Справа № 373/1661/15 Головуючий у І інстанції Колодко Л.В.
Провадження № 22-ц/780/5202/15 Доповідач у 2 інстанції Фінагєєв В. О.
Категорія 56 29.09.2015
РІШЕННЯ

Іменем України

29 вересня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого судді Фінагєєва В.О.,

Суддів Ігнатченко Н.В., Сушко Л.П.

за участю секретаря Нагорної Г.О.

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» на рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 06 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» про захист прав споживача та стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом та просила стягнути з відповідача на її користь 217 724 грн. 38 коп., з них: суму коштів на рахунку в розмірі 190 000 грн., суму втрат від знецінення грошей в розмірі 3% річних - 1 124 грн. 38 коп. та індекс інфляції - 26 600 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 19 березня 2015 року між позивачем та ПАТ «Банк «Київська Русь» укладено договір банківського рахунку в національній валюті. На виконання умов договору позивач внесла в національній валюті на відкритий в банку рахунок грошові кошти у розмірі 190 000 грн. Згідно з п.8 договору рахунок може бути закритий за заявою клієнта. У разі закриття рахунку залишок грошових коштів на рахунку видається клієнтові, або за його вказівкою перераховується на інший рахунок вказаний клієнтом. 15 квітня 2015 року позивач подала заяву про повернення грошових коштів, однак відповідач свої зобов'язання не виконав, кошти на вимогу вкладника не повернув.

Рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 06 липня 2015 року позов ОСОБА_3 задоволено. Стягнуто з ПАТ «Банк «Київська Русь» на користь ОСОБА_3 217 724 грн. 38 коп., з них: сума коштів на рахунку в розмірі 190 000 грн., сума втрат від знецінення грошей в сумі 3% річних - 1 124 грн. 38 коп. та індекс інфляції - 26 600 грн.

В апеляційній скарзі ПАТ «Банк «Київська Русь» просить скасувати рішення суду першої інстанції через порушення норм матеріального права та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач зазначив, що в банку запроваджена тимчасова адміністрація, під час якої не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, зокрема, щодо майнових зобов'язань, які здійснюються виключно у межах процедури ліквідації банку. Позивач може захистити свої права за договором банківського вкладу в порядку, передбаченому Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що 19 березня 2015 між ПАТ «Банк «Київська Русь» та позивачем укладено договір №25126-44.16 банківського рахунку в національній валюті, відповідно до якого банк відкрив позивачу поточний рахунок НОМЕР_1 в національній валюті України та здійснює його розрахунково-касове обслуговування, а клієнт зобов'язується оплатити послуги банка в розмірі, встановленому тарифами на операції та послуги банку, що діють на дату надання послуги або проведення операції.

Згідно платіжного доручення №11 від 19 березня 2015 та копії виписки по особовому рахунку від 08 квітня 2015, позивач вніс на рахунок НОМЕР_1 кошти в розмірі 190 000 грн.

У квітні 2015 року ОСОБА_3 звернулася до відповідача з письмовою заявою про закриття банківського рахунку та повернення наявних на ньому коштів, що підтверджується доданими копіями фіскального чеку «Укрпошта» від 15 квітня 2015 року, описом вкладення у цінний лист документів.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач позбавлений права користуватися грошовими коштами, які банк отримав від позивача на умовах строковості та платності і по даний період не повернув.

Колегія суддів погоджується по суті з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Згідно з ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється, зокрема, задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку.

Пунктом 1 ч. 6 ст. 36 цього Закону встановлено, що обмеження, встановлене пунктом 1 частини п'ятої цієї статті, не поширюється на зобов'язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 4 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. На виконання свого основного завдання Фонд у порядку, передбаченому цим Законом, здійснює такі функції: веде реєстр учасників Фонду; здійснює заходи щодо організації виплат відшкодувань за вкладами в разі прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; здійснює процедуру виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом здійснення тимчасової адміністрації банків, організовує відчуження активів і зобов'язань неплатоспроможного банку, продаж неплатоспроможного банку або створення та продаж перехідного банку.

Згідно з ч. 1 ст. 26 зазначеного Закону встановлено, що Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день прийняття рішення Національним банком України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних та початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття того рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 грн.

Задовольняючи позов ПАТ «Банк Київська Русь», суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що обмеження, встановлені п. 1 ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не поширюються на зобов'язання банку, так як між сторонами був укладений договір банківського рахунку.

Позивач має право на повернення йому коштів, які ним внесені ним на поточний рахунок. Відмова банку повернути зазначені кошти порушує право власності ОСОБА_3, про що обґрунтовано зазначив у своєму рішенні суд першої інстанції.

Разом з тим, відповідно до п. 3 ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не застосовується нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), а також зобов'язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов'язань банку.

З матеріалів справи вбачається, що у банку з 20 березня 2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію. З заявою про закриття рахунку та повернення коштів ОСОБА_3 звернулася в квітні 2015 року, тобто під час дії тимчасової адміністрації. Стягуючи на користь ОСОБА_3 3 % річних та індекс інфляції, суд першої інстанції не звернув увагу на вищезазначену норму закону та помилково задовольнив позовну вимогу в цій частині.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів приходить до висновку про скасування рішення суду в частині стягнення 3% річних у сумі 1 124 грн. 38 коп. та індексу інфляції у сумі 26 600 грн. та ухвалення в цій частині нового рішення про відмову у задоволенні позову.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313-316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» задовольнити частково.

Рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 06 липня 2015 року в частині стягнення з Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» 3% річних у сумі 1 124 грн. 38 коп. та індексу інфляції у сумі 26 600 грн. скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» про стягнення 3% річних у сумі 1 124 грн. 38 коп. та індексу інфляції у сумі 26 600 грн. відмовити.

В іншій частині рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 06 липня 2015 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Фінагєєв В.О.

Судді: Ігнатченко Н.В.

Сушко Л.П.