Справа № 203/6896/14-ц
Провадження № 2/0203/193/2015
24.02.2015 року Кіровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:
головуючого судді Католікяна М.О.,
при секретарі Штефані Д.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,
31 жовтня 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 19.02.1999 р. між сторонами було укладено договір позики, за умовами якого відповідач отримав грошові кошти в сумі 200 000,00 грн., зобовязавшись повернути їх за вимогою. Відповідач не виконав свої зобовязання за укладеним договором, що стало причиною звернення позивача до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за договором позики (з урахуванням відсотків) у сумі 2 456 000,00 грн. (а.с.а.с. 1, 2).
Представник позивача у судовому засіданні підтримала заявлені вимоги.
Відповідач до суду не зявився, був повідомлений належним чином. У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності з викладеними обставинами дає суду підстави для застосування положень частини 4 статті 169, статей 224, 225 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК).
Суд, заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 19.02.1999 р. між сторонами було укладено договір позики, відповідно до умов якого позивач передав відповідачеві у позику 200 000,00 грн. без визначення терміну повернення. Відповідач при цьому зобов'язався повернути борг разом з відсотками, розмір яких дорівнює 60 % суми позики за кожен місяць користування. На підтвердження передачі коштів відповідачем було складено розписку (а.с. 7).
29 липня 2014 року позивач на виконання абзацу 2 частини 1 статті 1049 Цивільного кодексу України (далі ЦК) звернувся до відповідача з письмовою вимогою про повернення суми позики з відсотками у строк до 29.08.2014 р. (а.с.а.с. 8 10).
Дотепер відповідач борг не повернув.
Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 11 ЦК підставою виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори й інші правочини.
Згідно зі статтею 1046 ЦК за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду і такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передачі грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
У відповідності з абзацом 1 частини 1 статті 1049 ЦК позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти в такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, в такій же кількості, такого ж роду і такої ж якості, які були передані йому позикодавцем) у строк і в порядку, встановлені договором.
За укладеним договором позики позивач передав відповідачеві 200 000,00 грн., про що свідчать матеріали справи, отже, вказаний правочини, у розумінні статті 1046 ЦК, було укладено.
За правилами абзацу 1 частини 1 статті 1048 ЦК позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Договором позики передбачено, що розмір процентів за користування позикою становить 6 % суми позики за кожен місяць користування коштами.
Таким чином, сума відсотків за користування позикою складає 2 256 000,00 грн. згідно з наступним розрахунком:
(200 000,00 х 6 %) х 188 = 2 256 000,00 грн., де
- 200 000,00 сума позики;
- 188 кількість місяців за період від 19.02.1999 р. по 30.10.2014 р.
Відтак, сума боргу з урахуванням відсотків за користування позикою, яка підлягає стягненню, станом на 30.10.2014 р. складає 2 456 000,00 грн.
У порядку статті 88 ЦПК з відповідача на користь позивача також підлягає стягненню компенсація понесених судових витрат у сумі 3 654,00 грн. (а.с. 3).
Керуючись статтями 4 11, 15, 18, 57 60, 79, 88, 169, 208, 209, 212 215, 218, 224 226 Цивільного процесуального кодексу України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2) заборгованість за договором позики від 19 лютого 1999 року в сумі 2 456 000,00 грн. (200 000,00 грн. основна заборгованість, 2 256 000,00 грн. відсотки), компенсацію судових витрат у сумі 3 654,00 грн., разом 2 459 654,00 грн.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою вiдповiдача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії. Заочне рішення може бути оскаржено позивачем до апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його ухвалення. У разі якщо рішення було ухвалено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії рішення. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення також може бути оскаржене вiдповiдачем в апеляційному порядку.
Повний текст заочного рішення складено 24 лютого 2015 року.
Суддя М.О. Католікян