У х в а л а

іменем україни

18 березня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Горелкіної Н.А., Завгородньої І.М., Іваненко Ю.Г.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання батьківства та стягнення аліментів за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 4 грудня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 7 квітня 2014 року позов задоволено частково.

Визнано ОСОБА_5 батьком малолітньої ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Вирішено стягувати щомісячно з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 аліменти на малолітню ОСОБА_6 у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13 листопада 2013 року до досягнення донькою повноліття.

Вирішено стягувати щомісячно з ОСОБА_5 на утримання на користь ОСОБА_4 у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) починаючи з 13 листопада 2013 до досягнення донькою ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, трьох років, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_3.

В іншій частині позову відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Допущено рішення до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 4 грудня 2014 року рішення суду першої інстанції змінено в частині стягнення з ОСОБА_5 ОСОБА_4 та зменшено розмір аліментів з 1/6 до 1/10 частини.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення апеляційного суду, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

За змістом ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Вирішуючи спір та зменшуючи розмір аліментів на ОСОБА_4, суд апеляційної інстанції правильно виходив із того, що ОСОБА_5 крім сплати аліментів на дочку ОСОБА_6, має ще на утриманні неповнолітню дитину від першого шлюбу - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь якого сплачує аліменти у розмірі ј частини заробітку (доходу).

Доводи скарги законність та обґрунтованість рішення апеляційного суду не спростовують.

Таким чином, касаційну скаргу на рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 4 грудня 2014 року слід відхилити.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 4 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:Н.А. Горелкіна
І.М. Завгородня
Ю.Г. Іваненко