Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" листопада 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Виниченко Л.М.

при секретарі Локоткова І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи ОСОБА_2, ОСОБА_3, Головне управління юстиції у м. Києві, Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві про встановлення факту батьківства,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою з проханням встановити факт батьківства ОСОБА_5, 1949 року народження, відносно неї.

Вимоги мотивує тим, що вона народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 року, батьками її є ОСОБА_5 та ОСОБА_2, які у офіційному шлюбі не перебували. На час її народження у її батьків було недостатньо коштів на її утримання, тому мати вирішила зареєструватися, як одинока матір, тому при реєстраціїї її народжнння запис про батька провадився за вказівкою матері, яка ім'я батька вказала для співзвучності, а по батькові батька аналогічно своєму. З часу вагітності її матері ОСОБА_5 визнавав її своїм батьком та на протязі її життя приймав активну участь у її вихованні і утриманні. Батько дуже часто приходив до неї в гості, запрошував до себе, привозив її з матір'ю на відпочинок на дачу, яка належить його родичам. В період її повноліття батько хотів зареєстувати себе її батьком, проте не встиг, оскільки помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, їй залишив спадщину.

Встановлення факту батьківства їй необхідно для оподаткування спадщини за нульовою ставкою.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 16.10.2015 року до участі у справі у якості заінтересованих осіб було залучено ОСОБА_3 та Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, виключивши при цьому зазначений заявником Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві (а.с. 39, 40).

В судовому засіданні заявник підтримала подану заяву та обставини, викладені у ній, додатково пояснила, що вона скільки себе пам'ятає знає ОСОБА_5, як свого рідного батька, який її любив, піклувався за нею, часто з нею проводив свій час, морально та фінансово підтримував, вона постійно відчувала турботу свого батька, також його любила. Визнання батьківства необхідно їй для увіковічення пам'яті про батька, що відповідатиме дійсним обставинам створення їхньої родини та виконання свого морального обов'язку перед рідним батьком.

Заінтересована особа ОСОБА_2 підтримала заявлені вимоги, пояснила, що ОСОБА_1 її донька, яка вже має свою сім'ю та хоче записати ім'я свого фактичного батька у свідоцтві про народження. Вона народила ОСОБА_1 від ОСОБА_5, з яким періодично спільно проживала, так як ОСОБА_5 не хотів залишати свою квартиру, проте більшість часу мешкав з ними. Шлюб вони не реєстрували через зайнятість та складні періоди у житті, вона перенесла тяжкі операції, ОСОБА_5 весь час постійно підтримував її, жили вони однією сім'єю.

Заінтересована особа ОСОБА_3, який в судовому засіданні був також допитаний у якості свідка, просив задовольнити заявлені вимоги.

Представники Головного управління юстиції у м. Києві та Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи заінтнтересовані особи були повідомлені належним чином, про причини неявки представника Головного управління юстиції у м. Києві суд повідмлено не було. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві надані письмові пояснення на заяву з проханням розглянути справу без участі представника відділу та ухвалити рішення згідно чинного законодавства.

Заслухавши пояснення заявника, заінтересованих осіб ОСОБА_2 та ОСОБА_3, свідків, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як убачається із свідоцтва про народження, ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 року у м. Києві, її батьками є ОСОБА_6 та ОСОБА_2, реєстрація актового запису проведена 21.07.1990 року за № 1676 Відділом ЗАГС Ватутінського РВК м. Києва (а.с. 3).

Відповідно письмових пояснень Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві від 28.10.2015 року, вищевказаний актовий запис про народження № 1676 від 21.07.1990 року дитини ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, було проведено відповідно до ст. 55 Кодексу про шлюб та сім'ю України, яка передбачала, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, якщо немає спільної заяви батьків і рішення суду про встановлення батьківства, запис про батька дитини в книзі записів народжень проводиться за прізвищем матері, ім'я, по батькові та національність батька дитини записуються за її вказівкою.

Заявник просить встановити факт, що ОСОБА_5 є її батьком.

Згідно свідоцтва про смерть, ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 р. (а.с. 4).

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 укладено не було.

Як роз'яснено у п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 р. № 3, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір'ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК . Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Усі вони беруть участь у справі як заявники, а органи опіки та піклування й інші особи (залежно від обставин справи) - як заінтересовані особи.

З пояснень заінтересованої особи ОСОБА_3, який за його клопотанням в судовому засіданні був допитаний у якості свідка, засвідчив, що він являється рідним братом ОСОБА_5. За життя його брат ОСОБА_5 вважав ОСОБА_1 своєю дочкою з моменту її народження, в той час ОСОБА_5 та матір ОСОБА_7 проживали спільно. Ще з дитинства дівчинки та постійно в подальшому його брат опікувався ОСОБА_1, утримував, виховував, любив її. Просив задовольнити заявлені вимоги.

Свідок ОСОБА_8 засвідчила, що ОСОБА_8 вона знала з часу укладення нею шлюбу з його братом ОСОБА_9. ОСОБА_10 їй представив ОСОБА_1 як свою доньку, на той час дівчинка ходила у школу. Леонід постійно опікував свою дочку ОСОБА_7, завжди розповідав про неї як та де вона навчається, що робить, жив її життям, хвилювався коли донька хворіла, привозив ОСОБА_1 на дачу, дуже її любив.

На ім'я заявника ОСОБА_5 щодо всього свого майна склав заповіт від 07.06.2013 року, посвідчений державним нотаріусом Другої Київської державної нотаріальної контори, зареєстрований у реєстрі за № 6-736 (а.с. 13).

Як зазначено у заяві та пояснила ОСОБА_1, встановлення даного факту необхідно для увіковічення пам'яті про батька та оподаткування спадщини.

За вищевикладених обставин, оцінивши надані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про можливість задоволення заяви, оскільки вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні.

На підставі викладеного та керуючись постановою Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 р. № 3, ст. ст. 234 ч.2 п.5, 235, 256 ч. 1 п. 1, 257, 259 ЦПК України суд,-

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1, заінтересовані особи ОСОБА_2, ОСОБА_3, Головне управління юстиції у м. Києві, Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві про встановлення факту батьківства задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_5, 1949 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, є батьком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя