвано 19.07.1994 р. (а.с.3), а з 2004 р. по травень 2014 р. проживали однією сім'єю, не перебуваючи між собою у шлюбі.

Матеріали справи містять:

- акт (без дати) опису і оцінки майна подружжя ОСОБА_2 (а.с.4);

- довідку виконкому Сумівської сільської ради щодо проживання та ведення спільного господарства ОСОБА_2 і ОСОБА_3 (а.с.5);

- довідку Сумівської сільської ради про те, що на 01.01.2014 р. в домогосподарстві зареєстровано 2 корови, 5 свиней та 10 голів птиці (а.с.6);

- довідку про доходи ОСОБА_2 (а.с.21);

- акт від 10.11.2014 р. про наявність у господарстві ОСОБА_2 корови вагою 300 кг., свині - 50 кг., свині 40 кг. (а.с.33);

- довідку про ринкову вартість свині живої ваги за 1 кг. - 22,00 грн., ВРХ жива вага 1 кг. - 19,00 грн. (а.с.34);

В ході судового розгляду справи сторони узгодили коло об'єктів спільної сумісної власності: телевізор «Samsung» вартістю 1280,00 грн., тарілка+тюнер вартістю 700,00 грн., телевізор «LG» вартістю 1080,00 грн.; холодильник «LG» вартістю 5105,00 грн.; бензопила вартістю 1250,00 грн.; пральна машину вартістю 3495,00 грн.; мікрохвильова піч вартістю 870,00 грн., мотокоса «Бригадир» вартістю 1025,00 грн.; соковижималка вартістю 980,00 грн.; хлібопічка вартістю 1565,00 грн.; 1 корова вагою 300 кг вартістю 5 700,00 грн., 1 свиня вагою 40 кг. вартістю 880 грн., 1 свиня вагою 50 кг вартістю 1 100 грн., а всього на суму 25 030,00 грн.

Вартість майна, що підлягає поділу, була визначена судом за погодженням між сторонами.

? частки кожного із фактичного подружжя в спільному сумісному майна складає - 12515,00 грн.

При здійсненні поділу майна суд правильно визначився з нормою матеріального права, зокрема ст.ст. 60, 61, 70, 71 СК України, оскільки на майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою, поширюються положення глави 8 цього Кодексу (ст. 74 СК).

Однак, застосовуючи поділ майна з присудженням його в натурі лише позивачу, суд залишив поза увагою те, що такий спосіб суперечить ст. 71 СК України, а саме сутності поділу, яка полягає в тому, що з додержанням рівності часток кожному з подружжя присуджується в особисту власність конкретні речі.

Також є незрозумілим зазначення в переліку виділеного ОСОБА_2 майна в натурі - ? вартості корови вагою 300,00 кг, в той же час стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 2850,00 грн. в рахунок сплати ? вартості однієї корови вагою 300 кг. За загальним правилом ст. 71 СК України неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними, а другому із подружжя присуджується грошова компенсація вартості його частки.

Не можна погодитись із тим, що суд за не доведеності відповідних обставин, не вмотивувавши в рішенні правовідносин та норми матеріального права, розподілив об'єкти - холодильник «LG» вартістю 5105,00 грн., бензопилу - 1250,00 грн., мотокосу «Бригадир» - 1025,00 грн., як взятого сторонами на виплату.

Відповідно до ст. 694 ЦК України договором купівлі-продажу може бути передбачений продаж товару в кредит з відстроченням або з розстроченням платежу. Відстрочення платежу означає здійснення повної оплати товару у строки, встановлені договором, через деякий час після одержання товару. Якщо відстрочення платежу полягає у здійсненні платежів частинами, встановленими договором, воно іменується розстроченням платежу. Якщо предметом договору з відстроченням або розстроченням платежу є речі, визначені родовими ознаками, він є різновидом комерційного кредиту (ст. 1057 ЦК України). Особливості продажу товарів у кредит встановлюються окремими підзаконними актами. Так, наприклад Правила торгівлі у розстрочку фізичним особам, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 30.03.2011 р. №383, регламентують порядок продажу фізичним особам непродовольчих товарів у розстрочку, тобто на умовах укладення договору, розстрочення кінцевого розрахунку, на визначений строк та під відсоток.

При товарному кредиті передача права власності на товари (результати робіт, послуг) покупцю (замовнику) передбачається в момент підписання договору або в момент фізичного одержання товарів (робіт, послуг) покупцем (замовником), незалежно від часу погашення заборгованості.

Істотними умовами договору про продаж товару в кредит з умовою відстрочення платежу є ціна товару, порядок і строки платежу.

За тих обставин, коли твердження сторін, в тому числі відповідача ОСОБА_3 стосовно купівлі в 2012 р., 2013 р. холодильника «LG», бензопили та мотокоси «Бригадир» в кредит на умовах відстрочення платежу на три роки не були доведені доказами, а особливо письмовим договором купівлі-продажу, якого записи про відпуск товару в оглянутому судом журналі не можуть замінити, відтак не має підстав для поширення на вказане майно режиму взятого у кредит з огляду покладення обов'язку однієї із сторін здійснення у наступному платежу за товар одномоментально протягом певного строку після передачі (отримання) такого товару.

Також, колегією суддів взято до уваги, що власник магазину, на якого вказали сторони, в процес третьою особою із самостійними вимогами по заяві не вступив та судом до участі у страві не був залучений, а допитана свідок-продавець ОСОБА_5 не могла ствердити, що саме вона видавала товар.

Доводи позивача ОСОБА_2 стосовно сплати особисто ним коштів в магазин за придбане спірне майно, з огляду недоведеності доказами, залишаються поза увагою.

Таким чином, з підстав ст. 309 ЦПК України стосовно недоведеності обставин, які мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального і процесуального права, прийняте у справі рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового про часткове задоволення позову.

Здійснення поділу спільного майна, апеляційний суд провадить з урахуванням презумпції рівності часток, принципів розумності, справедливості та інтересів сторін спору, в тому числі й відповідача ОСОБА_6 - особи, якій встановлена 3 група інвалідності загального захворювання (а.с.65).

Отже, слід виділити із зазначеного майна на праві власності:

- ОСОБА_2: телевізор «Samsung» вартістю 1280,00 грн., тарілку+тюнер вартістю 700,00 грн., холодильник «LG» вартістю 5105,00 грн., бензопилу вартістю 1250,00 грн., мотокосу «Бригадир» вартістю 1025,00 грн., 1 свиню вагою 40 кг вартістю 880,00 грн., а всього на суму 10240,00 грн.,

- ОСОБА_3: телевізор «LG» вартістю 1080,00 грн.; пральну машину вартістю 3495,00 грн.; мікрохвильову піч вартістю 870,00 грн.; соковижималку вартістю 980,00 грн.; хлібопічку вартістю 1565,00 грн.; 1 корову вагою 300 кг вартістю 5700,00 грн., 1 свиню вагою 50 кг вартістю 1100 грн., а всього на суму 14790,00 грн.

Грошова компенсація різниці вартості частки у спільному майні в сумі 2275,00 грн. підлягає стягненню з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2

Крім того, за правилами ст. 88 ЦПК України, позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог - 62,1 %, з відповідача стягуються 151,27 грн. у відшкодування витрат по сплаті судового збору за подачу позовної заяви та 60,90 грн. з апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів вирішила :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Бершадського районного суду Вінницької області від 27 листопада 2014 року скасувати і ухвалити нове, яким позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного сумісного майна - задовольнити частково.

Поділити спільне сумісне майно, набуте ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за час спільного проживання, а саме: телевізор «Samsung» вартістю 1280,00 грн., тарілку+тюнер вартістю 700,00 грн., телевізор «LG» вартістю 1080,00 грн.; холодильник «LG» вартістю 5105,00 грн.; бензопилу вартістю 1250,00 грн.; пральну машину вартістю 3495,00 грн.; мікрохвильову піч вартістю 870,00 грн., мотокосу «Бригадир» вартістю 1025,00 грн.; соковижималку вартістю 980,00 грн.; хлібопічку вартістю 1565,00 грн.; 1 корову вагою 300 кг вартістю 5700,00 грн., 1 свиню вагою 40 кг. вартістю 880 грн., 1 свиню вагою 50 кг вартістю 1100 грн., а всього на суму 25 030,00 грн. - в рівних частках по 1/2.

Виділити із зазначеного майна на праві власності:

- ОСОБА_2 : телевізор «Samsung» вартістю 1280,00 грн., тарілку+тюнер вартістю 700,00 грн., холодильник «LG» вартістю 5105,00 грн., бензопилу вартістю 1250,00 грн., мотокосу «Бригадир» вартістю 1025,00 грн., 1 свиню вагою 40 кг вартістю 880,00 грн., а всього на суму 10240,00 грн.,

- ОСОБА_3: телевізор «LG» вартістю 1080,00 грн.; пральну машину вартістю 3495,00 грн.; мікрохвильову піч вартістю 870,00 грн.; соковижималку вартістю 980,00 грн.; хлібопічку вартістю 1565,00 грн.; 1 корову вагою 300 кг вартістю 5700,00 грн., 1 свиню вагою 50 кг вартістю 1100 грн., а всього на суму 14790,00 грн.

У задоволенні решти вимог позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного сумісного майна - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 2275,00 грн. грошової компенсації різниці вартості частки у спільному майні.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 151,27 грн. у відшкодування витрат по сплаті судового збору за подачу позовної заяви та 60,90 грн. з апеляційної скарги, а всього 212,17 грн. судових витрат.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: (підпис) В.О. Чуприна

Судді: (підпис) С.К. Медвецький

(підпис) В.В. Оніщук