Справа № 357/1473/14 Головуючий у І інстанції Жаріков О. В.
Провадження № 22-ц/780/780/15 Доповідач у 2 інстанції Савченко
Категорія 18 12.02.2015
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

12 лютого 2015 року м.Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді Савченка С.І.,

суддів Даценко Л.М., Голуб С.А.,

при секретарі Токар Т.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14 листопада 2014 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором, -

в с т а н о в и л а:

У лютому 2014 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувсядо суду із вказаним вище позовом,який мотивував тим, що 12 квітня 2006 року між банком і ОСОБА_2 було укладено кредитний договір, за яким банк надав позичальнику кредит на споживчі цілі в розмірі 6164,60 грн. терміном на 36 місяців із розрахунку 25,08 % річних, а позичальник зобов'язався повернути отриманий кредит та сплатити відсотки за його користування. Вказував, що за умовами кредитного договору позичальник мав повертати кредит щомісячними платежами в розмірі 246,45 грн., однак не виконував цих умов, у зв'язку з чим наказом Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 29 грудня 2008 року стягнуто із ОСОБА_2 достроково борг за кредитним договором станом на 6 листопада 2008 року в розмірі 14414,83 грн. Посилався, що ОСОБА_2 стягнуті за наказом кошти не повернув, а тому банк додатково нарахував позичальнику борг за період із 6 листопада 2008 року по 6 грудня 2013 року, який становить 47066,92 грн. і включає проценти - 8081,98 грн., пеню - 36267,47 грн. та штрафи 2717,47 грн. У зв'язку з наведеним просив стягнути із відповідача на його кристь борг за кредитним договром в розмірі 47066,92 грн. та судові витрати.

Ухвалою суду від 16 липня 2014 року у зв'язку зі смертю відповідача ОСОБА_2 до участі у справі залучено його правонаступника ОСОБА_3

Ухвалою суду від 14 жовтня 2014 року у зв'язку зі смертю відповідача ОСОБА_3 до участі у справі залучено його правонаступника ОСОБА_2

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14 листопада 2014 року у задоволенні позову відмовлено.

Позивач ПАТ КБ «Приватбанк»подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове, яким його вимоги задоволити у повному обсязі, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Скаргу мотивує тим, що суд при розгляді справи не сприяв повному та всебічному з'ясуванню обставин, зокрема судом не витребувано відомості про наявність спадкового майна та його вартість, що позбавило банк можливості захистити свої права.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України рішення має відповідати в тому числі на наступні питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 3) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам оскаржуване судове рішення не відповідає.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 12 квітня 2006 року між ЗАТ КБ «Приват Банк» і ОСОБА_2 було укладено кредитний договір, який включає заяву позичальника, Умови надання споживчого кредиту фізичним особам «Розстрочка» та Тарифи. За умовами договору банк надав позичальнику кредит в розмірі 6164,60 грн. терміном на 36 місяців із сплатою 25,08 % річних шляхом перерахування грошових коштів на відповідний рахунок. Повернення кредиту передбачено шляхом внесення позичальником щомісячних платежів в розмірі 246,45 грн.

У зв'язку із невиконанням позичальником умов кредитного договору наказом Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 29 грудня 2008 року, який набрав законної сили, стягнуто із ОСОБА_2 на користь банку достроково борг за кредитним договором станом на 6 листопада 2008 року в розмірі 14414,83 грн.

Також судом встановлено, що 23 жовтня 2006 року ОСОБА_2 помер. Спадкоємцем померлого є його дочка ОСОБА_2, яка прийняла спадщину, подавши відповідну заяву до держнотконтори.

Вказані обставини підтверджуються наявними у справі доказами, в тому числі витягом із спадкового реєстру та листом держнотконтори.

Відмовляючи у задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк», суд обгрунтовував свої висновки тим, що позивачем не надано суду доказів про обсяг і вартість майна, яке прийняла у спадщину відповідачка ОСОБА_2 після смерті спадкодавця ОСОБА_2, що усвою чергу унеможливлює визначення обсягу відповідальності спадкоємця. При цьому суд виходив з того, що спадкоємець відповідає за боргами спадкодавця у межах вартості майна, отриманого в спадщину.

Проте, колегія суддів не може повністю погодитися з такими висновками, оскільки суд у порушення вимог статей 213, 214 ЦПК України в достатньому обсязі не визначився із характером спірних правовідносин та правовою нормою, що підлягає застосуванню до них.

Відповідно до ч.1 ст.608 ЦК України зобов'язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов'язаним з його особою і у зв'язку з цим не може бути виконане іншою особою.

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до п.5 ч.1 ст. 1219 ЦК України не входять до складу спадщини права та обов'язки, що нерозривно пов'язані з особою спадкодавця, зокрема права та обов'язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

За змістом указаних правових норм у випадку смерті фізичної особи боржника її права і обов'язки не входять до складу спадщини.

Зокрема, у випадку смерті фізичної особи, яка є позичальником у кредитному зобов'язанні, нарахування процентів, пені, штрафів припиняється в момент смерті. Якщо маються спадкоємці такої особи, то вони несуть відповідальність у встановлених законом випадках і лише у межах боргу, який існував на момент смерті.

Суд вказаних обставин не ворахував і постановив необгрунтоване рішення.

Відповідно до ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального права. Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню.

З викладених вище підстав колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції не грунтується на приписах закону і підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення.

Вирішуючи спір в межах заявлених вимог, колегія суддів вважає, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Зі справи вбачається, що банк просить стягнути із спадкоємця померлого ОСОБА_2 борг, який розрахований вже після смерті ОСОБА_2 в період із 6 листопада 2008 року по 16 грудня 2013 року і складається із нарахованих процентів - 8081,98 грн., пені - 36267,47 грн. та штрафів 2717,47 грн.

Поскільки у зв'язку із смертю позичальника ОСОБА_2 його забов'язання за кредитним договором як боржника відповідно до ст.608, п.5 ч.1 ст. 1219 ЦК України припинилися, то у банку відсутні підстави для нараховування процентів та пені після його смерті. Відповідно дані кошти не входять до складу спадщини і не можуть бути стягнуті із спадкоємців.

Як вище вказувалося спадкоємці у передбачених законом випадках можуть нести відповідальність за боргами спадкодавця, які існували на момент його смерті. В даному випадку за боргами в межах наказу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 29 грудня 2008 року.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія судів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «ПриватБанк» задоволити частково.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14 листопада 2014 року скасувати і ухвалити нове.

Відмовити у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: