АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження: 22-ц/790/ 7554/15 Головуючий 1 інстанції -
Справа № 633/108/15-ц Танасевич О.В.
Категорія: інші Доповідач -Костенко Т.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого: Костенко Т.М.

суддів: Колтунової А.І.,Гальянової І.Г.

за участі секретаря Красношапка К.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Печенізького районного суду Харківської області від 30 липня 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Відділу Держземагенства у Печенізькому районі Харківської області, Печенізької селищної ради Печенізького району Харківської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, - ОСОБА_2, ОСОБА_4, про скасування рішень органу місцевого самоврядування та виданих на їх підставі державних актів, та за позовом третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, ОСОБА_2 до Відділу Держземагенства у Печенізькому районі Харківської області, Печенізької селищної ради Печенізького району Харківської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, - ОСОБА_3, ОСОБА_4, про скасування рішень органу місцевого самоврядування та виданих на їх підставі державних актів,-

в с т а н о в и л а

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, в якому просив скасувати рішення XXXVII сесії IV скликання Печенізької селищної ради Харківської області від 14 лютого 2005 року про надання ОСОБА_5 безкоштовно у приватну власність земельну ділянку площею 0,0181 га за адресою: АДРЕСА_2, та рішення XIV сесії XXIV скликання цього ж органу від 5 серпня 2003 року про надання ОСОБА_2 безкоштовно в приватну власність земельної ділянки площею 0,0931 га за адресою: АДРЕСА_1, а також просив визнати недійсними державні акти на право власності на ці земельні ділянки.

Третя особа, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати незаконним та скасувати рішення виконавчого комітету Печенізької селищної ради Харківської області від 9 червня 1996 року № 129/15 про передачу ОСОБА_3 безкоштовно у приватну власність земельної ділянки загальною площею 0,22 га за адресою: АДРЕСА_3, а також визнати недійсним виданий на підставі цього рішення державний акт на право приватної власності на землю.

Ухвалою Печенізького районного суду Харківської області від 30 липня 2015 року задоволено клопотання представника позивача у зазначеній цивільній справі призначено судову землевпорядну експертизу, проведення якої доручено експертам ХНІДСЕ ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса, на вирішення якої поставлені такі запитання:

1.Чи має місце фактичне накладення меж земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_1, що належать гр. ОСОБА_2, згідно Державного акту серії НОМЕР_2 від 23 липня 2004 року, зареєстрованого у Книзі записів за № 277 на фактичні межі земельної ділянки, яка перебуває у приватній власності ОСОБА_3 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_5, виданим 07 квітня 1997 року ?

2.Якщо має місце накладення меж земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_1, що належать гр. ОСОБА_2, згідно Державного акту серії НОМЕР_2 від 23 липня 2004 року, зареєстрованого у Книзі записів за № 277, то зазначити причину такого накладення ?

3.Чи має місце фактичне накладення меж земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_3, що належать гр. ОСОБА_4, на підставі Державного акту серії НОМЕР_4 від 23 березня 2005 року, зареєстрованого у Книзі записів за № 458 на фактичні межі земельної ділянки, яка перебуває у приватній власності ОСОБА_3, на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_5, виданим 07 квітня 1997 року ?

4.Якщо має місце накладення меж земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_3. що належать гр. ОСОБА_4, на підставі Державного акту серії НОМЕР_4 від 23 березня 2005 року, зареєстрованого у Книзі записів за № 458 на фактичні межі земельної ділянки, то зазначити причину такого накладення?

5.При наявності накладення меж земельних ділянок вказати, яка площа такого накладення?

6.Чи відповідає конфігурація земельних ділянок ОСОБА_2 та ОСОБА_4, генплану забудови населеного пункту ?

7.Чи відповідає земельна ділянка ОСОБА_2 розмірам визначеним в генплані забудови населеного пункту ?

8.Чи відповідає земельна ділянка ОСОБА_4 розмірам визначеним в генплані забудови населеного пункту ?

9.Чи має місце порушення права власності ОСОБА_3 з боку ОСОБА_2 та ОСОБА_4 ?

10.Які шляхи (способи) відновлення меж земельної ділянки ОСОБА_3 відповідно до генплану забудови населеного пункту та даних «Автоматизованої системи державного земельного кадастру» ?

