Справа № 466/6490/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2015 року Шевченківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого - судді Невойта П.С.

при секретарях с/з Леон Я.О., Костюк А.

за участю представників ОСОБА_3, ОСОБА_4,

ОСОБА_5, ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові у залі суду справу за позовною заявою ОСОБА_7 до ОСОБА_8 про усунення перешкод в користуванні житлом, зустрічним позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_7, яка діє від свого імені та від імені малолітньої ОСОБА_9, ОСОБА_10, третя особа - орган опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням, -

у с т а н о в и в:

15.09.2014 р. ОСОБА_7 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_8 про зобов'язання ОСОБА_8 не чинити їй перешкод у користуванні житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що ОСОБА_11, згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 27.09.2005 року належав на праві приватної власності житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1. ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_11 померла. У вказаному будинку вона та її діти, зареєстровані та проживали довгий час, однак на даний час були змушені виїхати доглядати за її батьком. Коли повернулись то в будинку було замінено замок, а відповідач не пускає їх до спірного будинку та не дозволяє користуватись прилеглою до нього земельною ділянкою. З метою захисту своїх порушених прав вона була змушена звернутись з даним позовом до суду.

17.11.2014 року відповідач ОСОБА_8 звернувся до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_7, яка діє від свого імені та від імені малолітньої ОСОБА_9, ОСОБА_10, третя особа - орган опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням.

В обґрунтуванні зустрічних позовних посилається на те, що він проживає у АДРЕСА_1 з дня його народження, тобто з 1976 року постійно. Вдруге зареєстрований 10.11.2005 р. і був наймачем у вказаному житловому приміщенні та постійно проживав у ньому зі сім'єю. Власником вказаного житла була тітка ОСОБА_11, 1938 р.н., яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 р. Крім того у вказаному житловому приміщенні проживають і зареєстровані його дочки ОСОБА_12, 2007 р.н. та ОСОБА_13, 2012 р.н., також в даному будинку проживають його дружина ОСОБА_14 з 1999 р. та його син ОСОБА_15 2001 р.н. У вказаному житловому приміщенні зареєстровані, проте з дня реєстрації так і не проживають: ОСОБА_7, 1971 р.н., ОСОБА_10, 1995 р.н. та ОСОБА_9, 2005 р.н. Факт відсутності зазначених осіб у вказаному житловому приміщенні підтверджується актами ЛКП «Балатон - 409» від 17.01.2014 року, 03.06.2014 року, 28.08.2014 року та 25.09.2014 року, якими встановлено, що ОСОБА_7, ОСОБА_10 та ОСОБА_9 за вказаною адресою зареєстровані, однак фактично не проживають з 2003 року.

У судовому засіданні позивачка за первісним позовом ОСОБА_7, яка діє від свого імені та від імені малолітньої ОСОБА_9 не з'явилась довіривши представлення своїх інтересів ОСОБА_4,, який діє на підставі довіреності 20.07.2014 р. та ОСОБА_3, який діє на підставі договору про надання правової допомоги №26/11/2014 від 26.11.2015 р. та свідоцтва про право на зайнятість адвокатською діяльністю №1530 від 15.07.2009 року повністю підтримали позовні вимоги, просили їх задовольнити та заперечили проти задоволення зустрічного позову.

Відповідач за первісним позовом ОСОБА_8 та представник відповідача ОСОБА_5, який діє на підставі договору про надання правової допомоги від 20.10.2015 р. та свідоцтва про право на зайнятість адвокатською діяльністю №2074 від 29.09.2012 року будучи в судовому засіданні проти задоволення позову заперечили, підтримавши поданий ОСОБА_8 зустрічний позов який просили задоволити.

Представник органу опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради ОСОБА_6, який діє на підставі довіреності від 15.01.2015 р. (а.с.127) при вирішенні спору покладався на розсуд суду.

Відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_10 в судове засідання не з'явився хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що стверджується відміткою в журналі вихідної кореспонденції суду, причини неявки в судове засідання суду повідомлено не було.

Вислухавши пояснення позивача, його представника, відповідача та його представника, представника третьої особи органу опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради, показання свідків, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що первісні та зустрічні позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що спірним жилим приміщенням є будинок АДРЕСА_1

Одноособовим власником на праві приватної власності одноквартирного будинку АДРЕСА_1 була ОСОБА_11, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 27.09.2005 р. виданим ОКП ЛОР «БТІ та ЕО». (а.с.7).

ОСОБА_11 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 18.04.2014 р. виданим Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції (а.с.8).

На даний час у квартирі зареєстровано як наймачі шість осіб - позивач ОСОБА_7, її діти ОСОБА_10, ОСОБА_9 та відповідач ОСОБА_8 його діти ОСОБА_13 та ОСОБА_12, що підтверджується довідкою форми №2 ЛКП "Балатон-409" №870 від 13.08.2014 р. (а.с.10).

Окрім цього як вбачається з долучених відповідачем за первісним позовом ОСОБА_8 витягів ОПК ЛОР «БТІ та ЕО» про державну реєстрацію прав від 09.07.2012 р. ОСОБА_10 та ОСОБА_9 на підставі приватної спільної часткової власності належить по 1/4 частки будинку АДРЕСА_3 (а.с.41,43).

Як вбачається з листа Шевченківського РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області №16/13-7340 від 10.07.2014 р. ОСОБА_7 зверталась в райвідділ з приводу неправомірних дій зі сторони її брата ОСОБА_8, який перешкоджає їй в користуванні земельною ділянкою, що на АДРЕСА_1 (а.с.9).

З представленого суду позивачем актів ЛКП «Балатон-409» від 17.01.2014 р., 03.06.20104 р., 28.08.2014 р., 25.09.2014 р. (а.с.142-145), вбачається, що відповідачі за зустрічним позовом ОСОБА_7, 1971 р.н., ОСОБА_10, 1995 р.н. та ОСОБА_9, 2005 р.н. зареєстровані в будинку АДРЕСА_1 та не проживають у ньому з 2003 року.

Будучи у суді свідок ОСОБА_16 дав показання про те,що він є сусідом: проживає за адресою АДРЕСА_2 та довший час працює разом з ОСОБА_8 Він неодноразово бував у нього дома і знає, що сестра ОСОБА_7 за спірною адресою не проживає після того як вийшла заміж. До смерті тітки ОСОБА_11 ОСОБА_17 приходила у гості, однак у будинку не ночувавла, особистих речей там немає. Будь-яких перешкод у користуванні житлом їй не чинять.

Аналогічні показання щодо проживання ОСОБА_7 за даною адресою надав у судовому засіданні і свідок ОСОБА_18

З показань у судовому засіданні свідка ОСОБА_19, яка проживає на цій же вулиці в будинку №5 та підписувала вищезазначені акти вбачається, що ОСОБА_7 та її сім'я не проживає в будинку АДРЕСА_1 приблизно з 2003 року. Оскільки вона проживає в будинку АДРЕСА_4 з 2002 року, то зі слів сусідів вона знає, що ОСОБА_7 покинула цей будинок після того як вийшла заміж. Останні два роки вона ОСОБА_20 взагалі не бачила, а до того помічала як вона приїздить на пару годин в гості до своєї тітки ОСОБА_11. Вона часто бачить своїх сусідів ОСОБА_8 та членів його сім'ї, ніколи не бачила щоб він чинив перешкоди в користуванні спірним будинком своїй сестрі ОСОБА_20. Достовірна причина не проживання ОСОБА_7 в будинку АДРЕСА_1 їй невідома. Зі слід самої ОСОБА_20 після того як вона двадцять років тому назад вийшла заміж, вона проживає з батьком в квартирі на АДРЕСА_5. Свідок ніколи не цікавилась та не помічала щоб ОСОБА_7 щось робила в дворі будинку АДРЕСА_1 чи зводила огорожу навколо даного будинку. Коли вона бувала в середині будинку АДРЕСА_1, особистих речей ОСОБА_7 або членів її сім'я вона там не бачила.

Свідок ОСОБА_21 будучи допитаним у суді також повідомив, що його донька ОСОБА_7 ще близько дев'ятнадцяти років тому до того як вийшла заміж, жила в будинку АДРЕСА_1. Він сам запросив доньку після смерті дружини щоб вона проживала зі своєю родиною з ним у будинку АДРЕСА_5. Він сподівався на те, що оскільки він залишить будинок їй, вона припинить конфліктувати з братом ОСОБА_8. Останні п'ять років ОСОБА_7 та її сім'я проживали в його квартирі в якій також знаходились всі їхні побутові та особисті речі. В серпні 2015 року дочка разом з родиною покинули його квартиру та проживають в районі Підзамче, де саме йому не відомо, оскільки з того часу коли в неї з братом виник спір за будинок АДРЕСА_1 їхні стосунки погіршились. Його стан здоров'я задовільний, він самостійно пересувається по квартирі з паличкою, бувало таке що в той час коли він проживав спільно з донькою та йому було погано вона викликала йому швидку.

Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

У відповідності до ст. 321 ч.1 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 9 ч.4 ЖК України передбачено, що ніхто не може бути обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Стаття 391 ЦК України зазначає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

У відповідності до ч.1 ст.383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Відповідно до ст.405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Як вбачається з долучених до матеріалів справи копії позовної заяви та ухвали про відкриття провадження Шевченківського районного суду м.Львова від 10.06.2014 року ОСОБА_7 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_8 про визнання заповіту від 08.11.2010 року складеного від імені ОСОБА_11 на його користь недійсним (а.с. 52, 53). На час розгляду справи рішення по даній справі не ухвалено, згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі, приватним нотаріусом ЛМНО Ярош О.В. після смерті ОСОБА_11, зареєстровано спадкову справу за №54524009, проте сторони по справі у судовому засіданні повідомили, що спадщина після смерті власника будинку ні за заповітом, ні за законом жодним зі спадкоємців не прийнята.

Частиною 1 ст. 3 ЦПК України, передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

При розгляді справи сторонами по справі не було надано належних доказів, а судом не здобуто доказів того, що хтось із них являється власником спірного майна, а саме будинку АДРЕСА_1 у м.Львові, таким чином, оцінюючи зібрані у справі докази у сукупності, суд вважає, що сторонами не доведено, обставин поданих ними первісного та зустрічного позовів та як наслідок позовні вимоги на даний час є передчасними та не підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 169, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

у задоволенні первісного та зустрічного позову - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Шевченківський районний суд м.Львова шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя П. С. Невойт