УХВАЛА ІМЕНЕМ України
21 жовтня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Гвоздика П.О.,

суддів: Євграфової Є.П., Євтушенко О.І.,

Іваненко Ю.Г., Ситнік О.М.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до Шевченківського відділу Державної виконавчої служби Чернівецького міського управління юстиції, Головного управління Державної казначейської служби України в Чернівецькій області, Державної казначейської служби України, треті особи: Публічне акціонерне товариство «Промінвестбанк», Обласне державне комунальне підприємство «Чернівцітепломережа», про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями і діями органу державної влади, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівців від 12 березня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Чернівецької області від 03 червня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_3 звернувся до суду із зазначеним позовом, зазначаючи, що він на прилюдних торгах, які були проведені 24 грудня 2002 року Чернівецькою філією Спеціалізованого державного підприємства «Укрспец'юст» Міністерства юстиції України, придбав за 67 500 грн двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 Приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Мироник О.В. 21 січня 2003 року йому було видано свідоцтво про право власності на вказану квартиру, яке він 27 березня 2003 року зареєстрував у Чернівецькому обласному бюро технічної інвентаризації.

Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 21 листопада 2012 року в задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, третя особа - ЗАТ КБ «Промінвестбанк», про виселення відмовлено. Позов ОСОБА_6, ОСОБА_5 до ОСОБА_3, відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Чернівці, Спеціалізованого державного підприємства «Укрспец'юст», ПТКПФ «Гольф», треті особи: КВКП «Корбі», служба у справах дітей Чернівецької міської ради, про визнання недійсними прилюдних торгів, свідоцтва про право власності на квартиру, визнання права власності на квартиру, витребування майна з чужого незаконного володіння задоволено частково. Визнано недійсними прилюдні торги від 24 грудня 2002 року щодо квартири АДРЕСА_1. Визнано недійсним свідоцтво про право власності на квартиру; визнано недійсним акт про державну реєстрацію права власності на квартиру та визнано право власності на квартиру за ОСОБА_6

Указуючи, що судами різних інстанцій було встановлено, що державним виконавцем в процесі проведення прилюдних торгів з продажу квартири АДРЕСА_1 було допущено порушення чинного законодавства, а саме: при поданні заявки на прилюдні торги не було представлено документів, що підтверджували б право власності ПКТП «Гольф» на спірну квартиру.

З огляду на наведене позивач вважав, що внаслідок неправомірних рішень та дій державного виконавця йому було завдано майнову та моральну шкоду.

На цій підставі, після уточнення позовних вимог, ОСОБА_3 просив стягнути з Шевченківського ВДВС Чернівецького МУЮ на його користь в рахунок відшкодування реальних збитків 1 млн 100 тис. грн. та в рахунок відшкодування моральної шкоди 150 тис. грн, які завданні незаконними рішеннями і діями органу державної влади - Відділом державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції м. Чернівці. Стягнення просив провести шляхом списання коштів Державною казначейською службою України, Головним управлінням Державної казначейської служби України у Чернівецькій області в межах відповідних бюджетних призначень з рахунків Шевченківського ВДВС Чернівецького МУЮ, а в разі їх відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішення суду.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівців від 12 березня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Чернівецької області від 03 червня 2015 року, в задоволенні позову відмовлено.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_3 просить зазначені судові рішення скасувати, посилаючись на порушення судами норм матеріального і процесуального права, та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Наведеним вимогам ухвалені у справі судові рішення не відповідають.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, наказом Господарського суду Чернівецької області від 21 грудня 2000 року № 6/2103-241/35 звернуто стягнення на майно приватного торгово-комерційного підприємства «Гольф» для виконання рішення Господарського суду Чернівецької області від 10 жовтня 2000 року про стягнення з ПТКП «Гольф» на користь Чернівецького центрального відділення «Промінвестбанку» 1 015 034 грн боргу, 35 809 грн відсотків річних, 1 700 грн державного мита та 69 грн арбітражних витрат.

Наказом Господарського суду Чернівецької області від 03 грудня 2001 року № 9/606 звернуто стягнення на майно приватного торгово-комерційного підприємства «Гольф» для виконання рішення Господарського суду Чернівецької області від 13-21 листопада 2001 року про стягнення з ПТКП «Гольф» на користь Чернівецького обласного державного комунального підприємства «Чернівціоблтепломережа» заборгованості в сумі 17 779 грн 34 коп.

На виконання вказаних наказів Чернівецькою філією Спеціалізованого державного підприємства «Укрспец'юст» 24 грудня 2002 року було проведено прилюдні торги наступного майна: незавершеної будівництвом квартири АДРЕСА_1 переможцем яких став ОСОБА_3, який вніс за придбане майно 67 500 грн, що підтверджується актом державного виконавця відділу державної виконавчої служби Ленінського районного управління юстиції ОСОБА_9 про проведення прилюдних торгів від 17 січня 2003 року, затвердженим в.о. начальника відділу державної виконавчої служби Ленінського районного управління юстиції Ткач Б.Н. 17 січня 2003 року (а. с. 7).

Відповідно до квитанції від 23 грудня 2002 року № 5/15 позивач сплатив гарантійний внесок в сумі 2 925 грн за участь в прилюдних торгах на рахунок ДП «Укрспец'юст». Згідно з квитанцією від 25 грудня 2002 року позивач сплатив на рахунок ДП «Укрспец'юст» кошти за придбання кварти в розмірі 64 575 грн (а. с. 6).

Приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Мироник О.В. 21 січня 2003 року видано ОСОБА_3 свідоцтво про право власності на двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 зареєстровану 27 березня 2003 року у Чернівецькому обласному бюро технічної інвентаризації (а. с. 8-9).

03 травня 2003 року ОСОБА_3 подано позов до Першотравневого районного суду м. Чернівці про виселення ОСОБА_6, ОСОБА_5 із займаного житлового приміщення без надання іншого житла.

Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 21 листопада 2012 року в задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, третя особа - ЗАТ КБ «Промінвестбанк», про виселення відмовлено. Позов ОСОБА_6, ОСОБА_5 до ОСОБА_3, відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Чернівці, Спеціалізованого державного підприємства «Укрспец'юст», ПТКПФ «Гольф», треті особи: КВКП «Корбі», служба у справах дітей Чернівецької міської ради, про визнання недійсними прилюдних торгів, свідоцтва про право власності на квартиру, визнання права власності на квартиру, витребування майна з чужого незаконного володіння задоволено частково.

Визнано недійсними прилюдні торги від 24 грудня 2002 року щодо квартири АДРЕСА_1. Визнано недійсним свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1, видане приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Мироник О.В. від 21 січня 2003 року. Визнано недійсним акт про державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 від 27 березня 2003 року. Визнано за ОСОБА_6 право власності на квартиру АДРЕСА_1 (а. с. 10-12).

Ухвалою апеляційного суду Чернівецької області від 25 вересня 2013 року рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 21 листопада 2012 року залишено без змін (а. с. 13-17).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 жовтня 2013 року позивачу відмовлено у відкритті касаційного провадження за скаргою на рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 21 листопада 2012 року та ухвалу Апеляційного суду Чернівецької області від 25 вересня 2013 року.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05 лютого 2014 року відхилено касаційну скаргу ПАТ «Промінвестбанк», рішення Першотравневого суду м. Чернівці від 21 листопада 2012 року та ухвалу апеляційного суду Чернівецької області від 25 вересня 2013 року залишено без змін.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив із того, що за наслідками недійсності прилюдних торгів з продажу спірної квартири кошти, сплачені ОСОБА_3, йому повернуті не були та таких вимог останнім не заявлено; рішенням суду чи рішенням вищестоящих посадових осіб державної виконавчої служби факт неправомірних дій державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби Чернівецького міського управління юстиції не встановлений; позивач не довів, що саме дії державного виконавця є у причинному зв'язку з наслідками, які призвели до завдання майнової та моральної шкоди.

Проте з висновками судів погодитися не можна з таких підстав.

При розгляді позовів фізичних чи юридичних осіб про відшкодування завданої шкоди рішеннями, діями чи бездіяльністю державного виконавця під час проведення виконавчого провадження суди повинні виходити з положень ст. 56 Конституції України, ст. 11 Закону «Про державну виконавчу службу», ч. 2 ст. 87 Закону про виконавче провадження, а також з положень ст. ст. 1173, 1174 ЦК України і враховувати, що в таких справах відповідачами є держава в особі відповідних органів державної виконавчої служби, що мають статус юридичної особи, в яких працюють державні виконавці, та відповідних територіальних органів Державної казначейської служби України.

Підставою для цивільно-правової відповідальності за завдання шкоди у такому випадку є правопорушення, що включає як складові елементи шкоду, протиправне діяння особи, яка її завдала, причинний зв'язок між ними. Шкода відшкодовується незалежно від вини.

Належним доказом протиправних (неправомірних) рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця є, як правило, відповідне судове рішення (вирок) суду, що набрало законної сили, або відповідне рішення вищестоящих посадових осіб державної виконавчої служби (п. 28 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах»).

Разом із тим, відмовляючи у задоволенні позову з підстав відсутності судового рішення про визнання незаконними дій державної виконавчої служби, суд не врахував, що, оскільки дії державного виконавця, пов'язані з реалізацією арештованого майна, є підставою для виникнення цивільних прав та обов'язків інших осіб (не сторін виконавчого провадження), до таких правовідносин застосовуються загальні положення про захист цивільних прав шляхом пред'явлення цими особами позову, питання про правомірність дій державного виконавця може вирішуватись лише у позовному провадження.

З огляду на наведене рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 21 листопада 2012 року, яким прилюдні торги від 24 грудня 2002 року щодо квартири АДРЕСА_1 визнано недійсними з огляду на порушення державним виконавцем вимог ст. 66 Закону України «Про виконавче провадження» та наказу від 27 жовтня 1999 року № 68/5 «Про затвердження Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна», суд безпідставно не прийняв як доказ на підтвердження факту неправомірності дій державної виконавчої служби та, як наслідок, дійшов передчасних висновків про відсутність підстав для задоволення позову.

Отже, суд на порушення вимог ст. ст. 214, 215 ЦПК України на зазначене вище уваги не звернув, пояснень позивача в достатньому обсязі не перевірив, фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення спору не встановив; апеляційний суд на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права уваги не звернув і помилково залишив рішення суду першої інстанції без змін.

Оскільки допущені судами порушення норм матеріального та процесуального права призвели до неправильного вирішення справи, рішення судів першої та апеляційної інстанцій підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду м. Чернівців від 12 березня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Чернівецької області від 03 червня 2015 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий П.О. Гвоздик

Судді: Є.П. Євграфова

О.І. Євтушенко

Ю.Г. Іваненко

О.М. Ситнік