Справа № 357/1265/15-ц
У Х В А Л А

про призначення судової експертизи

06 жовтня 2015 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Дмитренко А. М. ,

при секретарі Боженко Т. В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Білій Церкві залі суду № 1 справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, 3-ї особи: приватний нотаріус Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області ОСОБА_4, реєстраційна служба Білоцерківського міськрайонного упраління юстиції у Київській області, про визнання недійсною довіреності, визнання недійсним договору дарування квартири, скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що 21.02.2014 року помер його батько ОСОБА_5, після смерті якого спадщина не відкривалася, оскільки квартира АДРЕСА_1, яка належала померлому, була подарована ОСОБА_3 21.02.2014 року її сестрою ОСОБА_2 згідно договору дарування квартири, посвідченого приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу ОСОБА_4, серія та номер реєстрового запису 257, індексний номер реєстрового запису 11102808 від 21.02.2014 року, здійсненого о 14 год.38 хв. в день смерті батька, ОСОБА_2 подарувала ОСОБА_3 вказану квартиру на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом ОСОБА_4, серія та номер реєстрового запису 255 від 21.02.2014 року, довіреність від імені ОСОБА_5 на відчуження квартири підписав не сам ОСОБА_5, а власниця квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_6, але позивачу достовірно відомо, що на час посвідчення довіреності та договору дарування квартири його батько за станом здоров»я не міг керувати своїми діями, не міг віддавати відлік своїм діям, у нотаріуса не було жодних правових підстав посвідчувати договір дарування квартири. Так, його батько з 1997 року за станом здоров»я був інвалідом другої групи від загального захворювання, з грудня 1997 року наглядався неврологами з приводу хронічної судинно-мозкової недостатності третьої стадії після перенесеного гострого порушення мозкового кровообігу по типу ішемії, перебував на диспансерному обліку з діагнозом: ішемічна хвороба серця, атеросклеротичний кардіосклероз, гіпертонічна хвороба третьої стадії. Позивач просить суд визнати недійсною довіреність на право відчуження квартири АДРЕСА_3, видану ОСОБА_2 від імені ОСОБА_5 21.02.2014 року, зареєстровану в реєстрі № 255 приватного нотаріуса Білоцерківського міського нотаріального округу ОСОБА_4 21.02.2014 року, час реєстрації 12 год.13 хв., зареєстровану в Єдиному реєстрі довіреностей за реєстраційним номером 40708003; визнати недійсним договір дарування вказаної квартири, укладений від імені «дарителя» ОСОБА_5 представником ОСОБА_2 21.02.2014 року на користь «обдарованої» ОСОБА_3, зареєстрований в реєстрі № 257 приватного нотаріуса Білоцерківського міського нотаріального округу ОСОБА_4 21.02.2014 року, час реєстрації 14 год.37 хв., зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, реєстраційний номер об»єкта нерухомого майна 03, номер запису про право власності 4750353; скасувати реєстраційний запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно № 03 про право власності ОСОБА_3 на квартиру АДРЕСА_1, номер запису про право власності 4750353, внесений до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 21.02.2014 року, 14.37.32.

За клопотання позивача та його представника по справі було призначено посмертну комісійну судово-психіатричну експертизу для визначення психічного стану ОСОБА_5 на момент посвідчення довіреності від його імені на відчуження вказаної вище квартири.

В ухвалі суду від 24.03.2015 року на вирішення експертів поставлено наступні питання: 1.Чи страждав ОСОБА_5 психічним захворюванням? 2.Чи міг ОСОБА_5 за станом здоровя усвідомлювати значення своїх дій та /або/ керувати ними під час підписання від його імені довіреності 21 лютого 2014 року близько 10-11 години? 3. Чи пов»язана неспроможність ОСОБА_5 проставити власний підпис на довіреності 21 лютого 2014 року з його психічним чи фізичним станом?

Експертизу виконано відповідно до ухвали суду експертами Комунального закладу Київської обласної ради «Обласне психіатрично-наркологічне об»єднання /висновок № 123ц від 17.06.2015 року/

Згідно висновку експертизи, ОСОБА_5 станом на 21.02.2014 року , під час підписання від його імені довіреності, страждав на психічне захворювання-органічні розлади у вигляді судинної деменції і за станом здоров»я не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Після відновлення провадження у справі в судовому засіданні представники відповідача ОСОБА_3 звернулися до суду з клопотання про призначення повторної посмертної судово-психіатричної експертизи, проведення якої просили доручити експертам Київського міського центру судово-психіатричних експертиз.

