Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22-ц/778/1516/15 Головуючий у 1-й інстанції: Карпенко О.М. Суддя-доповідач: Поляков О.З.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Спас О.В.

суддів: Полякова О.З.

Бабак А.М.

при секретарі: Бабенко Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Дочірнього підприємства "Донецький облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "ДАК "Автомобільні дороги України" на рішення Краматорського міського суду Донецької області від 17 грудня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_4 до Дочірнього підприємства "Донецький облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "ДАК "Автомобільні дороги України" про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за затримку розрахунку та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА :

В листопаді 2014 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до КП "Запорізький обласний центр охорони праці" Запорізької обласної ради, про стягнення заборгованості по заробітній платі.

В обґрунтування позову зазначала, що з 01.07.2014 року по 21.10.2014 року, після реорганізації філії Дебальцевській ДЕД "ДП Донецький облавтодор" ВАТ ДАК "Автомобільні Дороги України" вона перебувала у трудових відносинах з підприємством - Філія "Артемівська ДЕД "ДП "Донецький облавтодор". Підприємство було реорганізовано на підставі наказу №67 від 18.06.2014 року.

21 жовтня 2014 року її було звільнено на підставі наказу №20-к від 21.10.2014 року згідно ст..40 КЗпП України.

Станом на 21.10.2014 року відповідач заборгував заробітну плату за вересень та жовтень 2014 року у розмірі 2044,62 грн.

Крім того, зазначала, що неправомірними діями відповідача їй завдано моральну шкоду. Вона змушена була докладати додаткові зусилля для організації свого життя, не мала можливості утримувати родину. Моральну шкоду вона оцінює в 1000 грн.

Враховуючи вищевикладене просила суд стягнути з ДП "Донецький облавтодор" ВАТ "ДАК Автомобільні дороги України" на її користь заборгованість по заробітній платі у розмірі 2044,62 грн., середній заробіток за затримку повного розрахунку з 21.10.2014 року по день винесення рішення та моральну шкоду в сумі 1000 грн.

Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 17 грудня 2014 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ДП "Донецький облавтодор" ВАТ "ДАК Автомобільні дороги України" на користь ОСОБА_4 заборгованість по заробітній платі в сумі 2044,62 грн., середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні за період з 21.10.2014 року по 17.12.2014 року у розмірі 2541,96 грн., а також моральну шкода у розмірі 200 грн.

Стягнуто з ДП "Донецький облавтодор" ВАТ "ДАК Автомобільні дороги України" на користь держави судовий збір на користь держави у сумі 243,60 грн.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ДП "Донецький облавтодор" ВАТ "ДАК Автомобільні дороги України" подано апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду доповідь судді-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції і обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін,якщо визнає,що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Як вбачається з матеріалів справи згідно повідомлення про реорганізацію від 01.07.2014 року, наказом №67 від 18 червня 2014 року ДП "Донецький облавтодор" та наказу ТОВ "ДАК "Автомобільні дороги України" №86 від 06.05.2014 року, філія "Артемівській ДЕУ" буде реорганізована, посада позивачка буде скорочена та трудовий договір припинений за п.1 ч.І ст.40КЗпП України./а.с.10/.

Згідно довідки про нарахування заробітної плати, за вересень-жовтень 2014 року, заробітна плата ОСОБА_4 не нараховувалася.(а.с.15).

Згідно розрахунковому листу за жовтень 2014 року, ОСОБА_4 нарахована вихідна допомога, компенсація за невикористану відпустку.(а.с.7).

Згідно копії трудової книжки позивачка звільнена 21.10.2014 року за ст..40 п.1 КЗпП України на підставі наказу №20-к від 21.10.2014 року.(а.с.9).

За матеріалами справи 01.07.2014 року позивачці повідомлено під підпис, що з 01.09.2014 року з нею буде припинено трудовий договору зв'язку з реорганізацію підприємства та скороченням штату і власник був зобов'язаний в день звільнення видати трудову книжку та провести розрахунок, але цього 01.09.2014 року не відбулося, звільнена позивачка була лише 21.10.2014 року.

За вимогами ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум провадиться в день звільнення, але не пізніше наступного дня вимоги про розрахунок.

Суд першої інстанції обґрунтовано не прийняв до уваги посилання відповідача на те, що проводилася антитерористична операція і зв'язку з працівниками не було, як такі , що суперечать вимогам ст.113 КЗпП.

Окрім цього недоречною є позиція апелянта відносно того, що нарахована позивачці вихідна допомога та компенсація за невикористану відпустку в сумі 3320 грн. 65 коп., будуть їй сплачені в у разі особистого звернення до адміністрації відповідача , так як це суперечить вимогам трудового законодавства.

При визначенні розміру стягнення районним судом правомірно застосовано п.20 Постанови Верховного Суду України від 24.12.1999 року №13 "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" при нездійсненні розрахунку до розгляду справи середній заробіток стягується з дня звільнення по день винесення рішення.

Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль, для організації свого життя.

Суд першої інстанції вірно враховувавши що, відповідач має заборгованість по заробітній платі перед позивачкою, характер та обсяг страждань, яких зазнала позивачка, характер немайнових втрат, їх тривалість, правомірно задовольнив позовні вимоги про стягнення моральної шкоди в розмірі 200 грн.

На підставі вищенаведеного,судова колегія вважає,що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права,які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 307,308,317 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Дочірнього підприємства "Донецький облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "ДАК "Автомобільні дороги України" - відхилити.

Рішення Краматорського міського суду Донецької області від 17 грудня 2014 року у цій справі - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: