Ухвала

іменем України

16 вересня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого Касьяна О.П.,
суддів: Гончара В.П., Остапчука Д.О.,Дербенцевої Т.П., Савченко В.О.,
розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Колгоспний ринок», Краматорської міської ради, третя особа - Управління Держземагентства у м. Краматорську, про визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки, державного акта на право власності на земельну ділянку, визнання право власності на земельну ділянку, та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Колгоспний ринок» до ОСОБА_6, третя особа - Краматорська міська рада, про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, за касаційною скаргою представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7 на ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 28 січня 2015 року,

в с т а н о в и л а :

У травні 2014 року ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом, у якому просив визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки № 135 від 28 вересня 2009 року, укладений між Краматорською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю «Колгоспний ринок» у частині, що стосується земельної ділянки площею 756 кв. м, на якій розташовані будівлі, що належать позивачу, визнати в цій частині недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку, виданий товариству 08 жовтня 2009 року, визнати за ним право власності на земельну ділянку

На обгрунтування своїх вимог посилався на ті обставини, що він є власником нежитлових приміщень по АДРЕСА_1, а сааме: будівлі магазину «А-Iа» площею 173,6 кв. м, сараю-складу «Б», сараю-складу «В», будівлі магазину «Г» площею 121 кв. м, торгового кіоску «Д» площею 8,2 кв. м, торгового кіоску «Е» площею 8,9 кв. м, блоку торгових кіосків «Ж» площею 95,6 кв. м, торгового кіоску «З» площею 29,3 кв. м, торгового кіоску «И» площею 17,4 кв. м, що розташовані на земельній ділянці площею 756 кв. м. та належать позивачу на підставі договору купівлі-продажу, укладеного 12 березня 2008 року між ним та ПП «Солов'їний гай».

Однак 03 червня 2009 року рішенням сесії Краматорської міської ради № 27/У-78 спірна земельна ділянка без повідомлення власника побудованих на ній споруд надана в оренду відповідачу, 26 серпня 2009 року прийнято рішення про її продаж, а 28 вересня 2009 року між Краматорською міської радою та відповідачем укладено договір купівлі-продажу та на його підставі 08 жовтня 2009 року видано державний акт на право власності на землю.

Позивач вважає, що до нього при купівлі об'єктів нерухомості перейшло право власності на спірну земельну ділянку, яка перебувала у користуванні ПП«Солов'їний гай» та на якій вони розташовані, і набуття відповідачем права власності на неї порушує його права та вимоги чинного законодавства, продаж земельної ділянки відповідачу здійснено з порушенням визначеного законом порядку продажу земельних ділянок комунальної власності на конкурентних засадах без проведення земельних торгів, просив задовольнити позов.

У серпні 2014 року ТОВ «Колгоспний ринок» звернулось до суду із зустрічним позовом, у якому просило усунути перешкоди у користуванні спірною земельною ділянкою шляхом повернення самовільно зайнятої земельної ділянки та знесення самовільно побудованих на ній споруд, посилаючись на ті обставини, що спірна земельна ділянка набута товариством у Краматорської міської ради у власність правомірно, тоді як ОСОБА_6 незаконно отримав у власність споруди, розташовані на ній, та самовільно зайняв її, просило задовольнити позов.

07 серпня 2014 року ухвалою Краматорського міського суду Донецької області позови об'єднані в одне провадження.

15 жовтня 2014 року рішенням Краматорського міського суду Донецької області, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 28 січня 2015 року, у задоволенні позову ОСОБА_6 відмовлено, зустрічний позов ТОВ «Колгоспний ринок» задоволено.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_6 - ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу апеляційного суду і закрити провадження у справі, оскільки справа не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства, мотивуючи свої вимоги тим, що судом порушені норми процесуального права.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню та враховуючи, що судом касаційної інстанції виявлено порушення норм процесуального права як судом першої, так і апеляційної інстанції, колегія суддів виходить за межі доводів касаційної скарги та відповідно до ст. 335 ЦПК України переглядає судові рішення у повному обсязі.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_6 та задовольняючи зустрічний позов, суд першої інстанції, з рішенням якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що позивачу не виділялась земельна ділянка, на якій розташовані належні йому споруди, у постійне користування та не надавалась безоплатно у власність для будівництва торговельних павільйонів, тому набуття права власності на ці споруди не свідчить про перехід до нього права власності на спірну земельну ділянку, тому підстав для визнання за ним права власності на неї немає.

Оскільки відповідач є власником спірної земельної ділянки та набув її у встановленому законом порядку і не надавав позивачу дозвіл на будівництво на її частині об'єктів нерухомості, а позивач здійснив на ній самочинне будівництво та чинить йому перешкоди у користуванні нею, що порушує права ТОВ «Колгоспний ринок», тому ці споруди підлягають знесенню, а земельна ділянка - поверненню її власнику.

Проте з такими судовими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій погодитися не можна на таких підставах.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, ухваленим з виконанням усіх вимог цивільного судочинства, згідно із законом, на основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилають як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Цим вимогам судові рішення не відповідають.

Судами встановлено, що 12 березня 2008 року ОСОБА_6 за нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу придбав у ПП «Солов'їний гай» будівлю магазину «А-Iа» площею 173,6 кв. м, сарай-склад «Б», сарай-склад «В», будівлю магазину «Г» площею 121 кв. м, торговий кіоск «Д» площею 8,2 кв. м, торговий кіоск «Е» площею 8,9 кв. м, блок торговий кіоск «Ж» площею 95,6 кв. м, торговий кіоск «З» площею 29,3 кв. м, торговий кіоск «И» площею 17,4 кв. м, що розташовані на АДРЕСА_1 на земельній ділянці площею 756 кв. м, що належить територіальній громаді Краматорської міської ради, та 28 листопада 2008 року зареєстрував право власності на них.

Згідно з п. 1.3 договору купівлі-продажу будівля магазину належить йому на підставі рішення Північно-донбаського постійно-діючого третейського суду від 01 вересня 2006 року, зареєстрованого у Краматорському БТІ 27 вересня 2006 року та в Реєстрі прав власності на нерухоме майно за № 1085-Н/Ф.

26 серпня 2009 року Краматорська міська рада прийняла рішення про продаж ТОВ «Колгоспний ринок» земельної ділянки площею 2,6376 га за цією адресою для функціонування будівель та споруд ринку, на підставі чого 28 вересня 2009 року між ними було укладено договір купівлі-продажу, а 08 жовтня 2009 року відповідачу видано державний акт на право власності на землю.

Крім того, судом апеляційної інстанції встановлено, що 27 грудня 2007 року рішенням господарського суду Донецької області позов Краматорської міської ради задоволено та зобов'язано ПП «Солов'їний гай» усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою шляхом повернення раді самовільно зайнятої земельної ділянки загальною площею 0,0727 га, розташованої за цією адресою, та знести самовільно збудовані об'єкти нерухомості, а саме: сарай «Б» площею 23,6 кв. м, сарай «В», площею 8 кв. м, торгівельні кіоски «Д», «Е», «Ж», «З», «И» площею 8,2 кв. м, 8,9 кв. м, 95,6 кв. м, 29,3 кв. м, 17,4 кв. м відповідно та магазин «Г» площею 121 кв. м.

Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом (ч. 4 ст. 10 ЦПК України).

Вирішуючи спір, суд першої інстанції не виконав вимоги процесуального права щодо повного та всебічного з`ясування обставин справи та на порушення ч. 4 ст. 10, ст. 213, 214 ЦПК України не уточнив підстав заявленого ОСОБА_6 позову та не встановив відповідних обставин справи, не перевірив його доводів про те, що до нього перейшло право власності на земельну ділянку при купівлі ним приміщення магазину за договором, не перевірив його доводів про недійсність договору купівлі-продажу земельної ділянки, укладеного між Краматорською міською радою та відповідачем, та виданого на його підставі державного акта, та того, що відчуження спірної земельної ділянки відбулось з порушенням встановленого законом порядку, і не надав цим обставинам належної оцінки.

Не врахував вимог ст. 120 Земельного кодексу України (в редакції зі змінами, внесеними Законом України від 27 квітня 2007 року № 997-V, чинними станом на 12 березня 2008 року) та ч. ч. 1, 2 ст. 377 ЦК України (в редакції, чинній станом на 12 березня 2008 року) про те, що до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором.

Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначено, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка необхідна для їх обслуговування.

Якщо житловий будинок, будівля, споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то в разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування.

Отже, не перевірив, який розмір земельної ділянки під придбаним позивачем магазином та який необхідний для його обслуговування, не з'ясував, яка саме частина земельної ділянки відповідно до цих вимог переходить до набувача майна, не встановив, чи була між сторонами домовленість про визначення питання щодо права покупця ОСОБА_8 на земельну ділянку та її розмір, чи визначений він договором, не встановив, на якій правовій підставі попередній власник нежитлових приміщень ПП «Солов'їний гай» користувався земельною ділянкою та чи мав він її на праві власності, а отже, чи є підстави вважати, що відповідна її частина перейшла до позивача та чи є підстави для визнання за ним права власності на спірну земельну ділянку, не надав цим обставинам відповідної оцінки.

Натомість, пославшись на те, що позивач не надав суду доказів того, що земельна ділянка була йому виділена у постійне користування чи безоплатно передана у власність для будівництва торговельних павільйонів, а чинним законодавством не передбачено можливості визнання права власності на частину земельної ділянки, яка належить іншій особі, не навівши відповідних мотивів щодо переходу до позивача права власності чи користування на спірну частину земельної ділянки, ухвалив передчасне рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_8

При цьому суд першої інстанції не врахував вимоги ч. ч. 1, 5 ст. 116 Земельного кодексу України (в редакції, чинній станом на 26 серпня та 28 вересня 2009 року) про те, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону, і надання у користування земельної ділянки, що перебуває у власності або у користуванні, провадиться лише після вилучення (викупу) її в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Отже, встановивши, що на спірній земельній ділянці розташовані належні позивачу нежитлові приміщення, а тому він користувався нею, не перевірив, чи була спірна земельна ділянка вільною при передачі її Краматорською міською радою у власність ТОВ «Колгоспний ринок» та чи дотримано визначений законом порядок її передачі, чи було припинено право позивача на користування цією земельною ділянкою, чи вилучалась вона у позивача, а отже, чи дотримано вимоги закону при укладенні оспорюваного договору купівлі-продажу та видачі державного акта, зробив передчасний висновок про відмову в задоволенні цих позовних вимог.

Апеляційний суд цих недоліків не усунув, а пославшись на наявність рішення господарського суду Донецької області від 27 грудня 2007 року щодо самовільного зайняття спірної земельної ділянки та знесення самочинно побудованих на ній об'єктів нерухомого майна, як на підставу для задоволення зустрічного позову та відмови у задоволенні позову ОСОБА_8, не врахував, що рішення третейського суду, на підставі якого за ПП «Солов'їний гай» було визнано право власності на нежитлові приміщення, які розташовані на спірній земельній ділянці, не скасовано та є чинним, як і наступний договір її купівлі-продажу, укладений з позивачем.

На порушення ст. 303 ЦПК України не перевірив законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції та його висновку про наявність підстав для усунення ТОВ «Колгоспний ринок» перешкод у користуванні спірною земельною ділянкою та знесення самочинно побудованих нежитлових приміщень, залишив рішення суду першої інстанції без змін.

Невиконання судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права унеможливлює встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, і є підставою для скасування ухвалених у справі судових рішень та направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції, як передбачено ст. 338 ЦПК України.

За таких обставин касаційну скаргу потрібно задовольнити частково, рішення Краматорського міського суду Донецької області від 15 жовтня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 28 січня 2015 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 335, 336, 338, 344, 345 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7 задовольнити частково, рішення Краматорського міського суду Донецької області від 15 жовтня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 28 січня 2015 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.П. Касьян
Судді: В.П. Гончар Т.П. Дербенцева Д.О. Остапчук В.О. Савченко