АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/136/15 Головуючий 1-ої інст.: Шевченко С.В.
Справа № 644/4045/14-ц Доповідач: Хорошевський О.М.
Категорія: договірні
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого, судді - Хорошевського О.М.,

суддів: Івах А.П., Пшенічної Л.В.

за участю секретаря - Пуль С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «Райфайзен Банк Аваль»

на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 10 вересня 2014 року по справі за позовом публічного акціонерного товариства «Райфайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки, -

встановила:

У квітні 2014 року публічне акціонерне товариства «Райфайзен Банк Аваль» (далі ПАТ «Райфайзен Банк Аваль») звернулось до суду з позовом в якому просило звернути стягнення на предмет іпотеки а саме: квартиру АДРЕСА_1 яка належить ОСОБА_2 на праві власності.

В обґрунтування позовних вимог зазначило, що між відкритим акціонерним товариством «Аваль» правонаступником якого є ПАТ «Райфайзен Банк Аваль» та ОСОБА_2 18.06.2008 року було укладено кредитний договір № 014/1915/74/100655, згідно якого відповідачу у тимчасове користування на умовах строковості, платності та цільового характеру використання були надані грошові кошти в сумі 55 920, 00 доларів США, строком до 18.06.2028 року. В подальшому дата остаточного погашення кредиту була перенесена до 18.06.2037 року. 18 червня 2008 року у забезпечення виконання зобов'язань, між сторонами було укладено договір іпотеки. У зв'язку з неналежним виконанням своїх зобов'язань у ОСОБА_2 виникла перед банком заборгованість в сумі 260 105, 57 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 23.01.2014 року становить 2 079 023,82 грн. через те, що відповідач взятих на себе зобов'язань не виконує просило звернути стягнення на предмет іпотеки.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 10 вересня 2014 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ «Райфайзен Банк Аваль» просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення яким задовольнити позовні вимоги.

Скарга містить посилання викладені в позовній заяві, крім того, зазначено, що застосований судом Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» ніяким чином не припиняє чинність договору іпотеки, а лише відстрочує його виконання в часі. Крім того, судом не з'ясовано чи має ОСОБА_2 на праві власності інше нерухоме житлове майно.

Переглядаючи законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суду першої інстанції виходив з того, що за наявності мораторію на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті, звернення стягнення на квартиру відповідача не може бути застосовано, як спосіб захисту порушеного права та інтересів позивача

Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції, оскільки він відповідає обставинам справи та вимогам закону.

Як вбачається з матеріалів справи, кредит було видано в іноземній валюта, а саме в доларах США.

Згідно Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 3 червня 2014 року, не може бути примусово стягнути (відчужене без згоди) нерухоме майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами-резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна не перевищує 140 кв. метрів для квартири; не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) інше майно (майнові права), яке відповідно до законодавства або кредитного договору підлягає стягненню з позичальника, зазначеного у підпункті 1 цього пункту, при недостатності коштів, одержаних стягувачем від реалізації (переоцінки) предмета застави (іпотеки).

Також, відповідачем надано докази, які підтверджують ту обставину, що квартира АДРЕСА_1 є єдиним нерухомим майном, яке належить їй на праві власності (а.с. 126-127).

Оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, судова колегія не вбачає підстав для скасування оскаржуваного рішення.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п. 1 ч. 1 ст. 307, ч. 1 ст. 308, 315, 317, 319 ЦПК України судова колегія, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу відхилити.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 10 вересня 2014 року залишити без змін.

Ухвалу суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий -

Судді: