Номер провадження: 22-ц/785/2558/15
Головуючий у першій інстанції Грубіян Л. І.
Доповідач Артеменко І. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.03.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Артеменка І.А.,

суддів Черевка П.М.,

Суворова В.О.,

при секретарі Фабіжевській Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою Загальноосвітньої школи № 14 м. Ізмаїла Одеської області на рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 24 грудня 2014 року по справі за позовом Загальноосвітньої школи № 14 м. Ізмаїла Одеської області до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної допомоги,-

встановила:

У лютому 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, в якому просив стягнути з останнього незаконно отриману ним суму матеріальної допомоги на оздоровлення у сумі 1474 грн..

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач на підставі наказу № 376 від 1987 року був призначений на посаду вчителя фізкультури у ЗОШ № 14 м. Ізмаїл переводом з 25.08.1987 року.

На підставі наказу ЗОШ № 25 від 17.05.2013 року п. 11 вчителю фізкультури ОСОБА_3 була на надана чергова щорічна відпустка за 2012 - 2013 учбовий рік на 56 календарних днів з 12.06.2013 року по 08.08.2013 року з наданням матеріальної допомоги на оздоровлення.

Наказом відділу освіти Ізмаїльської міської ради Одеської області № 232-к від 10.06.2013 року ОСОБА_3 був звільнений з займаної посади з 10.06.2013 року відповідно до п. 4 ст. 40 КЗпП України, з ним був проведений повний розрахунок.

У зв'язку з тим, що утримання із заробітної плати ОСОБА_3, на час його звільнення, зробити було неможливо, оскільки при звільненні та розрахунку отримана ним сума була менш за матеріальну допомогу, тому не стягнутою залишилася саме матеріальна допомога на оздоровлення у розмірі 1474 грн., яку позивач просив стягнути у судовому порядку.

Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 24 грудня 2014 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням суду, Загальноосвітня школа № 14 м. Ізмаїла Одеської області подала до суду апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати, ухвалити по справі нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм права.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, який доповів зміст рішення, яке оскаржено, доводи апеляційної скарги, межі, в яких повинні здійснюватись перевірка рішення, встановлюватися обставини і досліджуватися докази, вислухавши думку учасників процесу, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу відхилити, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу та залишає рішення суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті та справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Відмовляючи у задоволені позовних вимог Загальноосвітній школі № 14 м. Ізмаїла Одеської області, суд першої інстанції виходив з того, що одноразова матеріальна допомога є додатковою заробітною платою, а тому відповідно до п. 1 ст. 1215 ЦК України поверненню не підлягає.

Вирішуючи спір по суті, судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, що їх регулює.

Так, апеляційним судом встановлено, підтверджено матеріалами справи та не спростовується сторонами, що відповідно до виписки з наказу № 376 від 20.08.1987 року ОСОБА_3 було призначено на посаду вчителя фізкультури (а.с.4).

Наказом ЗОШ № 25-в від 17.05.2013 року ОСОБА_3 була надана чергова щорічна відпустка за 2012 - 2013 учбовий рік на 56 календарних днів з 12.06.2013 року по 08.08.2013 року з наданням матеріальної допомоги на оздоровлення (а.с.5).

Відповідно до розрахункового листка про виплату ОСОБА_3 заробітної платні за травень 2013 року відповідачу було перераховано матеріальну допомогу на оздоровлення у сумі 1474 грн. (а.с.17).

Наказом № 232-к від 10.06.2013 року ОСОБА_3 було звільнено з займаної посади за прогул без поважних причин - 05.06.2013 року та 06.06.2013 року, згідно з п. 4 ст. 40 КЗпП України (а.с.14).

Статтею 97 КЗпП України встановлено, що оплата праці на підприємствах враховує: форми i системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних i гарантійних виплат встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно у колективному договорі з дотриманням норм i гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами.

Заробітна платня є винагородою, яка обчислена, зазвичай, у грошовому вираженні, яку за трудовим договором працедавець виплачує працівникові за виконану ним роботу, її розмір залежить від складності й умов виконуваної роботи, професійно ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства (ст. 1 КЗпП України).

Структурно заробітна платня складається з трьох частин: основна, додаткова, а також інші заохочувальні та компенсаційні виплати.

Основна заробітна платня - це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці. Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок і відрядних розцінок, а також посадових окладів.

Додаткова заробітна платня - це винагорода за працю понад установлені норми за трудові успіхи, за винахідливість і за особливі умови праці. Вона містить доплати, надбавки, гарантійні та компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством, а також премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій (ст. 2 Закону України "Про оплату праці").

До інших заохочувальних та компенсаційних виплат належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові й матеріальні виплати, які не передбачені чинним законодавством.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що одноразова допомога є додатковою заробітною платою, виплата якої здійснюється у строки, встановлені ст. 116 КЗпП України.

Відповідно до п. 1 ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Аналізуючи зазначене, колегія суддів дійшла висновку, щодо відсутності підстав для повернення матеріальної допомоги на оздоровлення у зв'язку з відпусткою, оскільки вона є додатковою заробітною платою, яка поверненню не підлягає.

Таким чином, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позовних вимог, оскільки вони відповідають зібраним у справі доказам, яким судом дана належна оцінка, правильно визначена юридична природа правовідносин і закон, який їх регулює.

Частиною 1 ст. 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Викладені в апеляційній скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті.

Відповідно до ч. 1. ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

При таких обставинах, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені фактичні обставини по справі, рішення суду відповідає вимогам ст. ст. 213, 215 ЦПК України, а тому не вбачає підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч. 1 п. 1, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу Загальноосвітньої школи № 14 м. Ізмаїла Одеської області відхилити.

Рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 24 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала колегії суддів набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала колегії суддів може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня проголошення до суду касаційної інстанції.

Судді апеляційного суду Одеської області

І.А. Артеменко

П.М. Черевко

В.О. Суворов