Апеляційний суд міста Києва
Справа № 22-ц/796/2410/2015 Головуючий у 1-й інстанції - Піхур О.В.
Доповідач - Кабанченко О.А.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Кабанченко О.А.

суддів - Желепи О.В.,

Рубан С.М.

при секретарі - Осмолович В.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 2 грудня 2014 року в справі за скаргою ОСОБА_2, заінтересована особа: державний виконавець Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві Волошина Марія Дмитрівна на постанову про повернення виконавчого документа стягувану.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги,-

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 2 грудня 2014 року відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_2, заінтересована особа: державний виконавець ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві Волошина М.Д. на постанову про повернення виконавчого документа стягувачу.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції. Вважає, що ухвала суду першої інстанції є незаконною, необґрунтованою та такою, що не відповідає нормам процесуального права та обставинам справи. В апеляційній скарзі посилається на те, що суд першої інстанції не врахував положення ст. ст. 1, 11, 82, 83 Закону України «Про виконавче провадження», не надав належної правової оцінки обставинам справи, залишив поза увагою той факт, що державний виконавець приєднав виконавче провадження у зведене, коли інші виконавчі листи вже були повернуті, а також використовував відповіді на запити по виконавчим листам, які вже були повернуто, тобто в даному випадку не було безпосередності виконавчого провадження.

В судове засідання суду апеляційної інстанції сторони не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені судом в установленому процесуальним законом порядку, про що свідчать повідомлення про вручення поштових відправлень.

Від представника ОСОБА_2 - ОСОБА_4 6 березня 2015 року надійшла заява про розгляд справи у його відсутність.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що Шевченківським районним суду м. Києва було видано виконавчий лист у цивільній справі № 2/761/4233/2013, за якими стягнуто з КС «Тринадцята зарплатня» на користь заявника грошові кошти у розмірі 7287 грн. 94 коп.

Виконавчий лист був пред'явлений заявником для примусового виконання до ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві, у зв'язку із чим 31 січня 2014 року було відкрито виконавче провадження.

Державним виконавцем було винесено постанову, за якою вказане виконавче провадження було приєднано до зведеного виконавчого провадження, оскільки, на виконанні у ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві перебувають декілька виконавчих документів, за якими боржником є КС «Тринадцята зарплатня».

У процесі виконання зведеного виконавчого провадження, 10 грудня 2009 року державним виконавцем винесено постанову про накладення арешту на майно боржника та внесено запис до Єдиного державного реєстру заборон і відчуження об'єктів нерухомого майна.

15 квітня 2010 року виходом за адресою: м. Київ, вул. Мала Житомирська 6/5, державним виконавцем описано та арештовано майно, яке знаходиться в приміщенні КС «Тринадцята зарплатня».

Як вбачається з відповіді ДПІ у Шевченківському районі м. Києва, КС «Тринадцята зарплатня» має відкриті розрахункові рахунки, на які постановами державного виконавця від 29 січня 2010 року та 29 червня 2010 року накладено арешт.

10 листопада 2010 року до ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві надійшла заява від КС «Тринадцята зарплатня» про зміну місцезнаходження офісу, а саме: м. Київ, вул. Чистяківська, 2-А, кв. 405.

31 березня 2011 року державним виконавцем направлені платіжні вимоги на списання коштів, які знаходяться на арештованих рахунках. Кошти, що надійшли 6 квітня 2011 року на рахунок ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві у розмірі 700 грн. 36 коп., розподілені згідно ст.ст. 43, 44 Закону України «Про виконавче провадження».

Виходами державних виконавців 1 червня 2011 року та 15 червня 2011 року з метою перевірки майнового стану боржника за фактичним місцем знаходження, а сааме: за адресою м. Київ, вул. Чистяківська, 2-А, оф. 405 встановлено, що в приміщенні боржника знаходиться майно (сейф та принтер), описане державним виконавцем, іншого належного боржнику майна в приміщенні за вказаною адресою не виявлено.

14 липня 2011 року державним виконавцем здійснено вихід за адресою: м. Київ, пр-т. Перемоги, 82, де виявлено майно, яке описано згідно акту опису та арешту майна від 15 квітня 2010 року. Окрім того, за вказаною адресою виявлено інше майно боржника, яке описано та арештовано державним виконавцем, про що складено відповідний акт від 14 липня 2011 року.

Відповідно до висновку про незалежну оцінку майна його загальна вартість становить 2732 грн. 00 коп., про що стягувачам 24 жовтня 2011 року направлено копії результатів експертної оцінки для ознайомлення.

7 серпня 2012 року від Торгового дому «Еліт Сервіс» до ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві надійшла копія протоколу № 26-0101/11 від 5 квітня 2012 року про проведення аукціону з реалізації арештованого рухомого майна боржника КС «Тринадцята зарплатня», згідно якої майно частково продано, а саме 1 лот, та перераховано від реалізації на рахунок ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві кошти у розмірі 161 грн. 69 коп. Вказані кошти перераховані в рахунок витрат на проведення виконавчих дій по зведеному виконавчому провадженню у відповідності до вимог ст. 43 Закону України «Про виконавче провадження». Згідно повідомлення ТД «Еліт Сервіс» непродані 18 лотів знято з реалізації через відсутність зареєстрованих покупців.

У ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві перебувало понад 30 виконавчих документів про стягнення з КС «Тринадцята зарплатня» на користь держави коштів, тому у першу чергу було направлено повідомлення органам ДПІ у Шевченківському районі м. Києва про те, що майно у кількості 18 лотів не реалізовано через відсутність покупців, з пропозицією залишити за собою нереалізоване майно в рахунок часткового погашення боргу по виконавчим документам.

На звернення стягувача, державним виконавцем були надані відповіді від 29 травня 2014 року, 28 серпня 2014 року, 17 жовтня 2014 року та 19 листопада 2014 року.

6 червня 2014 року державним виконавцем згідно вимог п.2 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу у зв'язку із відсутністю майна у боржника із роз'ясненням права на повторне пред'явлення виконавчого документа у встановлені законом строки.

У листопаді 2014 року представник ОСОБА_2 звернувся до суду зі скаргою, в якій просив: визнати строк на оскарження постанови державного виконавця ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві від 6 червня 2014 року про повернення виконавчого документу стягувачу пропущеним з поважних причин та поновити строк; визнати дії та рішення державного виконавця ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві Волошиної М.Д. при винесенні постанови від 6 червня 2014 року про повернення виконавчого документу стягувачу у справі про стягнення боргу з КС «Тринадцята зарплатня» на користь ОСОБА_2 протиправними та незаконними.; постанову державного виконавця ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві від 6 червня 2014 року про повернення виконавчого документу стягувачу у справі про стягнення боргу з КС «Тринадцята зарплатня» на користь ОСОБА_2 - скасувати; зобов'язати державного виконавця ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві поновити виконавче провадження.

В обґрунтування вимог скарги посилався на те, що тривалим невиконанням рішення суду та бездіяльністю органів ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві щодо належного виконання судового рішення порушені його права, оскільки постановою ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві від 6 червня 2014 року повернуто його виконавчий лист у відповідності до вимог ст. 62, ч.2 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» у зв'язку з відсутністю у боржника майна.

Відповідно до ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відмовляючи у задоволенні скарги, суд першої інстанції виходив з того, що державним виконавцем не було допущено порушень норм Закону України «Про виконавче провадження» при винесенні постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві.

Судова колегія погоджується з таким висновком суду, вважає, що він відповідає обставинам справи та положенням ч.2 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки, державний виконавець обґрунтовано повернув виконавчий документ, тобто діяв відповідно до вимог закону та в межах наданих йому повноважень.

Разом з тим, повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», не позбавляє права повторно пред'явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених ст. 22 цього Закону.

Посилання на необхідність направлення державним виконавцем запитів до Державної комісії, що здійснює регулювання в сфері послуг, для отримання інформації щодо місцезнаходження спілки та її керівних органів, а також відомостей щодо керівника, та внесення подання до органів міліції щодо приводу керівника спілки, накладення штрафу на керівника спілки, а також не внесення прокурору подання щодо притягнення до кримінальної відповідальності керівника спілки, не є підставою для скасування постанови від 6 червня 2014 року про повернення виконавчого документу стягувачу, оскільки місцезнаходження спілки державним виконавцем було встановлено, а виконанню підлягає рішення суду про стягнення коштів з КС «Тринадцята зарплатня», а не з її керівника.

Крім того, відповідні заяви про здійснення виконавчих дій можуть бути подані заявником державному виконавцю при повторному пред'явленні виконавчого листа до виконання.

З доводами апеляційної скарги про те, що постанова державного виконавця від 6 червня 2014 року про повернення виконавчого документа стягувачеві є передчасною та незаконною, судова колегія не погоджується, оскільки заявником дані доводи не обґрунтовані - не зазначено, які саме виконавчі дії не були здійсненні державним виконавцем на виконання рішення суду про стягнення на користь заявника грошових коштів з КС «Тринадцята зарплатня» після проведення виконавчих дій по зведеному виконавчому провадженню.

Таким чином, судом вірно відмовлено у задоволенні скарги представника ОСОБА_2 на дії старшого державного виконавця ВДВС Шевченківського РУЮ в м. Києві.

З огляду на наведене, судова колегія вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали суду немає.

Керуючись ст.. ст.. 307, 312 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 2 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Головуючий:

Судді: