АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 193/702/15-ц Головуючий в 1-й інстанції
Провадження № 22-ц/774/2035/К/15 суддя Шумська О.В.
Категорія - 50 (І) Суддя-доповідач - Чорнобук В.І.
УХВАЛА

Іменем України

24 листопада 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Чорнобук В.І.

суддів - Братіщевої Л.А., Грищенко Н.М.

при секретарі - Петренко К.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 07 серпня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_4 про збільшення розміру аліментів на неповнолітню дитину, -

Особи, які беруть участь у розгляді справи:

позивач ОСОБА_3,

відповідач ОСОБА_2,

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2015 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, про збільшення розміру аліментів на неповнолітню дитину.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 26 вересня 2014 року стягнуто з відповідача ОСОБА_2 на користь її аліменти на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі у розмірі 400 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідач постійно ухиляється від виконання своїх обов'язків, матеріально не допомагає та від спілкування з сином відмовляється. Позивач вказує, що на утримання сина щомісячно потрібно не менше 1 500,00 грн., а відповідач у змозі сплачувати аліменти та допомагати утримувати сина. ОСОБА_3 перебуває на обліку у Дарницькому районному центрі зайнятості та отримує допомогу по безробіттю у сумі 540 грн. щомісячно. Місце роботи відповідача позивачу не відомо, але з його слів він працює і отримує дохід.

Враховуючи викладене, ОСОБА_3 просила суд стягнути аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1 500 грн. з ОСОБА_2 на її користь на утримання малолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, з моменту подання позову і до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 30 липня 2015 року було залучено до участі у справі в якості третьої особи ОСОБА_4.

Рішенням Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 07 серпня 2015 року позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Збільшено розмір аліментів стягуваних з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 400 грн. до 800 грн. щомісячно, починаючи з дня вступу рішення в законну силу і до досягнення дитиною повноліття.

В іншій частині позову відмовлено. Рішення допущено до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць. Вирішено питання розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, ставить питання про зміну рішення суду в частині збільшення розміру аліментів. Позивачем не надано належних та допустимих доказів в обґрунтування позову про збільшення розміру аліментів. Судом не враховано, що матеріальне становище відповідача та його сім'ї. ОСОБА_2 не має постійного місця роботи, на обліку по безробіттю не перебуває, матеріальної допомоги не отримує та сплачує аліменти на утримання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 в твердій грошовій сумі в розмірі 300 грн. відповідно до рішення Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 06 липня 2010 року. Крім того, рішення суду про збільшення розміру аліментів ставить нову сім'ю відповідача у скрутне матеріальне становище.

Заслухавши суддю-доповідача, відповідача ОСОБА_2, який підтримав доводи апеляційної скарги і просив її задовольнити, позивача ОСОБА_3, яка заперечувала проти апеляційної скарги та просила її відхилити, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 08 січня 2011 року зареєстрували між собою шлюб (а.с.4), від якого вони мають спільного сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у свідоцтві про народження якої, батьком вказаний позивач, а матір'ю - відповідач. (а.с.5)

За рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 26 вересня 2014 року, що набрало законної сили 07.10.2014 року, з ОСОБА_2 стягуються аліменти у розмірі 400 грн. на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_3 (а.с.11-12)

Згідно довідки № 52 від 02.04.2015 року виданої Відділом державної виконавчої служби Софіївського районного управління юстиції в Дніпропетровській області, відповідач ОСОБА_2 аліменти на утримання сина не сплачує (а.с.16).

Відповідно до довідки КП «Господар» житлово-експлуатаційна дільниця № 221 від 26.02.2015 року № 132 син сторін ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає разом із позивачем та перебуває на її утриманні (а.с.15).

Позивач ОСОБА_3 перебуває на обліку у Дарницькому районному центрі зайнятості та отримує допомогу по безробіттю у сумі 540 грн. щомісячно. (а.с.13)

З рішенням Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 06 липня 2010 року вбачається, що з ОСОБА_2 стягнуто аліменти у розмірі 300 грн. на утримання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_4 (а.с.28)

Частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3, суд першої інстанції, керувався ст.ст.182,192 Сімейного кодексу України та з врахування встановлених фактичних обставин справи, дійшов висновку про можливість збільшити розмір стягнутих аліментів до 800 грн. на місяць.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, виходячи з наступного.

Так, ст.180 СК України покладає обов'язок на батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно положень ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Пленумом Верховного Суду України в абз. 3 п. 17 Постанови «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року надано роз'яснення, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

На спірні правовідносини поширюються положення ч.1 ст. 192 СК України, якими передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У п.23 Постанови "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" № 3 від 15.05.2006 року судам роз'яснено, що розмір аліментів, визначений судовими рішеннями або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Як вбачається з матеріалів справи, з часу ухвалення Дарницьким районним судом м. Києва рішення від 07 серпня 2015 року про стягнення з ОСОБА_2 аліментів у розмірі 400 грн. на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_3, у позивача змінився матеріальний стан, оскільки вона

з 18 грудня 2014 року зареєстрована у Дарницькому центрі зайнятості, як безробітна.

Відповідно до довідки №169 Софіївського районного центру зайнятості від 21.08.2015 року (а.с.75), ОСОБА_2 на обліку як безробітній у центрах зайнятості України не перебуває. Згідно пояснень відповідача, він працює трактористом-машиністом сільськогосподарського виробництва ФОП «ОСОБА_7» та отримує на місяць мінімальну заробітну плату.

З довідок Відділу державної виконавчої служби Софіївського районного управління юстиції в Дніпропетровській області вбачається, що відповідач аліменти сплачує нерегулярно та на теперішній час заборгованість по аліментам на користь ОСОБА_3 повністю не погашена.

Також матеріалами справи встановлено, що син проживає з позивачем та вона несе витрати його утримання, зокрема витрати на харчування у дитячому садочку, витрати на лікування та інші витрати.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції наявність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_3 та збільшення розміру аліментів стягнутих з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 400 грн. до 800 грн. щомісячно починаючи з дня вступу рішення в законну силу і до повноліття дитини.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_2 не має постійного місця роботи, на обліку по безробіттю не перебуває, матеріальної допомоги не отримує та сплачує аліменти на утримання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 в твердій грошовій сумі в розмірі 300 грн. відповідно до рішення Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 06 липня 2010 року, не приймаються до уваги колегією суддів, так як статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 року з відповідними змінами, передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, та саме батьки, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України, а обставини щодо стягнення з ОСОБА_2 аліментів на користь ОСОБА_4 у розмірі 300 грн. за рішенням Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 06 липня 2010 року були враховані судами під час ухвалення, як рішення Дарницького районного суду м. Києва від 26 вересня 2014 року, так і Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 07 серпня 2015 року.

Посилання відповідача ОСОБА_2 у апеляційній скарзі на те, що позивачем не надано належних та допустимих доказів в обґрунтування позову про збільшення розміру аліментів, також не заслуговують на увагу, оскільки вони є безпідставними та спростовуються висновками суду.

Доводи апеляційної скарги про неврахування судом матеріального становища відповідача та його сім'ї та про те, що рішення суду про збільшення розміру аліментів ставить нову сім'ю відповідача у скрутне матеріальне становище, відхиляються колегією суддів, оскільки відповідачем ні до суду першої, ні до суду апеляційної інстанції не надано доказів на підтвердження свого матеріального становища або доказів про його зміну з моменту ухвалення рішення Дарницьким районним судом м. Києва від 26 вересня 2014 року, тому такі посилання відповідача є ґрунтуються на припущеннях.

Інші доводи, викладені в апеляційній скарзі, не можуть бути взяті до уваги колегією суддів, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов'язки сторін, обставини по справі, перевірив доводи і дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджені письмовими матеріалами справи та поясненнями учасників процесу.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, а тому апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, ст.ст. 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 07 серпня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: