УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Кузнєцова В.О., Мостової Г.І., Наумчука М.І.,-
розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк», третя особа - ОСОБА_5, про захист прав споживача, визнання недійсним договору про надання споживчого кредиту та за зустрічним позовом публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 09 лютого 2015 року та ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 квітня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2014 року ОСОБА_4 звернулась до суду з указаним позовом, із урахуванням уточнених позовних вимог просила визнати недійсним кредитний договір від 29 вересня 2008 року, визнати недійсною невід'ємну частину кредитного договору - Правила споживчого кредитування позичальників АКІБ «УкрСиббанк», визнати неукладеним договір поруки із ОСОБА_5, зобов'язати приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. виключити з реєстру іпотеки та заборон відчуження запис про іпотеку та заборону відчуження житлового будинку АДРЕСА_1, яке було передано ОСОБА_4 в іпотеку банку; застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину та застосувати реституцію, зобов'язавши банк повернути позивачу надмірно сплачену за кредитним договором суму у розмірі 43 066,24 доларів США, розтлумачити п. 10.3 та п. 10.15 Правил споживчого кредитування позичальників АКІБ «УкрСиббанк».

У жовтні 2014 року ПАТ «УкрСиббанк» звернулось до суду із зустрічним позовом, просило стягнути солідарно з боржника ОСОБА_4 та поручителя ОСОБА_5 заборгованість за кредитним договором від 29 вересня 2008 року у розмірі 113 396,57 доларів США, що станом на 6 жовтня 2014 року еквівалентно 1 468 377 грн 73 коп. (з яких заборгованість за кредитом - 105 172,70 доларів США, проценти за користування кредитом - 8 019,42 доларів США, пеня - 204,45 доларів США).

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 09 лютого 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 квітня 2015 року, в первісному позові відмовлено. Зустрічний позов задоволено. Стягнуто із ОСОБА_4 та ОСОБА_5 солідарно на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором від 29 вересня 2008 року, що виникла станом на 6 жовтня 2014 року, у розмірі 1 468 377 грн 73 коп., а саме: тіло кредиту - 105 172,70 доларів США (що еквівалентно 1 361 886 грн 45 коп.), проценти за користування кредитом - 8 019,42 доларів США (що еквівалентно 103 843 грн 86 коп.), пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами - 2 647 грн 42 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати вказані судові рішення у справі та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги та заперечення на неї, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно із ст. 526 ЦК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_843595/ed_2015_05_14/pravo1/T030435.html?pravo=1> зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/ed_2015_05_14/pravo1/T030435.html?pravo=1>, інших актів цивільного законодавства.

Відмовляючи в первісному позові, суд першої інстанції виходив із того, що уклавши оспорюваний кредитний договір від 29 вересня 2008 року, ОСОБА_4 та АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», дійшли згоди з усіх істотних умов договору, форма договору відповідає встановленій законом формі, сторони мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним та відповідало внутрішній волі. Суд також виходив із того, що до укладення оспорюваного кредитного договору, банк мав генеральну ліцензію на здійснення валютних операцій, а також надав позичальнику всю необхідну, достовірну та доступну інформацію за таким договором.

Задовольняючи зустрічний позов ПАТ «УкрСиббанк», суд першої інстанції виходив із того, що внаслідок невиконання позичальником умов кредитного договору у частині погашення обов'язкових щомісячних платежів, у банку виникло право на дострокове стягнення заборгованості за таким договором із боржника та поручителя, як солідарних боржників.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду погодилась із його висновками та залишила ухвалене ним рішення без змін.

Згідно із ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до ч. 2 ст. 337 ЦПК України не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Висновки судів є обґрунтованими, відповідають нормам матеріального і процесуального права та встановленим обставинам справи.

Доводи касаційної скарги ОСОБА_4 про те, що судами не спростовано її доводи за первісним позовом про невідповідність кредитного договору Закону України «Про захист прав споживачів», Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та Правилам надання банкам України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту не заслуговують на увагу, оскільки судами не встановлено порушень вказаних нормативно-правових актів на час укладення цього договору.

Посилання заявника на те, що судом першої інстанції не обґрунтовано підстави для відмови за кожною із заявлених ОСОБА_4 шести вимог не заслуговують на увагу, оскільки судом першої інстанції відмовлено в первісному позові в повному обсязі.

Не заслуговують на увагу і доводи касаційної скарги про те, що банком не надано докази про отримання ОСОБА_4 суми кредиту, оскільки вказана обставина не була визначена позивачем серед підстав її позову.

Крім того, як убачається із матеріалів справи, відповідно до заяви про видачу готівки від 29 вересня 2008 року АКІБ «УкрСиббанк» видав ОСОБА_4 кредитні кошти в розмірі 200 000 доларів США (а.с. 128, т.1).

Посилання заявника на правовий висновок Верховного Суду України у справі № 6-16цс15 є необґрунтованим, оскільки у розглянутій Верховним Судом України справі та зазначеній справі різні встановлені судами фактичні обставини.

Не можна погодитись і з доводами касаційної скарги ОСОБА_4 про безпідставність дострокового стягнення банком заборгованість за кредитним договором у той час, коли за тілом кредиту була переплата.

Відповідно до п. 1.3.2 Правил споживчого кредитування позичальників АКІБ «УкрСиббанк», які є невід'ємною частиною оспорюваного кредитного договору, банк може вимагати дострокового повернення всієї наданої суми кредиту та сплати плати за кредит, змінивши при цьому термін повернення кредиту та плати за кредит в сторону зменшення в порядку розділу 6 цих Правил у разі, зокрема, порушення позичальником термінів погашення будь-яких своїх грошових зобов'язань за договором строком більше ніж на 30 календарних днів.

Як встановлено судами, відповідно до наданого банком розрахунку заборгованості за тілом кредиту існує переплата, проте відповідно до цього ж розрахунку ОСОБА_4 не дотримано умов договору щодо обов'язкової щомісячної сплати процентів за користування грошовими коштами, розмір якої станом на 6 жовтня 2014 року становив 8 019,42 доларів США, що стало підставою для нарахування пені та дострокового стягнення заборгованості відповідно до умов укладеного між сторонами кредитного договору.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення судів першої та апеляційної інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 09 лютого 2015 року та ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.О. Кузнєцов
Г.І. Мостова
М.І. Наумчук