АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/7818/15 Справа № 201/6850/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - Демидова С. О. Доповідач - Волошин М.П.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Волошина М.П.,

суддів - Демченко Е.Л., Куценко Т.Р.

при секретарі - Прудченко В.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою товариства з додатковою відповідальністю страхова компанія «Кредо» на заочне рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 11 червня 2015 року по справі за позовом товариства з додатковою відповідальністю страхова компанія «Кредо» до ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_3 про стягнення витрат по сплаті страхового відшкодування в порядку регресу, -

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що 07 листопада 2014 року між ТДВ СК «Кредо» та ОСОБА_3 було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/7283557, відповідно до якого позивач зобов'язався у разі настання страхового випадку відшкодувати збитки у межах страхової суми у порядку та на умовах, передбачених ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

11 листопада 2014 року о 12 год. 00 хв. у дворовому проїзді будинку № 5 вул. М. Нєдєліна в м. Дніпропетровську відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля ВАЗ 2107, реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням відповідача та автомобіля Suzuki SX4, реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_4 В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілю останнього було заподіяно матеріальну шкоду в розмірі 8 428, 91 грн., що була виплачена страховою компанією потерпілій особі.

Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28 листопада 2014 року відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення. Особа відповідальна за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зобов'язати компенсувати страховику 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування, а тому позивач має право на відшкодування 50% шкоди в розмірі 4 214, 46 грн., яку просив стягнути відповідача, а також судові витрати.

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 11 червня 2015 року у задоволенні позовних вимог ТДВ СК «Кредо» відмовлено.

В апеляційній скарзі ТДВ СК «Кредо», посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, та на неповне з'ясування обставин справи ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити з наступних підстав.

Статтею 213 ЦПК України визначено, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Однак зазначеним вимогам закону ухвалене у справі рішення суду не відповідає.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, виходив з того, що позивач пред'являючи позовні вимоги до ОСОБА_2 керувався вимогами ст. 38-1.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», однак ні до матеріалів позовної заяви ні в судовому засіданні не надав належних доказів на підтвердження існуючих підстав звернення з вимогою про стягнення в порядку регресу та обставин викладених в ст. 38-1.1 вказаного закону.

Проте з таким висновком суду погодитися не можна, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 07 листопада 2014 року між ТДВ СК «Кредо» та ОСОБА_3 було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/7283557, предметом якого є ВАЗ 2107, д/н НОМЕР_3.

11 листопада 2014 року о 12 годин 00 хвилин ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом «ВАЗ», д/н НОМЕР_1, під час руху заднім ходом у дворовому проїзді будинку № 5 вул. М. Нєдєліна в м. Дніпропетровську, не переконався в безпеці свого маневру, внаслідок чого скоїв зіткнення із автомобілем «Сузукі», д/н НОМЕР_4, що належить ОСОБА_4 Своїми діями ОСОБА_2 порушив п. 10.9 Правил дорожнього руху України, спричинивши матеріальний збиток та механічні пошкодження зазначеним транспортним засобам.

Вина ОСОБА_2 у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди підтверджується постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28 листопада 2014 року.

13 листопада 2014 року потерпіла особа ОСОБА_4 звернувся до ТДВ СК «Кредо» з заявою про виплату страхового відшкодування.

Згідно звіту № 17111412-А складеного 11 грудня 2014 року про оцінку вартості збитку нанесеного власнику пошкодженого колісного транспортного засобу автомобіля «Сузукі БХ4», д/н НОМЕР_2 в результаті його пошкодження при дорожньо-транспортній пригоді склав 7 428, 91 грн.

Згідно платіжного доручення № 38 від 12 січня 2015 року ТДВ СК «Кредо» ОСОБА_4 було виплачено страхове відшкодування в сумі 8 28, 91 грн.

Відповідно до ст. 38-1.1. Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у разі якщо страховик здійснив страхове відшкодування за шкоду, заподіяну під час використання забезпеченого транспортного засобу, у сфері, що передбачає більше значення коригуючого коефіцієнта, ніж визначено договором страхування, чи з порушенням умов, передбачених пунктом 13.2 статті 13 цього Закону (при укладенні договору страхування із застосуванням такого пункту), то особа, відповідальна за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зобов'язана компенсувати страховику 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування.

Стаття 13 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачає особливості страхування цивільно-правової відповідальності окремих категорій громадян України.

Пунктом 13.2. Закону передбачено, що розмір страхового платежу за одним внутрішнім договором страхування зменшується на 50 відсотків, за умови, що страхувальником є громадянин України - учасник війни, інвалід ІІ групи, особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесена до І або II категорії, пенсіонер, а забезпечений транспортний засіб має робочий об'єм двигуна до 2500 сантиметрів кубічних включно та належить цьому громадянину на праві власності.

Зазначена пільга надається за умови особистого керування таким транспортним засобом особою, яка належить до визначених у цьому пункті категорій громадян України, без мети надання платних послуг з перевезення пасажирів або вантажу.

З матеріалів справи вбачається, що страхувальником є ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н.) пенсіонер, про що зазначено в самому полісі №7283557, та підтверджується пенсійним посвідченням НОМЕР_5 На підставі зазначеного факту страхувальнику була надана відповідна пільга при оформленні полісу.

Дорожньо-транспортна пригода стялася за участю забезпеченого автомобілю ВАЗ 2107, реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_2, у зв'язку з чим відбулося порушення умов, передбачених пунктом 13.2 статті 13 Закону, оскільки ДТП відбулося без особистого керування страхувальником транспортним засобом.

З урахуванням всіх обставин, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки особа, відповідальна за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зобов'язана компенсувати страховику 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування, а отже з відповідача підлягають стягненню витрати, пов'язані зі сплатою страхового відшкодування в розмірі 4 214, 46 грн.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати в сумі 243, 60 грн.

Враховуючи наведене, судова колегія приходить до висновку, що оскаржуване рішення суду не може залишатися в силі і, на підставі ст.309 ЦПК України, підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог товариства з додатковою відповідальністю страхова компанія «Кредо».

Керуючись ст.ст. 303, 309, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу товариства з додатковою відповідальністю страхова компанія «Кредо» задовольнити.

Рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 11 червня 2015 року скасувати.

Позовні вимоги товариства з додатковою відповідальністю страхова компанія «Кредо» до ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_3 про стягнення витрат по сплаті страхового відшкодування в порядку регресу, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь товариства з додатковою відповідальністю страхова компанія «Кредо» у рахунок відшкодування витрат, пов'язаних зі сплатою страхового відшкодування 4 214, 46 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь товариства з додатковою відповідальністю страхова компанія «Кредо» судовий збір в сумі 243, 60 грн.

Рішення апеляційного суду чинне з моменту проголошення та може бути оскаржене до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий: М.П.Волошин

Судді: Е.Л.Демченко

Т.Р.Куценко