Ухвала

іменем україни

23 вересня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С., Кафідової О.В.,

Колодійчука В.М., Леванчука А.О.,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної шкоди за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 18 грудня 2014 року та рішення апеляційного суду Одеської області від 11 березня 2015 року,

встановила:

У жовтні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що він є власником квартири АДРЕСА_1. У результаті незаконного перекриття ОСОБА_4 каналізаційної труби, 13 липня 2013 року відбулося затоплення належної йому квартири, про що складено відповідний акт. Для ремонту пошкодженої водою частини квартири позивачу необхідно витратити 23 176 грн, які просив стягнути з відповідача в порядку ст. 1166 ЦК України.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 18 грудня

2014 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 11 березня 2015 року рішення суду першої інстанції змінено, позов ОСОБА_3 залишено без задоволення з інших підстав.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати ухвалені у справі судові рішення та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи в задоволенні позову, апеляційний суд виходив із того, що позов пред'явлено до неналежного відповідача, оскільки перекриття каналізаційної труби з кв. АДРЕСА_1 було проведене об'єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Софія» (далі - ОСББ «Софія»), яке і має відповідати за заявленими ОСОБА_3 вимогами.

Даний висновок відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Установлено, що на підставі свідоцтва про право власності ОСОБА_3 є власником квартири АДРЕСА_1.

13 липня 2013 року сталося затоплення вказаної вище квартири, що підтверджено актом від 15 липня 2013 року.

Звертаючись з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_3 посилався на те, що причиною затоплення його квартири є неправомірні дії саме ОСОБА_4, які виразились у перекриванні каналізаційної труби.

Заперечуючи проти позову ОСОБА_4 вказувала, що вона є Головою правління ОСББ «Софія», а каналізаційна труба була заблокована для проведення ОСББ «Софія» профілактичних робіт в каналізаційному колодці, який належить цьому об'єднанню та обслуговує внутрішні каналізаційні мережі будинку.

Згідно із ч. ч. 1, 3 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Підприємницькі товариства, кооперативи відшкодовують шкоду, завдану їхнім учасником (членом) під час здійснення ним підприємницької або іншої діяльності від імені товариства чи кооперативу.

За змістом цієї норми закону для покладення на юридичну або фізичну особу відповідальності необхідна наявність як загальних умов деліктної відповідальності (протиправна поведінка працівника; причинний зв'язок між такою поведінкою і шкодою; вина особи, яка заподіяла шкоду), так і певних спеціальних умов. До таких спеціальних умов належать: перебування завдавача шкоди в трудових (службових) відносинах з юридичною або фізичною особою - роботодавцем, незалежно від характеру таких відносин: постійні, тимчасові, сезонні тощо. Під виконанням працівником своїх трудових. (службових) обов'язків слід розуміти виконання роботи згідно з трудовим договором (контрактом), посадовими інструкціями, а також роботи, яка хоча і виходить за межі трудового договору або посадової інструкції, але доручається роботодавцем або викликана невідкладною виробничою необхідністю, як на території роботодавця, так і за її межами, протягом усього робочого часу. Якщо шкода завдана працівником у робочий час, але діями, які не пов'язані з виконанням трудових (службових) обов'язків, роботодавець відповідальності нести не буде.

З матеріалів справи вбачається, що протоколом загальних зборів власників квартир ОСББ «Софія» від 11 червня 2013 року прийнято рішення про необхідність проведення ремонтних робіт каналізаційного колодця, який належить цьому об'єднанню та обслуговує внутрішні каналізаційні мережі будинку та до якого підведена каналізація з квартири АДРЕСА_1, яка належить позивачу (а. с. 162, т. 1).

Установлено, що перекриття каналізаційної труби з належної позивачу квартири було проведене керівником ОСББ «Софія» ОСОБА_4 разом із іншими представниками ОСББ «Софія».

Аналогічний висновок зазначено і в повідомленні Приморського районного відділу Одеського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області від 14 липня

2013 року (а. с. 7, т. 1).

Отже, апеляційний на підставі письмових доказів, яким дав оцінку у відповідності до ст. 212 ЦПК України прийшов до правильного висновку, що ОСОБА_4 не є належним відповідачем у справі, а тому заявлений позов не підлягає задоволенню.

Оскільки до повноважень апеляційного суду не відноситься вирішення питання про залучення до участі у справі відповідачів чи зміну процесуального становища сторін, то апеляційний суд був позбавлений можливості ухвалити нове рішення по суті відносно ОСББ «Софія».

Згідно з вимогами ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Таким чином, під час розгляду справи судом не були порушені норми матеріального й процесуального права, а наведені в скарзі доводи висновок суду не спростовують, тому суд касаційної інстанції не знаходить підстав для задоволення касаційної скарги.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення апеляційного суду Одеської області від 11 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук
Судді:В.С. Висоцька

О.В. Кафідова

В.М. Колодійчук

А.О. Леванчук