АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 211/4191/15-ц Головуючий в суді першої
Провадження № 22-ц/774/1755/К/15 інстанції - Ткаченко С.В.
Категорія 59 (1) Доповідач - Ляховська І.Є.
У Х В А Л А

Іменем України

04 листопада 2015 року м. Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Ляховської І.Є.,

суддів - Барильської А.П., Соколан Н.О.,

при секретарі - Масловій К.В.,

за участю - представника позивача - ОСОБА_2, представника відповідача - Авагян Владислави Станіславівни,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_4 на ухвалу Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 15 липня 2015 року про відмову у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в Довгинцівському районі м. Кривого Рогу про визнання незаконною та протиправною бездіяльність відповідача, визнання права і призначення пенсії у зв'язку з втратою годувальника, нарахування пенсії і виплату недоплаченої суми пенсії, -

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2015 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Довгинцівському районі м. Кривого Рогу (надалі - УПФУ в Довгинцівському районі м. Кривого Рогу) про визнання незаконною та протиправною бездіяльність відповідача, визнання права і призначення пенсії у зв'язку з втратою годувальника, нарахування пенсії і виплату недоплаченої суми пенсії через непідсудність спору суду загальної юрисдикції.

Ухвалою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 15 липня 2015 року, описку у якій виправлено ухвалою суду від 10 вересня 2015 року, ОСОБА_4 відмовлено у відкритті провадження за вказаним позовом, оскільки заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати ухвалу суду та направити матеріали справи для продовження їх розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на те, що справа підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки вважає, що спірні відносини, по призначенню пенсії по втраті годувальника, виникли між нею та відповідачем у 1994 та 2004 році, на час виникнення яких діяв Цивільний кодекс України в редакції 2004 року, згідно Заключних положень якого дія нового Цивільного кодексу України поширюється на правовідносини виниклі до вступу його в дію, а Кодекс Адміністративного судочинства набув чинності лише 01.09.2005 року та не має зворотної дії в часі.

В запереченнях на апеляційну скаргу УПФУ в Довгинцівському районі м. Кривого Рогу зазначає, що оскаржувану ухвала суду є законною та обґрунтованою, в процесі розгляду справи суд не порушив норм ні матеріального, ні процесуального права, а тому ухвалу суду слід залишити без змін, відхиливши апеляційну скаргу.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах апеляційної скарги та заперечень на неї колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції керувався п.1 ч.2 ст. 122 ЦПК України, ст.ст. 3,18 КАС України й виходив з того, що позовна заява ОСОБА_4 не підлягає розгляду судом в порядку цивільного судочинства, оскільки спір виник з приводу дій органу державної влади, а тому є публічно-правовим й підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Цивільна юрисдикція - це визначена законом сукупність повноважень судів щодо розгляду цивільних справ, віднесених до їх компетенції (стаття 15 ЦПК). Підсудність визначає коло цивільних справ у спорах, вирішення яких належить до повноважень конкретного суду першої інстанції (статті 108-114 ЦПК).

Статтею 15 ЦПК України передбачено, що в порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Як вбачається із пункту 1 частини 2 ст.122 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що справою адміністративної юрисдикції є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 18 цього Кодексу місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи щодо спорів фізичних осіб з суб'єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

В свою чергу суб'єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно роз'яснень п. 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №3 від 01 березня 2013 року "Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ", вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні виходити з того, що відповідно до статей 15, 16 ЦПК у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України (стаття 17; далі - КАС), Господарським процесуальним кодексом України (статті 1, 12; далі - ГПК), Кримінальним процесуальним кодексом України (далі - КПК) або Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) віднесено до компетенції адміністративних, господарських судів, до кримінального провадження чи до провадження в справах про адміністративні правопорушення. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

У зв'язку з наведеним суди мають виходити з того, що критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне право (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб'єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

Як убачається із матеріалів справи, ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати незаконними дії та бездіяльність УПФ України в Довгинцівському районі м. Кривого Рогу, зобов'язати призначити їй пенсію у зв'язку з втратою годувальника, смерть якого пов'язана з нещасним випадком на виробництві з 12.08.1994 року по 31.10.2009 року, та здійснити її нарахування пенсії з розміру тарифної ставки на час звернення до суду та виплатити недоотриману пенсію (а.с.1-4).

З урахуванням викладеного, встановивши, що відповідач у справі - УПФ України в Довгинцівському районі м. Кривого Рогу , є суб'єктом владних повноважень і вказані позовні вимоги поєднані із вимогою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, звернулось з даним позовом як орган владних повноважень, суд першої інстанції дійшов вірного та обґрунтованого висновку про непідсудність даної справи суду загальної юрисдикції.

Доводи апеляційної скарги про те, що спірні відносини виникли між сторонами до набрання чинності Цивільним кодексом України в редакції 2004 року і на них не поширюється дія Кодексу Адміністративного судочинства, який набув чинності 01.09.2005 року, колегія суддів відхиляє, оскільки спір щодо визнання права і призначення пенсії позивачу у зв'язку з втратою годувальника, її нарахування та виплати недоплаченої суми нерозривно пов'язаний з набранням законної сили рішення Терського районного суду Російської Федерації від 15.12.2007 року, яким встановлений факт того, що смерть ОСОБА_5 настала внаслідок нещасного випадку на виробництві, отже справа підлягає розгляду саме в порядку адміністративного судочинства.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про неможливість розгляду заявлених вимог в порядку цивільного судочинства.

Порушень норм процесуального права, які б могли призвести до зміни чи скасування ухвали суду колегією суддів не встановлено, тому ухвала судді першої інстанції підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга -відхиленню.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 312-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 15 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: І.Є.Ляховська

Судді: А.П. Барильська

Н.О. Соколан