Апеляційний суд Запорізької області
Провадження №22ц/778/475/15 Головуючий у 1 інстанції: Шудрик А.А.
Суддя-доповідач: Коваленко А.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Боєвої В.В.,

суддів: Коваленко А.І.,

Денисенко Т.С.,

при секретарі: Хомяк К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3, ОСОБА_4 на рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 19 листопада 2014 року по справі за позовом ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізькі лани» про розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості орендної плати, -

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2014 року ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулися до суду з позовом до ТОВ «Запорізькі лани» про розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості орендної плати, який неодноразово уточнювався.

У позові зазначалось, що позивачам на праві власності належить по 1/2 частині земельної ділянки площею 6,8645 га на території Щасливської сільської ради Оріхівського району Запорізької області. Між сторонами по справі укладено договір оренди земельної ділянки від 01.10.2006 року строком на 7 років, який був зареєстрований в Оріхівському районному відділі земельних ресурсів 16.12.2010 року за №51. Відповідач неодноразово порушував умови договору. Позивачі вважають, що перед ними відповідач має заборгованість за 2013, 2014 роки.

Посилаючись на вказані обставини, з урахуванням уточнення позовних вимог, позивачі просили суд припинити договір оренди землі від 01 жовтня 2006 року, укладений між ними та відповідачем, зареєстрований в Оріхівському районному відділі земельних ресурсів 16.12.2010 року за №51; стягнути з відповідача на користь ОСОБА_3 несплачену орендну плату за 2013 рік у грошовому вигляді в розмірі 600 грн. або в натуральній формі 1500 кг зернових та 100 кг насіння соняшнику, за 2014 рік - у розмірі 1200 грн. або 3 тони зернових та 200 кг насіння соняшнику; стягнути з відповідача на користь ОСОБА_4 несплачену орендну плату за 2013 рік у розмірі 600 грн. або 1500 кг зернових та 100 кг насіння соняшнику, за 2014 рік у розмірі 1200 грн. або 3 тони зернових та 200 кг насіння соняшнику; стягнути з відповідача судові витрати.

Рішенням Оріхівського районного суду Запорізької області від 19 листопада 2014 року позовні вимоги залишено без задоволення.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_3, ОСОБА_4 подали апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просять скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, представника апелянтів та заперечення представника відповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відповідно до ст. 2 Закону України від 06.10.1998 року "Про оренду землі" відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Судом встановлено, що позивачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є власниками по земельної ділянки площею 6,8645 га (по 1/2 частині кожна) на території Щасливської сільської ради Оріхівського району Запорізької області, що підтверджується державними актами на право приватної власності на земельну ділянку. 01.10.2006 року між сторонами по справі був укладений договір оренди земельної ділянки строком на 7 років, тобто до 01.10. 2013 року. Договір оренди був зареєстрований в Оріхівському районному відділі земельних ресурсів 16.12.2010 року за №51 ( а.с.4).

Із позовної заяви ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вбачається, що підставою позовних вимог про припинення (розірвання) договору оренди є систематичне несвоєчасне виконання відповідачем своїх зобов'язань за договором - несвоєчасна виплата орендної плати за 2013 - 2014 роки.

За статтею 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно зі ст. 21 Закону України "Про оренду землі", орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Відповідно до п.9, п.11 Договору оренди (а.с.4) орендна плата вноситься орендарем у розмірах: 1200 грн. або 200кг насіння сояшника та 3 тони зернових на рік у такі строки : до 31 жовтня кожного року, проте, із змісту умов договору не вбачається, що орендна плата повинна вноситись за поточний календарний рік.

Згідно з наданими суду першої інстанції ксерокопіями квитанцій та видаткових касових ордерів ТОВ "Запорізькі лани" сплачено позивачам орендну плату, саме: 12.09.2014 року ОСОБА_3 отримала орендну плату в розмірі 4250,0 грн. за 2012 рік, ОСОБА_4 отримала орендну плату в розмірі 2525,0 грн. за 2013 рік. Ці виплати проведені на двох позивачів, що ними не заперечується. Також, 18.11.2014 року відповідач оплатив позивачам орендну плату за 2014 рік по 600 грн. кожній. ( а.с.84-86).

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону України "Про оренду землі" орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

За змістом частини 1 ст. 32 Закону України "Про оренду землі" на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

За положеннями п. д. ч.І ст.141 Земельного кодексу України підставою припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата земельного податку або орендної плати.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог представник відповідача зазначав, що згідно з довідкою Запорізького обласного центру гідрометеорології №26-30/3027 від 04.12.2012р. та висновку Торгово-промислової палати України №189 від 29 січня 2013року під час весняно-літнього періоду 2012року в Оріхівському районі Запорізької області спостерігались несприятливі погодні умови для вирощування сільгоспкультур,внаслідок чого були пошкоджені посіви сільгоспкультур до незадовільного стану, у тому числі на площах ТОВ "Запорізькі лани",що знаходяться у Оріхівському районі Запорізької області. Зазначені несприятливі погодні умови, що спричинили загибель сільгоспкультур на площах товариства станом на 02 жовтня 2012року є форс-мажорними обставинами та стали підставою затримки виплати орендної плати за 2012 рік, що не може свідчити про систематичність не виплати орендної плати (а.с.87-89).

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволені позовних вимог, оскільки позивачами не заявлялися позовні вимоги про стягнення заборгованості по орендній платі за 2012 рік, а наявність заборгованості за 2013 рік та 2014 рік, з врахуванням того, що строк дії договору оренди закінчився 01.10. 2013 року, не свідчить про систематичну несплату орендної плати відповідачем, тому не підлягають задоволенню позовні вимоги ні про розірвання договору оренди ні про його припинення.

Статтею 31 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що договір оренди землі припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено. Зазначений договір оренди земельної ділянки був укладений між сторонами по справі 01.10.2006 року строком на 7 років, тобто до 01.10. 2013 року. Доказів того, що сторонами продовжено строк дії цього договору чи у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди та уклав додаткову угоду про поновлення договору оренди землі із власниками земельної ділянки (щодо земель приватної власності) суду не надано. Тому, відповідно до ст. 33 Закону України «Про оренду» договір оренди є припиненим і бути визнаний додатково припиненим із зазначених позивачами підстав не може.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що правильне по суті рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Доводи апеляційної скарги щодо порушення судом норм матеріального та процесуального права, неналежної оцінки доказів і помилкових висновків суду, наявності прибутку у відповідача у спірному періоді, є неспроможними, спростовуються наведеними та іншими матеріалами справи і є такими, що не впливають на висновки суду по суті спору.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 314, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 19 листопада 2014 року по цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте вона може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді:

Дата документу Справа №