Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/134/15-ц
Провадження № 2/553/301/2015
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
18.03.2015м. м. Полтава
Ленінський районний суд м.Полтави у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Полтаві в складі:
головуючого судді - Кононенко С.Д.,
при секретарі - Бобильовій А.П.,
розглянувши цивільну справу за позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Полтавтрансбуд» до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням, -
У січні 2015 року ТЗДВ «Полтавтрансбуд» звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням гуртожитку по АДРЕСА_1
У березні 2015 року від позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог, в якій вони просить суд визнати ОСОБА_1 таким, що є позбавленим права користування житловим приміщенням гуртожитку по АДРЕСА_2
У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі та наполягала на їх задоволенні.
Відповідач в судове засідання не зявився, не повідомивши суд про причини своєї неявки, хоча був повідомлений про дату та час судового засідання належним чином.
Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
Статтею 224 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Таким чином, суд приходить до висновку про можливість заочного розгляду даної справи.
Судом встановлено, що позивач є балансоутримувачем гуртожитку за адресою: АДРЕСА_2 (далі за текстом - гуртожиток). Колишня адреса гуртожитку: м.Полтава, АДРЕСА_2, була змінена 08 вересня 2010 року відповідно до рішення №323 Полтавської міської ради.
27.01.2006 року на прохання відповідача позивач здійснив реєстрацію його постійного місця проживання у гуртожитку. Але відповідач фактично ніколи не проживав за вказаною адресою та на даний час не проживає і його особисті речі в гуртожитку відсутні.
Факт непроживання відповідача у спірному гуртожитку підтверджується актами обстеження від 05.08.2014 р., 16.09.2014 р., 22.10.2014 р., 24.11.2014 р., 11.12.2014 р., 08.01.2015 р. складених представниками адміністрації позивача про те, що відповідач не проживає у спірному гуртожитку з моменту реєстрації та його особисті речі за місцем реєстрації відсутні.
Відповідно до ст.127 Житлового кодексу РСР для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання можуть використовуватись гуртожитки.
Згідно ч.1 ст.71 Житлового кодексу УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
Згідно ст.72 Житлового кодексу УРСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Статтею 383 Цивільного кодексу України передбачено, що власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання та проживання членів своєї сім'ї.
Статтею 163 Житлового кодексу УРСР передбачено, що у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. Тимчасова відсутність наймача та членів його сім'ї не звільняє їх від виконання обов'язків за договором найму жилого приміщення.
Відповідач відсутній в будинку понад строки, встановлені ст. 71 Житлового кодексу УРСР з неповажних причин, витрати, повязані з триманням кімнати у гуртожитку він не несе.
Таким чином, оскільки відповідач у спірному гуртожитку не проживає більше шести місяців, то суд вважає, що відповідач втратив право користування вищевказаним жилим приміщенням.
Відповідно до ч. 1 ст.6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, зобов'язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання.
Згідно ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.
Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 71 ч. 1, 72, 163 Житлового кодексу УРСР, ст.ст. ст.ст. 10, 11, 130, 174, 209, 212, 214-216, 224-228 ЦПК України, суд, -
Позов Товариства з додатковою відповідальністю «Полтавтрансбуд» до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_1 таким, що є позбавленим права користування житловим приміщенням гуртожитку по АДРЕСА_2 у м.Полтаві.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано до Ленінського районного суду міста Полтави протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Полтавської області через Ленінський районний суд м. Полтави шляхом подачі протягом 10 днів з дня його проголошення апеляційної скарги.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави С. Д. Кононенко