З апеляційною скаргою на ухвалу суду звернувся представник ОСОБА_7 ОСОБА_8 та зазначив, що зазначеною ухвалою були порушені процесуальні права його довірителя, тобто позбавлено його можливості поставити на вирішення експерта свої питання, оскільки право подати суду питання передбачене для всіх учасників процесу, а не тільки для учасника, який звернувся із заявою про призначення експертизи. Крім того, як зазначає апелянт, також були порушені і права третьої особи - ОСОБА_4, а також відповідачів у справі, не давши їм часу для ознайомлення з клопотанням та підготовки своїх запитань до експерта.

Апеляційні вимоги обґрунтовані тим, що судом під час обмірковування питань у нарадчій кімнаті та підготовки оскаржуваної ухвали не були виключені питання (із запропонованих позивачем), які на думку апелянта виходять за межі компетенції експерта та не стосуються предмета доказування.

Крім того, ОСОБА_8 з посиланням на Реєстр методик проведення судових експертиз та Наказ Міністерства юстиції України від 08.10.1998 року № 53/5 «Про затвердження Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендації з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень» зазначає, що таке поняття (вид) як «землевпорядна» експертиза, а отже, і відсутня і методика її проведення. Проте судом вказана обставина не була перевірена, що унеможливлює проведення експертом такої експертизи.

Також апеляційна скарга містить також посилання на те, що експертиза була призначена судом незважаючи на те, що позивачем не було сплачено судовий збір за відповідне клопотання, що є порушенням вимог діючого законодавства.

І врешті апелянт зазначає, що ані в клопотанні, ані в оскаржуваній ухвалі не було наведено доказів та обставин, які свідчать про необхідність призначення такої експертизи з зазначеним переліком питань.

Враховуючи викладене вище, апелянт просить скасувати ухвалу Печенізького районного суду Харківської області від 30 липня 2015 рокута направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Судова колегія вважає, що скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи, спір пребуває в провадженні суду з березня 2015 року, в тому числі і за позовною заявою ОСОБА_2, як третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - з 08 липня 2015 року.

Матеріали справи також свідчать про те, що між сторонами існує спір щодо відповідності існуючих меж суміжних земельних ділянок наявній технічній документації.

Згідно з роз'ясненнями, викладеними у п. 7 постанови пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року №7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ", власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою.

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється згідно з ч. 3 ст. 152 ЗК України шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів захисту (ст. 16 ЦК України).

За змістом положень ст. ст. 143, 144 ЦПК України для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі, і експертиза призначається ухвалою суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд має сприяти всебічному і повному з'ясуванню обставин справи, сприяти здійсненню особам, які беруть участь у справі, в реалізації їхніх прав. Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційної гарантією (ст. 129 Конституції України).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 був присутнім у судових засіданнях районного суду, користувався правовою допомогою, що надає йому його представник, що є фахівцем у галузі права, а відтак, не був позбавлений можливості самостійно ставити перед судом питання про необхідність проведення будь-якої експертизи, що стосується предмета спору.

За приписами п.5 ч.1 ст.202 ЦПК України суд може за заявою особи, яка бере участь у справі, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку призначення експертизи.

Оскільки для з'ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання, районний суд обґрунтовано задовольнив клопотання позивачів, призначив відповідну експертизу, на час проведення якої зупинив провадження у справі.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що підстав для проведення у справі вищезазначеної експертизи і зупинення провадження у справі не було, спростовується наведеними вище обставинами.

Апеляційні доводи щодо ненадання ОСОБА_2 достатнього часу для підготовки питань для включення їх на розгляд експерта також є безпідставними та спростовуються матеріалами справи.

До того ж, судова колегія зважає на положення ст.57, ч.6 ст.147 ЦПК України, відповідно до якихвисновок експертизи є доказом, який не є обов'язковим і оцінюється судом за правилами, встановленими ст.212 ЦПК України.

Інші доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.2 ст.307, п.1 ч.1 ст.312, ст.313, п.4 ч.1 ст.314, ст.ст. 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

У х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2, ОСОБА_8, відхилити

Ухвалу Печенізького районного суду Харківської області від 30 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий-

Судді -