Справа № 274/956/14-ц
пр.№ 2/0274/72/15
Рішення

Іменем України

02.02.2015 року Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі судді Потапової Т.М., з участю секретаря Білань О.В., представника позивачки ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до ПАТ „УСК"Гарант-Авто" („Дженералі Гарант"), ОСОБА_3 про стягнення страхового відшкодування, -

Встановив:

Позивачка ОСОБА_2 звернулася до суду з зазначеним позовом до страхової компанії та фізичної особи ОСОБА_3 про стягнення страхового відшкодування. Після уточнення позовних вимог просить стягнути з ПАТ „УСК"Гарант-Авто" страхове відшкодування в розмірі 25000 грн., з ОСОБА_3 - 3000 грн. на відшкодування шкоди, яка не покривається страховим відшкодуванням.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 25.06.2010 року близько 12 год. 05 хв. на перехресті вулиць Леніна та Робітничій в м.Бердичеві сталася ДТП: автомобіль БАЗ 2215, держ.номер НОМЕР_2, яким на підставі договору оренди володів ОСОБА_3, під керуванням ОСОБА_4 зіткнувся з належним їй автомобілем Опель Комбо, держ.номер НОМЕР_1, внаслідок чого її автомобіль отримав механічні пошкодження.

Постановою Бердичівського міськрайсуду від 23.07.2010 року закрито провадження у справі про адмінправопорушення за відсутністю в діях водія ОСОБА_1, який керував автомобілем Опель комбо, складу адмінправопорушення.

На момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність власника автобуса - відповідача ОСОБА_3 була застрахована страховою компанією ВАТ „УСК"Дженералі Гарант", яка змінила назву на ПАТ „УСК"Гарант-Авто".

ОСОБА_2 звернулася до страхової компанії з заявою про виплату страхового відшкодування, було заведено страхову справу, зроблений розрахунок заподіяних збитків, згідно калькуляції витрати на ремонт автомобіля складають 38000,95 грн., а страхова сума - 25500 грн., однак в подальшому у виплаті страхової суми було відмовлено через відсутність документів , які стверджують законність керування водієм ОСОБА_4 автомобілем БАЗ 2215.

Вважає відмову неправомірною, оскільки ОСОБА_4 перебував у трудових відносинах з ПП ОСОБА_3, був допущений до роботи. Страховику наданий наказ про прийняття його на роботу, дорожній лист про виїзд на маршрут. Відсутність реєстрації трудового договору у центрі зайнятості не свідчить про його недійсність.

Представник позивачки ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав з зазначених підстав. Суду пояснив, що страхова компанія зобов'язана виплатити страхове відшкодування на підставі полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеним між ВАТ УСК „Дженералі-Гарант" та ПП ОСОБА_3, водій ОСОБА_4 перебував з ОСОБА_3 в трудових відносинах, тому подія є страховим випадком. Страхова компанія відмовила у виплаті відшкодування з тих підстав, що не вважає випадок страховим, оскільки трудовий договір не зареєстрований у центрі зайнятості. ОСОБА_3 має відповідати за позовом як страхувальник в частині виплати страхової суми, яка не покривається страховим відшкодуванням.

Представник страхової компанії по довіреності Ліпська-Романченко Г.Д. в судове засідання не з'явилася, надала суду письмові заперечення, в яких зазначила, що вина водія ОСОБА_4 не встановлена, висновками автотехнічної експертизи від 03.12.2012 року у справі № 1740/11 не встановлено дії кого з водіїв з технічної точки зору стали причиною виникнення ДТП. Згідно з полісом від 02.02.2010 року та відповідно до ст..6 Закону „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхова компанія відповідає за шкоду, завдану третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і в наслідок якої настає цивільна відповідальність особи, відповідальність якої застрахована. (а.с.134) Будучи присутньою у попередніх судових засіданнях представник позовні вимоги не визнала, суду пояснила, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 збирали документи, страховик мав намір виплатити страхове відшкодування, але трудовий договір між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 виявився не зареєстрованим в центрі зайнятості, відповідно до ст.6 Закону „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", в редакції чинній на момент ДТП, це не є страховим випадком, оскільки між сторонами укладений страховий поліс типу 1 на перевезення без зазначення особи водія, але має бути трудовий договір. Вина водія ОСОБА_4 в ДТП не встановлена в судовому порядку.

Відповідач ОСОБА_3 та його представники ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не з'явилися, від них надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності. Представники ОСОБА_6 та ОСОБА_7 будучи присутніми у судовому засіданні проти позовних вимог заперечили з тих підстав, що не встановлена вина водія ОСОБА_4, за відсутності його вини не може нести відповідальність ані страхувальник - ОСОБА_3, ані страховик.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши надані письмові докази, суд дійшов висновку про безпідставність позовних вимог.

Судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

25.06.2010 року, близько 12 год. 05 хв., в м.Бердичеві на перехресті вулиць Леніна та Робітничій відбулося зіткнення автомобіля Опель Комбо д.н. НОМЕР_1, належного ОСОБА_2, під керуванням ОСОБА_1, та автомобіля НОМЕР_2, орендований ПП ОСОБА_3, під керуванням водія ОСОБА_4.

Адміністративний протокол про порушення ПДР України та вчинення правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП було складено на ОСОБА_1, але постановою судді Бердичівського міськрайсуду від 23.07.2010 року провадження у справі закрито за відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.(а.с.5-7) Постанова є чинною.(а.с.8-9)

На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_3 була застрахована за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії ВС за № 1134514, укладеним між страховиком - ВАТ „Українська страхова компанія „Дженералі Гарант" та страхувальником - ПП ОСОБА_3, встановлено ліміт відповідальності в розмірі 25000 грн. за шкоду майну одному потерпілому. Строк дії страхового полісу один рік - з 03.02.2010 року по 02.02.2011 року.(а.с.156)

В результаті ДТП був пошкоджений автомобіль Опель комбо, належний позивачці ОСОБА_2, яка звернулася до страхової компанії із заявою про виплату страхового відшкодування.(а.с.16) Представником страховика було оглянуто пошкоджений транспортний засіб, виявлені наявні пошкодження, складено ремонтну калькуляцію на вартість ремонтних робіт в сумі 28441,40 грн..(а.с.10-13)

Позивачка просить стягнути із страхової компанії страхове відшкодування в межах ліміту за шкоду майну в розмірі 25000 грн., в частині, що виходить за межі ліміту, в розмірі 3000 грн. - із страхувальника ОСОБА_3.

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.1187 ЦК України власник джерела підвищеної небезпеки відповідає за завдану даним джерелом шкоду, якщо не доведе, що шкоду було завдано внаслідок дії непереборної сили або умислу потерпілого, а ст.1188 ЦК України передбачає, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Згідно із ст.6 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», в редакції чинній на момент ДТП, (далі -Закон), страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.

Відповідно до ст.15 Закону договори обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності можуть укладатися на умовах: страхування відповідальності за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу, визначеного в договорі страхування, будь-якою особою, яка експлуатує його на законних підставах (договір типу 1).

Саме такий договір був укладений між страховою компанією ВАТ УСК „Дженералі Гарант" та ПП ОСОБА_3 на забезпечений транспортний засіб БАЗ 2215 НОМЕР_2.

Відповідно до п.36.1 ст.36 Закону після розгляду страховиком наданих йому визначених у ст.35 Закону документів про дорожньо-транспортну пригоду страховик приймає рішення про виплату страхового відшкодування або відмову у виплаті страхового відшкодування.

Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатньої страхової виплати для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана спалити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою.

Страховиком складений страховий акт № 110 від 17.02.2011 року, згідно з яким подія не визнана страховою відповідно до п.15.1 ст.15 Закону.(а.с.41)_

Відповідно до ст.ст.1166,1188 ЦК України матеріальна шкода відшкодовується при наявності вини заподіювача.

Отже, для виплати страхового відшкодування по страховому випадку, який мав місце внаслідок зіткнення автомобілів, необхідно визначити вину кожного з водіїв, що керували автомобілями під час ДТП, у заподіянні збитків.

Як зазначено в рішенні апеляційного суду Житомирської області від 08.04.2013 року вина водія ОСОБА_4 не встановлена в порядку кримінального або адміністративного судочинства. Постанова Бердичівського міськрайсуду від 23.07.2010 року про закриття провадження за ст.124 КУпАП відносно ОСОБА_1 не має преюдиційного значення при розгляді цивільної справи про цивільно-правові наслідки дій іншої особи - ОСОБА_4. (а.с.66)

Відповідно до ст.61 ч.3 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській, або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Отже, судовим рішенням апеляційного суду Житомирської області від 08.04.2013 року встановлено обставини щодо відсутності вини водія ОСОБА_4 у скоєнні ДТП.

Представник позивача не надав будь-яких інших доказів щодо порушення ОСОБА_4 ПДР України під час ДТП, не клопотав перед судом про призначення судової автотехнічної експертизи з метою визначення питання, дії кого з водіїв з технічної точки зору стали причиною ДТП.

Таким чином, за відсутності вини водія ОСОБА_4 у ДТП, навіть при наявності належно оформленого трудового договору між ним та ОСОБА_3, останній не є особою, відповідальною за завдану позивачці матеріальну шкоду.

Згідно з Законом «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик відповідає за шкоду, завдану третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, лише тоді, коли настає цивільна відповідальність особи, відповідальність якої застрахована.

Згідно матеріалів справи, застрахована цивільна відповідальність ОСОБА_3, тому страховик за наявності вини водія ОСОБА_4 в заподіянні шкоди позивачці, мав відповідати за цю шкоду в межах, визначених страховим полісом, а страхувальник - ОСОБА_3 - в частині, що не покривається страховим відшкодуванням. Однак, за відсутності вини водія забезпеченого транспортного засобу у заподіянні шкоди, така відповідальність не настає.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.10,11,60,212-215 ЦПК України, - суд

Вирішив:

В позові ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства „УСК"Гарант-Авто" („Дженералі Гарант"), ОСОБА_3 про стягнення страхового відшкодування відмовити за безпідставністю.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні підчас проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення..

Суддя: Потапова Т.М.