АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження №22-ц/790/1917/15 Головуючий 1 інстанції -
Категорія: захист житлових прав Доповідач -Гальянова І.Г.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого , судді: Гальянової І.Г.,

суддів: Колтунової А.І.,

Костенко Т.М.,

за участю секретаря: Сватенко Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3, в особі представника ОСОБА_4 на ухвалу судді Дзержинського районного суду м.Харкова від 29 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Департаменту капітального будівництва Харківської обласної державного адміністрації, Харківської обласної державної адміністрації, Русько-Тишківської сільської ради Харківського району Харківської області про зобов»язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИЛА:

23 грудня 2014 року представник позивача звернувсь до суду з позовом, в якому просив зобов»язати Департамент капітального будівництва Харківської обласної державної адміністрації виконати вимоги п.18 ч.1 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» щодо забезпечення позивача жилою площею, яка відповідає санітарним та технічним вимогам, в розмірі не менше від встановленої чинним законодавством України норми жилої площі, шляхом передачі в комунальну власність Русько-Тишківській сільської ради Харківського району Харківської області нерухомого майна, яке знаходиться у державній власності для послідуючої передачі вказаного нерухомого майна позивачу.

Ухвалою судді Дзержинського районного суду м.Харкова від 29 грудня 2014 року у відкритті провадження у справі за вказаним позовом позивачу відмовлено на підставі п.1 ч.2 ст. 122 ЦПК України.

В апеляційній скарзі представник позивача просить скасувати вказану ухвалу суду та направити справу до суду першої інстанції для продовження її розгляду.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує порушенням судом першої інстанції норм процесуального права та зазначає, що при її постановленні суд виходив з наявності факту оскарження позивачем дій чи бездіяльності відповідачів як суб»єктів владних повноважень, однак позовна заява позивача стосується спору про його право на житло та повинна розглядатись в порядку цивільного судочинства.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали позовної заяви та доводи апеляційної скарги, судова колегія приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з таких підстав.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі за вказаним позовом позивача суд, з посиланням на вимоги ст. 15 ЦПК України пункт 1 частини 2 ст. 17 КАС України, виходив з того, що позов позивача стосується оскарження дій чи бездіяльності відповідачів як суб»єктів владних повноважень.

Однак погодитись з таким висновком суду не можна.

Відповідно до пункту 1 частини 2 ст. 17 КАС України, компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб»єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень ( нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

У пункті 1 частини 1 статті 3 КАС України справу адміністративною юрисдикції визначено як передання на вирішення адміністративного суду публічно-правового спору, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб»єкт, що здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

В пункті 21 роз»ясень, які містяться в постанові № 3 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» зазначено, що ураховуючи положення статті 1 ЦПК та статті 2 КАС, не є публічно-правовим і розглядається у порядку цивільного судочинства спір між органом державної влади та/або органом місцевого самоврядування (суб»єктом владних повноважень) як суб»єктом публічного права та суб»єктом приватного права - фізичною особою, в якому управлінські дії суб»єкта владних повноважень спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав фізичної особи. У такому випадку це спір про право цивільне, незважаючи на те, що у спорі бере участь суб»єкт публічного права, а спірні правовідносини врегульовані нормами цивільного та адміністративного права.

Як свідчить позовна заява позивача, зміст його позовних вимог зводиться до захисту права на першочергове отримання ним житла як інваліда 1 групи та учасника бойових дій в республіці Афганістан, тобто заявлені позовні вимоги мають приватно правний характер.

Таким чином, цей позов не є адміністративним, оскільки вимоги позивача не стосуються захисту його прав, свобод та інтересів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади та місцевого самоврядування.

Згідно ж до вимог пунктів 1 та 3 частини 1 статті 15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин;інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

За таких обставин, ухвалу судді від 29 грудня 2014 року не можна визнати такою, що відповідає обставинам , які містяться в позовній заяві позивача та вимогам вказаних норм процесуального права, що у відповідності до пунктів 3, 4 ч. 1 ст. 311 ЦПК України, є підставою для її скасування та повернення позовної заяви позивача до суду першої інстанції зі стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Між тим, апеляційна скарга представника позивача в частині повернення справи до суду першої інстанції для продовження її розгляду задоволенню не підлягає , виходячи з наступного.

Відповідно до вимог глав 2, 3 та 4 ЦПК України, питання щодо відкриття провадження у справі, провадження у справі до судового розгляду та судовий розгляд справи провадиться судом першої інстанції, тоді як провадження у справі за вказаним позовом позивача судом першої інстанції не відкрито.

З огляду на наведене суд апеляційної інстанції не наділений повноваженнями щодо вирішення питання про відкриття провадження у справі за вказаним позовом позивача та це питання підлягає вирішенню судом першої інстанції.

Керуючись пунктами 3, 4 ч.1 ст. 311, ст.ст. 315, 317, 324 , 218 ЦПК України, судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, в особі представника ОСОБА_4 задовольнити частково.

Скасувати ухвалу судді Дзержинського районного суду м.Харкова від 29 грудня 2014 року та позовну заяву ОСОБА_3 до Департаменту капітального будівництва Харківської обласної державного адміністрації, Харківської обласної державної адміністрації, Русько-Тишківської сільської ради Харківського району Харківської області про зобов»язання вчинити дії повернути до суду першої інстанції зі стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає як така, що не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Головуючий, суддя:

Судді :