У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Леванчука А.О., Мазур Л.М., Писаної Т.О., -

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради до ОСОБА_4 про виселення без надання іншого житлового приміщення, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 9 жовтня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 5 лютого 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2014 року виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради звернувся до суду з позовом, в якому просив про виселення ОСОБА_4 з квартири АДРЕСА_1, без надання йому іншого житлового приміщення.

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 9 жовтня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Івано-Франківської області від 5 лютого 2015 року, позов виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради задоволено. Виселено ОСОБА_4 з квартири АДРЕСА_1, без надання іншого житлового приміщення. Вирішено питання про судові витрати.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, із ухваленням нового рішення у справі про відмову в задоволенні позову.

Вивчивши матеріали справи, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Перевіривши матеріали справи та доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції вважає, що, ухвалюючи оскаржувані у справі судові рішення, суди першої та апеляційної інстанцій з дотриманням вимог ст. ст. 213, 214, 303, 315 ЦПК України правильно визначилися з характером спірних правовідносин і дійшли обґрунтованого висновку про підставність позовних вимог виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, виходячи із встановлених у справі обставин, які свідчать про те, що відповідач ОСОБА_4 проживає у квартирі АДРЕСА_1 без належних правових підстав, а тому відповідно до ч. 1 ст. 109, ч. 3 ст. 116 ЖУ України він підлягає виселенню без надання іншого житлового приміщення.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 9 жовтня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 5 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

А.О. Леванчук
Л.М. Мазур
Т.О. Писана

Колегія суддів: