Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"14" січня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Гаврилової О.В.,

при секретарі Ігнатенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1, що також діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2, до ОСОБА_3, третя особа: Орган опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, про виселення, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1, яка діє в своїх інтересах та в інтересах свого неповнолітнього сина ОСОБА_2, звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить виселити ОСОБА_3 з квартири АДРЕСА_1, мотивуючи свої вимоги тим, що позивач та її неповнолітній син ОСОБА_2 є власниками квартири АДРЕСА_1, що була ними приватизована в рівних частках, про що було видане свідоцтва про право власності на квартиру від 09.02.2011 року. Відповідач в спірній квартирі проживає без реєстрації, не має права власності на неї та права користування на підставі договору оренди. Однак, відповідач нехтує дружнім ставленням до нього з боку позивача, щодо дозволу останньої на проживання в квартирі, почав зловживати алкогольними напоями, систематично застосовує до позивача та її неповнолітнього сина фізичне насильство, відмовляється у добровільному порядку виселитися з квартири, проте його поведінка унеможливлює подальші дружні стосунки сторін та сумісне проживання. Позивач неодноразово зверталась до правоохоронних органів за фактом її побиття та побиття її сина, однак проведені правоохоронцями профілактичні бесіди не призвели до вирішення проблеми, відповідач, маючи власне житло за адресою: АДРЕСА_1, продовжує проживати в спірній квартирі, зловживаючи алкогольними напоями та погрожуючи фізичною розправою позивачу та її неповнолітній дитині, відмовляється виїхати з квартири, що належить останнім на праві власності, у зв'язку з чим ОСОБА_2 був змушений без відома позивача звернутися в службу у справах дітей Дніпровського району м. Києва із заявою та проханням про допомогу. Вищенаведені обставини є підставою звернення позивача з даним позовом до суду, задля захисту свого та сина права власності та усунення порушення такого права з боку відповідача.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце судового розгляду справи була повідомлена належним чином, надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила судове засідання провести за її відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Також у заяві уточнила, що просить виселити відповідача з кімнати АДРЕСА_1 оскільки саме ця кімната належить їй та синові на праві власності.

ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового розгляду справи був повідомлена належним чином, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив судове засідання провести за його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечував. Також ОСОБА_2 в заяві виклав обставини застосування до нього з боку відповідача 03.05.2014р. фізичного та психологічного насильства.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення судових повісток на адресу зареєстрованого та фактичного місця проживання відповідача, про причини неявки суд не повідомив, заяв чи клопотань суду не надав.

Представник третьої особи Органу опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації - Самойленко А.В. в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить провести розгляд справи за його відсутності, додатково повідомив, що неповнолітній ОСОБА_2 перебуває на обліку Служби у справах дітей Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, як дитини, яка знаходиться у складних життєвих обставинах з причини вчинення над ним фізичного насильства та жорстокого поводження зі сторони співмешканця його матері ОСОБА_3, з останнім спеціалісти служби проводили профілактичні бесіди про недопустимість чинення будь-якого насильства в сімї, зокрема до дитини, пропонувалось відвідування на базі Дніпровського районного Центру соціальних служб для сімї, дітей та молоді, програми "Школа відповідального батьківства" та програми по роботі з подолання алкозалежності "Сенс", однак ОСОБА_3 відмовився, попри те, що поведінкові схеми останнього свідчать про наявність проблеми.

На підставі ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Зі згоди позивача ОСОБА_1 та неповнолітнього ОСОБА_5, з урахуванням положень ст. ст. 74-77, 169, 224 ЦПК України, суд вважає, що в матеріалах справи є достатньо даних про правовідносини сторін по справі, для її розгляду по суті заочно та ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 15 Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, інших відносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтями 47, 48 Конституції України гарантоване кожному право на житло. Ніхто не може бути позбавлений житла.

Згідно ч. 4 ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного житлового приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Згідно з ст. 150 Житлового кодексу України власник квартири має право користуватися нею для особистого проживання і проживання його сім'ї та має право розпорядження квартирою на власний розсуд.

При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Судом встановлено, що 4/100 частини квартири АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_1 та члену її сім'ї, сину ОСОБА_2, в рівних долях, що підтверджується Свідоцтвом про право власності від 09.02.2011 року та витягом про державну реєстрацію прав (а.с. 5-6).

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 є сином позивача ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 8).

Згідно даних довідки Форми № 3, виданої Житловою ремонтно-експлуатаційною організацією № 411, від 17.10.2014 року, в кімнаті № 17 загальної квартири АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_1, 1975 року народження, та її син ОСОБА_2, 1998 року народження (а.с. 7). Реєстрація ОСОБА_1 та її син ОСОБА_2 в квартирі АДРЕСА_1 підтверджується також копіями паспортів цих осіб (а.с. 14, 34).

Актом, затвердженого начальником Житлової ремонтно-експлуатаційної організації № 411, від 29.10.2014 року, підтверджено факт проживання ОСОБА_3 в квартирі АДРЕСА_1 без реєстрації (а.с. 9).

Згідно відповіді адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України в м. Києві ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований в АДРЕСА_1 (а.с. 17).

12.11.2013 року за результатами перевірки, проведеної на підставі заяви ОСОБА_1 по факту сварки зі співмешканцем ОСОБА_3 та погроз з його боку фізичною розправою, ДІМ Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві складено Висновок про закінчення перевірки по матеріалу, зняття його з контролю, та повідомлено заявнику про проведення профілактичної розмови та винесення офіційного попередження про неприпустимість учинення насильства в сім'ї (а.с. 10, 11).

Згідно Висновку спеціаліста у галузі судово-медичної експертизи № 66/Ж від 13.01.2014 року, складеного спеціалістом Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи за заявою ОСОБА_1, з її слів, 12.01.2014 року, приблизно о 23.00 год., співмешканець ОСОБА_3 наносив їй удари, спеціалістом при огляді виявлено тілесні ушкодження у вигляді синців та саден, що утворилися від дії тупого предмету(тів), не виключено у зазначений строк, тобто 12.01.2014 року, та за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень (за критерієм тривалості розладу здоров'я) (а.с. 12).

Згідно Висновку спеціаліста у галузі судово-медичної експертизи № 843/Ж від 05.05.2014 року, складеного спеціалістом Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи за зверненням ОСОБА_1 відносно її сина ОСОБА_2, якому, з його слів, 04.05.2014 року, приблизно о 23.00 год. вітчим ОСОБА_3 наносив удари руками по голові, хапав рукою за шию, штовхав, лікарем при огляді виявлено тілесні ушкодження у вигляді синців, спричинених тупим предметом (предметами), які могли утворитись 04.05.2014 року, та відносяться до легких тілесних ушкоджень (за критерієм тривалості розладу здоров'я) (а.с. 13).

Наказом начальника Служби у справах дітей Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації № 22 від 09.10.2014 року неповнолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, поставлено на облік, як дитину, що опинилась у складних життєвих обставинах. Внесено інформацію до електронного банку даних (ЄІАС "Діти") та присвоєно № 0261064 щодо ОСОБА_2, як дитини, яка зазнала фізичного насильства. (а.с. 38-42).

Згідно Акту обстеження житлово-побутових умов сім'ї № 208 від 20.10.2014 року, складеного комісією Служби у справах дітей Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, за адресою: АДРЕСА_1 проживають: ОСОБА_1, її неповнолітній син ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та співмешканець ОСОБА_3 Санітарний стан житлового приміщення задовільний. За пропозицією комісії рекомендовано звернутись до Дніпровського РУ ГУМВС України в м. Києві з клопотанням щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 (а.с. 47).

