Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" жовтня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Гаврилової О.В.,

при секретарі - Неділько Л.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві скаргу Моторно (транспортного) страхового бюро України на дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, -

В С Т А Н О В И В:

До Дніпровського районного суду м. Києва надійшла скарга Моторно (транспортного) страхового бюро України, в якій скаржник просить суд визнати дії старшого державного виконавця ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві щодо винесення постанови ВП№48075084 від 09.07.2015р. про відмову у відкриті виконавчого провадження неправомірними, скасувати постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження та зобов'язати старшого державного виконавця ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві відкрити виконавче провадження. Скарга обґрунтована, тим що постановою ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві ВП№48075084 від 09.07.2015р. МТСБУ відмовлено у відкритті виконавчого провадження за виконавчим листом № 755/18436/13-ц, виданим Дніпровським районним судом м. Києва 05.03.2014р. про стягнення з ОСОБА_1 на користь МТСБУ заборгованості в сумі 26 770,05 грн. До МТСБУ вказана постанова надійшла 03.08.2015р. Державним виконавцем відмовлено у відкритті виконавчого провадження в зв'язку з відсутністю у виконавчому документі інформації про індивідуальний ідентифікаційний номер боржника. Таку постанову заявник вважає незаконною, оскільки вона не відповідає положенням статей 11, 18 Закону України «Про виконавче провадження».

Представник скаржника в судове засідання не з'явився, до судового розгляду подав клопотання про розгляд скарги без його участі.

Представник ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві до суду не з'явився, був належним чином повідомлений про час та місце розгляду скарги, заперечень по суті скарги до суду не направив, про причини неявки суду не повідомив.

У відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, вивчивши матеріали скарги приходить до наступного.

Згідно ст. 383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією чи бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби при виконанні судового рішення, прийнятого у відповідності з цим Кодексом, порушені їх права та свободи.

Згідно положень ч. 2 ст. 384 ЦПК України скарга подається до суду, що видав виконавчий документ.

Згідно зі ст. 385 ЦПК України скарга може бути подана до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод. Пропущений з поважних причин строк може бути поновлено судом.

Судом встановлено, що Постановою ВДВС Дніпровського РУЮ ВП№48075084 від 09.07.2015р. Моторному (транспортному) страховому бюро України відмовлено у відкритті виконавчого провадження за виконавчим листом № 755/18436/13-ц, виданим Дніпровським районним судом м. Києва 05.03.2014р. про стягнення з ОСОБА_1 на користь МТСБУ 26 770,05 грн. (а.с. 4)

МТСБУ вказану постанову отримало 03.08.2015р. (а.с.5)

Відповідно до постанови ВДВС Дніпровського РУЮ від 09.07.2015р. МТСБУ відмовлено у відкритті виконавчого провадження в зв'язку з відсутністю у виконавчому документі інформації про індивідуальний ідентифікаційний номер боржника.

Відповідно до п. З ч. 1 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження", повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (для фізичних осіб - платників податків) або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб - громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України, а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо.

Відповідно до вимог ст. 360-7 ЦПК України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 355 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Постанова Верховного Суду України у справі № 6-62цс14 від 25.06.2014р. звертає увагу на право державного виконавця при здійсненні виконавчого провадження з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі і конфіденційну, надане п. 3 ч. 3 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження".

Отже, відсутність у виконавчому листі ідентифікаційного номера боржника не є підставою для відмови державним виконавцем у відкритті виконавчого провадження.

Відповідно до п.18 Постанови Пленуму ВССУ №6 від 07.02.2014 року - виходячи зі змісту статті 387 ЦПК, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Оскільки державним виконавцем було безпідставно відмовлено у відкритті виконавчого провадження, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для визання дій державного виконавця неправомірними та скасування постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження.

Разом з тим, як роз'яснено у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року №14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», що кореспондується із положенням п. 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07.02.2014 року №6, у разі визнання неправомірними рішення, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд зобов'язує їх усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює порушені права чи свободи заявника. При цьому суд не вправі зобов'язувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом України «Про виконавче провадження» можуть здійснюватися тільки державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби

На підставі викладеного, суд вважає, що скарга підлягає задоволенню частково.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 209, 210, 383-389 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу Моторно (транспортного) страхового бюро України на дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві - задовольнити частково.

Визнати дії старшого державного виконавця ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві Макаренко С.В. щодо винесення постанови ВП №48075084 від 09.07.2015р. про відмову у відкритті виконавчого провадження неправомірними.

Постанову ВП №48075084 від 09.07.2015р. про відмову у відкритті виконавчого провадження - скасувати.

В іншій частині заявлених вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо сторони не були присутні в судовому засіданні під час проголошення ухвали, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання ухвали.

СУДДЯ: