Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/2252/15 Головуючий у суді І-ї інстанції Шевченко І. М.
Доповідач Фомічов С. Є.
РІШЕННЯ

Іменем України

29.09.2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді - Фомічова С.Є.

суддів - Гайсюка О.В.

Карпенка О.Л.

при секретарі - Дімановій Н.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за позовом ОСОБА_3, представника ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа реєстраційна служба Кіровоградського міського управління юстиції про визнання заповіту дійсним та визнання права власності в порядку спадкування, за апеляційною скаргою ОСОБА_3, представника ОСОБА_4 на рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 05 серпня 2015 року і

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2015 року ОСОБА_4 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_5, третя особа реєстраційна служба Кіровоградського міського управління юстиції про визнання заповіту дійсним та визнання права власності в порядку спадкування.

В обґрунтування своїх вимог зазначав, що 18 квітня 1991 року ОСОБА_6, цивільна дружина його батька, склала заповіт на його користь, яким на випадок смерті зробила розпорядження про те, що все своє майно вона заповіла йому. Крім того, заповіт складено у двох примірниках, один з яких зберігається в справах виконавчого комітету, а другий виданий заповідачу - ОСОБА_7, заповіт містить особистий підпис ОСОБА_7, відмітку про те, що він посвідчений 18 квітня 1991 року ОСОБА_8 - секретарем Голиківської сільської Ради народних депутатів Олександрівського району Кіровоградської області та її підпис, особу заповідача встановлено, дієздатність перевірено, зареєстровано в реєстрі за № 34 та стягнуто мито 10-00, гербова печатка.

Відповідно до діючого законодавства він звернувся до нотаріуса про прийняття спадщини, але йому було відмовлено, постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус мотивував відсутністю даних про реєстрацію вказаного заповіту у Спадковому реєстрі та відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме майно.

Він звертався до Голиківської сільської ради про внесення заповіту до реєстру, відповіддю від 21 квітня 2015 року за вих. № 54 йому було повідомлено, що в зв'язку з переїздом сільської ради в нове приміщення були загублені архівні справи, на даний час книга нотаріальних дій за 1991 рік в раді відсутня, тому не можливо внести заповіт ОСОБА_7 від 18 квітня 1991 року за реєстровим № 34 до Спадкового реєстру.

Рішенням Ленінського районного суду міста Кіровограда в задоволенні позовної заяви ОСОБА_4 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, представника ОСОБА_4, ставиться питання про скасування вищевказаного судового рішення, так як воно, на її думку, постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вважає, що суд неповно з'ясував дійсні обставини справи та дійшов до помилкового висновку про відмову в задоволенні позовних вимог. Просила рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Заслухавши доповідача, пояснення ОСОБА_3, представника ОСОБА_4, яка підтримала доводи апеляційної скарги, заперечення проти її доводів ОСОБА_9, представника ОСОБА_5, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги відповідно до ст. 303 ЦПК України, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 28 жовтня 2014 року померла ОСОБА_7, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Міським відділом по державній реєстрації смертей реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції від 29 жовтня 2014 року, актовий запис № 2864.

За життя ОСОБА_7 належала квартира АДРЕСА_1: 1/2 частина на підставі свідоцтва про право власності на житло від 28 лютого 1997 року № 21372, виданого Кіровоградською міською радою та 1/2 частина на підставі свідоцтва про право на спадщину від 24 січня 2006 року № 1-134, виданого Першою кіровоградською державною нотаріальною конторою, що підтверджується архівною довідкою ОКП «Кіровоградське обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації» від 07 травня 2015 року.

Після смерті ОСОБА_7 Кіровоградською міською державною нотаріальною конторою № 1 06 листопада 2014 року заведена спадкова справа № 02-14, із заявами про прийняття спадщини до контори звернулись: за законом - ОСОБА_5, якому рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 09 лютого 2015 року встановлено факт проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу з 2006 року по день смерті спадкодавця ОСОБА_7 та за заповітом ОСОБА_4

Судом встановлено, що 18 квітня 1991 року ОСОБА_7 склала заповіт, який посвідчений ОСОБА_8 - головою Голиківської селищної Ради народних депутатів Олександрівського району Кіровоградської області, відповідно до якого на випадок своєї смерті зробила таке заповідальне розпорядження: все її майно, де б воно не було, із чого б воно не складалось і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона за законом матиме право заповіла ОСОБА_4 Заповіт зареєстрований у реєстрі за № 34.

З постанови № 478/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 19 квітня 2015 року державного нотаріуса Кіровоградської міської державної нотаріальної контори №1 вбачається, що ОСОБА_4 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_7 Підставами для винесення даної постанови стало те, що за даними спадкового реєстру реєстрація заповіту у Спадковому реєстру відсутня та нотаріусу не надані оригінали правовстановлюючих документів на квартиру.

Також, судом встановлено, що форма посвічу вального напису заповіту відповідає формі № 34, додатку № 26 Інструкції про порядок здійснення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, посилкових, селищних рад народних депутатів, затвердженої наказом Міністерства юстиції УССР № 1/5 від 19січня 1976 року, що діяла на момент складення заповіту ОСОБА_7

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції критично оцінив пояснення представника позивача щодо неможливості реєстрації заповіту, оригінал якого наявний у позивача, у Спадковому реєстрі та виходив з тих обставин, що надана довідка Голиківської сільської ради за № 54 від 21 квітня 2015 року лише підтверджує факт втрати книги нотаріальних дій за 1991 рік та не пояснює факту відсутності реєстрації заповіту через відповідні органи у встановленому законодавством порядку.

Проте з такими висновками суду погодитися не можна.

Стаття 213 ЦПК України вказує, що рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Однак, дане рішення суду вказаним вимогам не відповідає.

Відповідно до вимог ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є: невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню.

Згідно ст.ст. 1233, 1235, 1247, 1251, 1257 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповіт може бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251-1252 ЦК України. Якщо у населеному пункті немає нотаріуса, заповіт, крім секретного, може бути посвідчений уповноваженою на це посадовою особою відповідного органу місцевого самоврядування.

Частиною 2 ст. 16 ЦК України і главою 85 ЦК України, яка регулює порядок спадкування за заповітом і є спеціальною нормою, не передбачена можливість захисту особою права на спадкування за заповітом шляхом визнання його дійсним. В даному випадку дійсність заповіту не о спарюється, а тому колегія суддів вважає, що підстав для задоволення позовних вимог в цій частині немає.

У зв'язку з цим рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову.

Частиною 1 ст. 15 ЦПК України встановлено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Колегія суддів, вважає, що позивач відповідно до частини 1 ст. 1223 ЦК України має право на спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_7, оскільки йому було відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, таке право може бути визнано за ним в судовому порядку.

Отже, суд помилково вважав, що позовні вимоги про визнання права власності на спадкове майно не підлягають задоволенню.

Враховуючи наведене колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції, відповідно до п.4 ч.1 ст. 309 ЦПК України, підлягає скасуванню в частині відмови в задоволенні позовної вимоги про визнання права власності в порядку спадкування на квартиру АДРЕСА_1 з ухваленням в цій частині нового рішення.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 307, 309, 313-316 ЦПК України, колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, представника ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 05 серпня 2015 року скасувати, ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_3, представника ОСОБА_4 задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_4 право власності в порядку спадкування на квартиру АДРЕСА_1.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає чинності з моменту його проголошення і може бути оскаржено у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді