У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2015 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Мартинюк В.І., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 6 лютого 2014 року та рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 липня 2015 року, а також касаційну скаргу ОСОБА_3 на рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні власністю та виселення та зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа - Четверта дніпропетровська державна нотаріальна контора, про встановлення факту прийняття спадщини, визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом та визнання права власності на Ѕ частину домоволодіння в порядку спадкування за законом,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернулась <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_1826/ed_2004_01_01/pravo1/KD0008.html?pravo=1> до суду з указаним позовом, просила усунути їй перешкоди у користуванні власністю та виселити ОСОБА_4 із домоволодіння АДРЕСА_1 без надання іншого житлового приміщення.

Позов обґрунтовано тим, що їй на підставі свідоцтва про право на спадщину належить домоволодіння АДРЕСА_1. Проте у домоволодінні проживає дружина її покійного брата ОСОБА_5 - ОСОБА_4, яка заселилася в будинок на правах тимчасового мешканця. На неодноразові вимоги ОСОБА_4 відмовляється виселитися з будинку.

ОСОБА_4 звернулась до суду із зустрічним позовом, просила встановити факт прийняття ОСОБА_5 спадщини після смерті його баби ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року; визнати частково - в Ѕ частині, недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане ОСОБА_2 та посвідчене державним нотаріусом Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори ОСОБА_7; визнати за нею право власності на Ѕ частини домоволодіння АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Зустрічний позов обґрунтовано тим, що що домоволодіння АДРЕСА_1 належало ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Після її смерті спадщину, крім онуки ОСОБА_2, прийняли інші онуки померлої: ОСОБА_8 та ОСОБА_5 (чоловік позивачки за зустрічним позовом, який помер у 2005 році). Спадкоємці після смерті ОСОБА_8, який помер у 2002 році, на спадщину не претендують, тому видане ОСОБА_2 свідоцтво про право на спадщину на цілий будинок підлягає скасування в Ѕ частині.

Справа розглядалась судами різних інстанцій неодноразово.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 06 лютого 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 25 вересня 2014 року, в позові ОСОБА_2 відмовлено. Зустрічний позов ОСОБА_4 задоволено. Встановлено факт прийняття ОСОБА_5 спадщини після смерті ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Визнано частково - в 1/2 частині, недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, посвідчене 2 червня 2006 року державним нотаріусом Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори Лебеденко Н.С. та зареєстроване в реєстрі за № 3-1579. Визнано за ОСОБА_4 право власності на 1/2 частини домоволодіння АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 липня 2015 року рішення суду першої інстанції залишено без змін та виключено із його мотивувальної частини посилання на те, що спадщину після смерті ОСОБА_6 в порядку ст. 549 ЦК України в редакції 1963 року, шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном прийняв ОСОБА_8

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення судів у справі, мотивуючи свою вимогу порушенням судами (судом) норм процесуального права, неправильним застосуванням норм матеріального права, та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення апеляційного суду у справі, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права, неправильним застосуванням норм матеріального права, та направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції після направлення судом касаційної інстанції справи на новий апеляційний розгляд, апеляційний суд на підставі належним чином оцінених доказів встановив, що спадщину після смерті ОСОБА_6 прийняли її онуки ОСОБА_9 та ОСОБА_5, та дійшов обґрунтованого висновку про залишення рішення суду першої інстанції без змін із виключенням із його мотивувальної частини посилання на прийняття цієї ж спадщини онуком ОСОБА_8

Згідно із ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими

Доводи касаційної скарги ОСОБА_2 про сумнівність доказів, на підставі яких апеляційний суд дійшов відповідних висновків, є необґрунтованими, оскільки такі доводи зводяться до переоцінки доказів у справі, що виходить за межі компетенції суду касаційної інстанції відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України.

Посилання ОСОБА_3 на те, що після смерті ОСОБА_10 між спадкоємцями було досягнуто домовленість про перехід спірного домоволодіння у їхнє фактичне володіння й користування у рівних частках є необґрунтованими, оскільки такі доводи не підтверджено належними і допустимими доказами.

Рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 липня 2015 року відповідає нормам матеріального та процесуального закону, а також встановленим обставинам справи.

Із матеріалів касаційної скарги та змісту рішення апеляційного суду вбачається, що наведені в касаційних скаргах доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності оскаржуваного судового рішення суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні власністю та виселення та зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа - Четверта дніпропетровська державна нотаріальна контора, про встановлення факту прийняття спадщини, визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом та визнання права власності на Ѕ частину домоволодіння в порядку спадкування за законом.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ В.І. Мартинюк