Клоптання мотивоване тим, що висновок експертизи є необгрнтованим, викликає сумнів та суперечить іншим матеріалам справи, висновок за формою та змістом не відповідає вимогам Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Мінюсту України від 08.09.1998 року № 53/5 /у редакції наказу Мінюсту України від 26.12.2012 року № 1950/5/.

Так, висновок не містить посилання на нормативні акти, методики, рекомендовану науково-технічну та довідкову літературу з Переліку , що використовується під час проведення судових експертиз, затвердженого наказом Мінюсту України від 30.07.2010 року № 1722/5; експерами не надано відповіді на всі поставлені судом питання, а з відповіді у висновку слідує, що ОСОБА_5 страждав на психічне захворювання лише 21.02.2014 року, що суперечить інформації у медичних документах, яка була надана для огляду експертам; як слідує з висновку, експерт діагностував померлому ОСОБА_5 «астенізацію на фізичному рівні» по фотографії трупа в матеріалах кримінального провадження; у висновку зазначено, що ОСОБА_5 страждав на органічну, як мінімум парціальну деменцію, однак в заключному висновку експертиза вказує, що ОСОБА_5 страждав на судинну деменцію, а це різні діагнози; у висновку зазначено, «що проаналізувавши всю інформацію, стає ясно», а не як вимагає закон «встановлено експертизою».

Представник позивача та позивач щодо проведення повторної експертизи заперечують, оскільки висновок експертизи є ясним, обгрунтованим, послідовним, відсутні будь-які сумніви у компетенції експертів.

Вислухавши думку осіб, які приймають участь у розгляді справи, суд вваажає за необхідне клопотання задовольнити з наступних підстав.

Так, згідно з ч.1 ст.143 ЦПК України для з»ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.145 ЦПК України призначення експертизи є обов»язковим у разі заявлення клопотання про призначення експертизи обома сторонами. Призначення експертизи є обов»язковим також за клопотанням хоча б однієї із сторін, якщо у справі необхідно встановити психічний стан особи.

Як передбачено ст.150 ЦПК України, якщо висновок експерта буде визнано необгрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові /експертам/.

В п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 30.05.1997 року «Про судову експертизу в кримінальних та цивільних справах» /зі змінами/ зазначено, що повторна експертиза призначається, коли є сумніви у правильності висновку експерта, пов'язані з його недостатньою обгрунтованістю чи з тим, що він суперечить іншим матеріалам справи, а також за наявності істотного порушення процесуальних

норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи. Проведення повторної експертизи може бути доручено тільки іншому експертові.

Так, дійсно, висновок експерта не може грунтуватися на припущеннях, має бути достатньо обгрунтованим, не суперечити інформації , яка міститься у медичній документації, наданій для дослідження експерту.

Для усунення вказаних вище розбіжностей, які викликають сумнів в об»єктивності висновку експертизи, суд вважає за необхідне призначити повторну посмертну судово-психіатричну експертизу.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.202 ЦПК України суд може за заявою особи, яка бере участь у справі, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках призначення судом експертизи.

А тому керуючись ст.ст.143-145, 202 ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити.

По справі призначити повторну посмертну судово-психіатричну експертизу, проведення якої доручити експертам Київського міського центру судово-психіатричних експертиз / 04655, м. Київ, вулиця Фрунзе, 103а/, попередивши їх про кримінальну відповідальність за ст.ст.384, 385 КК України.

На вирішення експертів поставити слідуючі питання:

1.Чи хворів ОСОБА_5 будь-яким психічним захворюванням. Якщо так, то з якого часу?

2.Чи міг ОСОБА_5 за станом здоровя усвідомлювати значення своїх дій та /або/ керувати ними під час підписання від його імені довіреності 21 лютого 2014 року близько 10-11 години?

Витрати за проведення експертизи покласти на ОСОБА_3.

На огляд експертам надати матеріали даної цивільної справи; матеріали кримінального провадження № 0000017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України, за повідомленням про підроблення договору дарування; медичну карту стаціонарного хворого № 8039 за 1997 рік, медичну карту стаціонарного хворого № 6044 за 2007 рік та амбулаторну карту ОСОБА_5.

Провадження по справі на час проведення експертизи зупинити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом пяти днів з дня проголошення ухвали.

Суддя ОСОБА_7