Справа № 159/5595/15-ц
Провадження № 2/159/1606/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Ковель 06 листопада 2015 року

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді Луньової Т.М.,

за участі секретаря - Канашкової О.М.,

позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ковелі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. Прохає визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, розташований по АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті матері, ОСОБА_3 та батька, ОСОБА_4.

Позовні вимоги обґрунтовуються наступними обставинами: ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача - ОСОБА_5. ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Радошин Ковельського району померла мати позивача - ОСОБА_3. Після смерті кожного з батьків відкривалась спадщина на відповідні частки у нерухомому та рухомому майні, що належало спадкодавцям на час смерті, у тому числі на відповідні частини домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_1. За життя спадкодавців заповітне розпорядження не посвідчувалось. Спадкоємцями за законом майна померлих ОСОБА_4 та ОСОБА_3 залишились діти - ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_6 Як після смерті батька, так і після смерті матері, спадщину, яка відкрилась, прийняла позивач, яка постійно проживала з батьками на час їх смерті. Інші спадкоємці відмовились приймати спадщину, про що подали до нотаріальної контори відповідні заяви. Позивач, у порядку передбаченому чинним законодавством прийняла спадщину, яка відкрилась після смерті батьків та звернулась до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Державним нотаріусом було видано позивачеві свідоцтва про право на спадщину за законом на наступне нерухоме майно: земельну ділянку, розташовану на території Радошинської сільської ради Ковельського району Волинської області площею 2,8056 гектарів у межах згідно з планом, призначенням якої є ведення особистого селянського господарства; на земельну ділянку, розташовану на території Радошинської сільської ради Ковельського району Волинської області площею 0,3324 гектарів у межах згідно з планом, призначенням якої є ведення особистого селянського господарства; на земельну ділянку, розташовану на території Радошинської сільської ради Ковельського району Волинської області площею 0,4826 гектарів у межах згідно з планом, призначенням якої є ведення особистого селянського господарства. Однак державним нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове домоволодіння, розташоване по АДРЕСА_1 з причини відсутності правовстановлюючих документів на підтвердження здійснення державної реєстрації права власності на належне спадкодавцеві нерухоме майно, у той час згідно Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, п.4.15,п.4.18 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони арешту цього майна. У зв'язку з неможливістю надати державному нотаріусу оригіналів правовстановлювальних документи на нерухоме майно, яке входить до складу спадкової маси, реалізувати своє право на спадкове домоволодіння в позасудовому порядку позивач позбавлена можливості.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримала з підстав, зазначених у ньому та прохає задовольнити. Прохає суд ухвалити рішення, яким визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, розташований по АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті матері, ОСОБА_3 та батька, ОСОБА_4. Судові витрати прохає залишити за сторонами.

Відповідач ОСОБА_2 у ході судового розгляду позов визнала повністю, не заперечила проти його задоволення, визнала обставини, якими позивач обгрунтувала позовні вимоги.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі приходить до висновку, що позов підставний і підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно свідоцтва про смерть серї НОМЕР_1 від 11 жовтня 2002 року батько позивача ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.5).

Згідно свідоцтва про смерть серї НОМЕР_2 від ІНФОРМАЦІЯ_4 мати позивача ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.6).

Даними свідоцтва про народження позивача серії НОМЕР_3 від 05 травня 1969 року, виданого Радошинською сільською радою Ковельського району (а.с.11); даними витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища 7 від 07 жовтня 2015 року (а.с.15); даними свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_4, виданого відділом ЗАГС м. Ковель, доводиться та обставина, що позивач ОСОБА_1 є рідною дочкою спадкодавців ОСОБА_4 та ОСОБА_3.

Відповідно до ч.1 ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово, а у відповідності до вимог ч.1 ст. 1261 ЦК України першу чергу на спадкування за законом мають діти спадкоємця, ....той із подружжя, який його пережив та бтьки.

Згідно ч.1 ст. 1267ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Частиною 1 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а згідно ч.3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв сппадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України він не заявив про відмову від неї.

Згідно ч.2 ст. 1275 ЦК України якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за законом тієї черги, яка має право на спадкування, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за законом тієї ж черги і розподіляється між ними порівну.

Відповідно до ст. 549 ЦК України в редакції 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або якщо він подав державній ностаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Матеріалами спадкової справи №60/03, заведеної щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 та матерілами спадкової справи №53/13, заведеної щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 доводиться та обставина, що спадщину після смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_3 прийняла позивач ОСОБА_1. Інші спадкоємці відмовились від спадщини на користь позивача, звернувшись до нотаріальної контори з відповідними заявами про відмову від спадщини.

Згідно свідоцтв про право на спадщину за законом, виданих державним нотаріусом Ковельської державної нотаріальної контори 15 липня 2015 року пілся смерті ОСОБА_3 позивачеві ОСОБА_1, спадщина, на яку видано свідоцтва складається з: земельної ділянки, розташованої на території Радошинської сільської ради Ковельського району Волинської області площею 2,8056 гектарів у межах згідно з планом, призначенням якої є ведення особистого селянського господарства (к.н.НОМЕР_5); земельної ділянки, розташованої на території Радошинської сільської ради Ковельського району Волинської області площею 0,3324 гектарів у межах згідно з планом, призначенням якої є ведення особистого селянського господарства (к.н.НОМЕР_6); земельної ділянки, розташованої на території Радошинської сільської ради Ковельського району Волинської області площею 0,4826 гектарів у межах згідно з планом, призначенням якої є ведення особистого селянського господарства (к.н.НОМЕР_7).

Згідно повідомлення Ковельської державної нотаріальної контори №2026/01-16 від 23 жовтня 2015 року позивачеві відмовлено у вчиненні нотаріально дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове домоволодіння, з посиланням на норми Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, п.4.15,п.4.18 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, згідно яких видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони арешту цього майна. (а.с.14).

Згідно довідки Радошинської сільської равди Ковельського району Волинської області №948 від 05 жовтня 2015 року, відповідно записів в погосподарській книзі №1 с. Радошин, за особовим НОМЕР_8 рахується господарство ОСОБА_3, яка була прописана і проживала в АДРЕСА_1 з 27 грудня 1952 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 і була виписана у зв'язку зі смертю. На день смерті з ОСОБА_3 проживала і була зареєстрована з 28.03.1969 року по даний час її дочка ОСОБА_1. Під обтяженнями майно спадкодавця не перебуває. (а.с.7,18).

Згідно відомостей з Державного реєстру іпотек, Державного реєстру прав власності на нерухоме майно, та Державного реєстру заборони відчуження об'єктів нерухомого майна від 29.10.2015 року №46586666, доводиться, що державна реєстрація права власності на домоволодіння, розташоване по АДРЕСА_1 не здійснювалась. Рік побудови домоволодіння - 1969.

Відповідно до положень ст. 100 та ст.101 Цивільного кодексу Української РСР 1963 року, громадяни могли мати у власності житловий будинок.

Будівництво спірного будинковолодіння здійснювалось у період дії норм цивільного кодексу РСР 1963 року та Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої Міністерством комунального господарства УРСР 31.01.1966 року. Згідно п.4 вказаної Інструкції реєстрації підлягали всі будинки і домоволодіння, які належали громадянам на праві особистої власності та розташовані в межах міст і селищ міського типу. Обов'язок щодо реєстрації будинків та домоволодінь, розташованих у селах не встановлювався.

Згідно даних технічного паспорту на садибний житловий будинок по АДРЕСА_1, виготовленого ТОВ «Бюро оцінки та інвентаризації» станом на 15 жовтня 2015 року, вказане домоволодіння не містить самочинного будівництва і складається з: житлового будинку А-1 1969 року побудови, загальною зовнішньою площею 84,3 м.кв., загальною внутрішньою площею 71,1 м.кв., житловою площею 48,1 кв.м., підсобною площею 23 м.кв., до складу якого якого входять коридор площею 11,3 кв.м., коридор площею 6,1 кв.м., кухня площею 5,6 кв.м., кімната площею 9,4 кв.м., кімната площею 11,7 м.кв., кімната площею 11,0 кв.м., кімната площею 16,0 кв.м.; веранди «а» 1969 року побудови, сарая Б-1 1969 року побудови, колодязя, огорожі та хвітртки (а.с.8-12).

Судовий збір позивачем сплачено відповідно що ціни позову.

Згідно п.1 ч.2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом

За вказаних обставин позивач обрав такий спосіб захисту свого майнового права, який не суперечить нормам ст. 16 ЦК України.

На підставі ст. 15,30,62, 85, 212, 213, 215, 130, 173,174 ЦПК України, ст. 328, 1233,1235,1236,1258, 1269, 1270 ЦК України, суд -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування задовольнити повністю.

Визнати за позивачем ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, розташований по АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті матері, ОСОБА_3 та батька ОСОБА_4, до складу якого входить: житловий будинок А-1 1969 року побудови, загальною зовнішньою площею 84,3 м.кв., загальною внутрішньою площею 71,1 м.кв., житловою площею 48,1 кв.м., підсобною площею 23 м.кв., веранда «а» 1969 року побудови, сарай Б-1 1969 року побудови, колодязь, огорожа та хвіртка.

Судові витрати залишити за сторонами.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення - протягом 10-ти днів з дня отримання копії рішення.

Головуюча Т.М.Луньова