Справа № 500/4469/13-ц
Провадження № 6/500/303/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2015 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

головуючий суддя Грубіян Л.І.,

при секретарі Арєшкіній І.І.,

за участю представника ОСОБА_1 ОСОБА_2,

представника відділу ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ізмаїлі заяву ОСОБА_1 про скасування тимчасової заборони ОСОБА_1 у виїзді за межі України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області із заявою про скасування тимчасової заборони ОСОБА_1 у виїзді за межі України, накладеної згідно ухвали №500/4469/14-ц за поданням державного виконавця відділу державної виконавчої служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області про тимчасову заборону ОСОБА_1, у виїзді за межі України, посилаючись на те, що вона у повному обсязі виконує постанову ВДВС Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції, а саме з неї утримується сума погашення з заробіної плати СФН «Моряк». Зазначає, що їй необхідно на невеликий термін виїхати за межі України у зв' язку з хворобою батьків.

В судовому засіданні представник позивача наполягав на задоволенні заяви.

Державний виконавець відділу державної виконавчої служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області ОСОБА_4 не заперечував проти скасування заборони ОСОБА_1 виїзду за кордон України.

Вислухавши пояснення представника заявника, державного виконавця, дослідивши матеріали заяви, суд вважає, що заява є обґрунтованою і підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання та право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

У відповідності до ч.1 ст. 377-1 ЦПК України, питання про тимчасове обмеження боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Згідно ст. 1 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» громадянин України має право виїхати з України крім випадків передбачених законом.

Відповідно до вимог п.2 ч.1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», підставами для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян за кордон є невиконані зобовязання.

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 09.09.2014 року подання державного виконавця відділу державної виконавчої служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області задоволено та ОСОБА_1 заборонено виїздити за межі України до повного погашення боргового зобов'язання.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів заяви, ОСОБА_1 працює начальником цеху в СФГ «Моряк», та з неї утримується сума погашення з заробіної плати.

У відповідності до п.3 розділу 3 Порядку взаємодії органів державної виконавчої служби та органів Державної прикордонної служби України, затвердженого наказом МЮУ № 288/5/102 від 07.02.2014р. - під час здійснення виконавчого провадження - інформація про встановлення тимчасового обмеження права особи виїзду з України вилучається ГЦОСІ з бази даних на підставі отриманої, засвідченої судом копії судового рішення, що набрало законної сили, про скасування тимчасового обмеження особи у праві виїзду з України або постанови державного виконавця про повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який (яка) його видав(ла), про закінчення виконавчого провадження або про скасування тимчасового обмеження в праві виїзду особи з України, у якій вказуються номер та дата винесення судового рішення про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду з України.

У разі надходження до органу державної виконавчої служби рішення суду про скасування обмеження особи у праві виїзду за межі України, державний виконавець не пізніше наступного дня пересилає зазначене рішення до ГЦОСІ.

Матеріалами справи встановлено, що обмеження у праві виїзду за кордон на ОСОБА_1 накладало ся до погашення нею боргу. Оскільки з неї утримується сума погашення з заробіної плати, а також зважаючи на те, що їй необхідно виїхати за кордон у звязку з хворобою батьків, за таких обставин, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 щодо скасування тимчасової заборони виїзду за кордон України підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 210, 377-1 ЦПК України, ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України та вїзд в Україну громадян України», суд

УХВАЛИВ :

Заяву ОСОБА_1 про скасування тимчасової заборони ОСОБА_1, у виїзді за межі України, - задовольнити.

Скасувати заборону виїзду за кордон України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, що зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, накладену згідно ухвали Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 09.09.2014 року.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_5