Згідно листа ВДІМ Дніпровського РУ ГУМВС України в м. Києві від 24.11.2014 року № 48/13118, повідомлено, що до журналу єдиного обліку Дніпровського РУ ГУМВС України в м. Києві було внесено два факти вчинення протиправних дій в побуті громадянином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, який 13.01.2014 року за місцем мешкання наніс тілесні ушкодження співмешканці ОСОБА_1, про дану подію було внесено відомості до ЄРДР № 0384 за ст. 125 ч. 1 КК України, та 07.05.2014 року за місцем мешкання наніс тілесні ушкодження неповнолітньому сину співмешканки ОСОБА_2, 1998 року народження, про дану подію було внесено відомості до ЄРДР № 5496 за ст. 125 ч. 1 КК України (а.с. 48).

Захист права власності - це сукупність передбачених законом цивільно-правових засобів, які, по-перше, гарантують нормальне господарське використання майна (тобто вони забезпечують захист відносин власності в їх непорушеному стані), а по-друге - застосовуються для поновлення порушених правовідносин власності, для усунення перешкод, що заважають їх нормальному функціонуванню, для відшкодування збитків, які заподіяні власнику.

Захист права власності здійснюється в передбаченому законом порядку, тобто шляхом застосування належної форми, засобів і способів захисту. Для захисту застосовується юрисдикційна форма захисту, тобто діяльність уповноважених державних органів, які здійснюють комплекс організаційних заходів для захисту порушених прав.

Відповідно до цієї статті, власник у цьому випадку має право вимагати захисту свого права від особи, яка перешкоджає його користуванню та розпорядженню своїм майном. Підставою звернення за захистом в судовому порядку є вчинення третьою особою перешкод власнику в реалізації ним повноважень розпорядження або/та користування належним йому майном, за умови відсутності між сторонами спірних правовідносин договірних відносин. Характерною ознакою такого порушення права власності є протиправне вчинення третьою особою перешкод власникові у реалізації ним повноважень розпорядження або/та користування належним йому майном.

Як убачається з матеріалів справи, предметом позовних вимог є усунення перешкод відповідачем у здійснення права власності позивачем та її неповнолітнім сином на кімнату АДРЕСА_1, 4/100 частини квантири належить позивачу та її сину на праві власності, а саме: усунення перешкод у здійсненні права користування позивачем та її неповнолітнім сином належним їм на праві власності майном шляхом виселення відповідача зі спірного житлового приміщення.

Згідно ст. 57 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, пояснень свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до вимог ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Оцінивши наявні у справі докази, якими підтверджено чинення відповідачем перешкод в користуванні належною позивачу та її неповнолітньому сину на праві власності спірною квартирою, шляхом проживання в ній без наявності права користування цим житлом та всупереч такого волевиявлення його власників, що має ознаки протиправного користування відповідачем приміщенням приватного житлового фонду, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є правомірними та такими, що підлягають задоволенню, оскільки позивачем доведено факт порушення відповідачем права користування належною позивачу та її неповнолітньому сину на праві власності квартирою АДРЕСА_1, шляхом протиправного користування відповідачем цією кімнатою квартири та застосування ним фізичного насильства до її власників, що підтверджено наявними в матеріалах справи доказами.

Відповідно до ч. 4 ст. 311 Цивільного кодексу України, фізична особа не може бути виселена або іншим чином примусово позбавлена житла, крім випадків, встановлених законом.

За таких обставин, коли права власників майна порушені та вони мають право вимагати усунення перешкод у здійсненні ними права користування своїм майном, суд приходить до висновку, що позивач правомірно вимагає усунення будь-яких порушень її та сина прав користуватись спірною квартирою.

Відповідно до частини третьої ст.212 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1, що також діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2, до ОСОБА_3, третя особа: Орган опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, про виселення є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60грн.

На підставі викладеного, ст.ст. 41, 47, 48 Конституції України, ст. 9, 150 Житлового кодексу України, ст.ст. 16, 311, 316, 317, 319, 321, 328, 356, 391 Цивільного кодексу України, керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 74-77, 88, 169, 179, 208-209, 212-215, 218, 224-226, 292, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1, що також діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2, до ОСОБА_3, третя особа: Орган опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, про виселення - задовольнити.

Виселити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 з кімнати АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 243, 60грн.

Заочне рішення може бути переглянуте Дніпровським районним судом м. Києва за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

С у д д я :