АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий у 1 інстанції - Шевчук А.В.
справа 756/7676/14-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2015 року колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді: Борисової О.В.

суддів: Мазурик О.Ф., Гаращенка Д.Р.

при секретарі: Мовчан О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 08 липня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2014 року позивач звернулася до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 08 липня 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дитини - доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 250 доларів США щомісячно з 30 травня 2014 року і до досягнення дитиною повноліття та судовий збір в дохід держави в розмірі 243,60 грн.

В задоволенні решти вимог ОСОБА_3 відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції представника відповідача подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити рішення Оболонського районного суду м. Києва від 08 липня 2015 року в частині розміру аліментів та стягувати з ОСОБА_1 аліменти в розмірі 60 доларів США.

Посилається на те, що суд першої інстанції прийшов до неправильного висновку про матеріальне становище відповідача, оскільки не врахував те, що відповідач має мінливий дохід і аліменти в розмірі 250 доларів США стануть для нього непомірним тягарем.

Також апелент посилається на те, що дитина проживає на території України, а тому і розмір аліментів повинен визначатися у відповідності до прожиткового мінімуму на дитину держави України, а не держави Ізраїлю.

Зазначає, що відповідач реально може сплачувати 60 доларів США, що на сьогоднішній день більше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу, пояснив, що відповідач на даний час проживає в Ізраїлі, працює в готельній галузі, має нестабільний заробіток, тому просив задовольнити апеляційну скаргу та зменшити розмір аліментів, які були стягнуті судом першої інстанції.

Позивач в судовому засіданні заперечувала проти задоволення апеляційної скарги та просила її відхилити.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з'явились, з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 09 лютого 2013 року, від шлюбу мають малолітню дитину - доньку ОСОБА_4.

Відповідно до свідоцтва про народження НОМЕР_1 ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка держави Ізраїль, м. Ейлат, її матір'ю є громадянка України ОСОБА_3, а батьком - громадянин держави Ізраїль ОСОБА_1

В серпні 2013 року позивач разом з малолітньою донькою повернулася до України, де проживають разом в квартирі АДРЕСА_1, що підтверджується довідкою № 18/10, яка видана ЖБК «Більшовик» 18 жовтня 2013 року.

На даний час дитина знаходиться на утриманні лише позивача.

Відповідач є громадянином держави Ізраїль, на сьогоднішній день мешкає в Ізраїлі, працює в готельній галузі, матеріальної допомоги своїй доньці не надає.

Судом першої інстанції встановлено, і це не заперечувалось представником відповідача, що відповідач має мінливий дохід, має аліментні зобов'язання, а саме - за рішенням компетентного суду держави Ізраїль (Суд з сімейних справ в м. Ейлат) від 10 квітня 2013 року з ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 в розмірі 1500 шекелів.

Згідно даних сайту http://9tv.co.il/news/2014/03/06/170481.html від 06 березня 2014 року з посиланням про надходження інформації з Центрального статистичного бюро Ізраїлю, середньомісячна заробітна плата на території держави Ізраїль за 2013 рік складає 9204 шекеля, що становить близько 2000 доларів США.

Також, згідно даних сайту http://newsеraelinfo.co.il.economi/56178 від 25 травня 2015 року з посиланням про надходження інформації з Центрального статистичного бюро Ізраїлю, середньомісячна заробітна плата на території держави Ізраїль у січні 2015 року складає 9475 шекелей, а в галузі готельної справи та харчування - 4317 шекелей (що еквівалентно 1108,63 дол. США станом на 29 квітня 2015 року, відповідно до курсу Центрального Банку Ізраїля 1 дол. США дорівнює 3,8940 шекелей, а 100 дол. США, відповідно до курсу НБУ України, дорівнює 2226,2406 грн.).

Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того,що дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні, відповідач є громадянином держави Ізраїль та проживає в державі Ізраїль, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому, враховуючи матеріальний стан позивача та відповідача, враховуючи наявність інших аліментних зобов'язань відповідача, суд дійшов обґрунтованого висновку щодо стягнення аліментів у в розмірі 250 доларів США щомісячно.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції помилково послався на дані з сайту http://9tv.co.il/news/2014/03/06/170481.html щодо визначення розміру середньомісячної заробітної плати в державі Ізраїль в 2013 році, та, що вказана інтернет-сторінка є неналежним доказом, колегія суддів не бере до уваги, оскільки вищевказана інформація є загальновідомою, та є належним доказом в розумінні ст. 58 ЦПК України.

Разом з тим, представник відповідача зазначаючи про занадто великий розмір стягнутих аліментів не зазначив ні про розмір отриманих відповідачем доходів, ні про його місце роботи.

Представник відповідача відповідно до ст.ст.10,60 ЦПК України доказів на підтвердження доводів апеляційної скарги про те, що відповідач має мінливий та незначний дохід та те, що сплачувати аліменти в розмірі 250 доларів США у відповідача немає можливості не надав.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції було дано невірну оцінку доказам колегія суддів відхиляє, оскільки суд першої інстанції при ухваленні рішення відповідно до ст.212 ЦПК України оцінив докази з урахуванням вимог ст.ст. 58, 59 ЦПК України про їх належність та допустимість.

Виходячи з загальних засад цивільного законодавства: справедливості, добросовісності та розумності (п.6 ч.1 ст. 3 ЦК України), враховуючи інтереси малолітньої дитини, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітньої дитини в розмірі 250 доларів США щомісячно, починаючи з 30 травня 2014 року і до досягнення дитиною повноліття.

На основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, відповідає вимогам матеріального права, внаслідок чого підстав для його скасування з мотивів викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 218, 303, 304, 307, 308, 313, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 08 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: