Справа № 285/290/15-ц
провадження у справі № 2/0285/287/15
04 березня 2015 року м. Новоград-Волинський
Новоград - Волинський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Романюк Ю.Г., за участі секретаря судових засідань Медяної І.В. та осіб, які беруть участь у справі: позивача: ОСОБА_2,
відповідач: не прибула,
прокурора: Мельник І.В.,
третьої особи: представник Нагога Ю.Ю.,
розглянувши заочно у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог орган опіки та піклування Новоград-Волинської міської ради про позбавлення батьківських прав,-
26 січня 2015 року позивач звернувся в суд з позовною заявою до відповідача, у якій просить позбавити ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьківських прав відносно малолітньої дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2.
В судовому засіданні позивач надав суду пояснення, позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, зазначених у позовній заяві та просив позов задовольнити.
Відповідач в судове засідання не прибула повторно, про час і місце судового розгляду була повідомлена вчасно та належним чином, однак про причини неявки суду не повідомила, заперечень проти позову та клопотань про розгляд справи за її відсутності та/або про відкладення розгляду справи не подавала.
Представник третьої особа орган опіки та піклування в судовому засіданні надала суду пояснення, позовні вимоги просить задовольнити.
Прокурор в судовому засіданні не заперечила щодо задоволення позову.
За таких обставин, керуючись ч. 1 ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач та учасники судового розгляду не заперечують проти такого вирішення справи.
Заслухавши у судовому засіданні пояснення присутніх осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи та подані докази, з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.
Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження НОМЕР_1 від 21.03.2008 року сторони - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є батьками ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.8).
Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду від 20 травня 2009 року шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 розірвано, неповнолітнього сина ОСОБА_2 залишено на вихованні з батьком (а.с.9).

23.11.2009 року Новоград-Волинським міськрайонним судом видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_2 в твердій грошовій в розмірі 400 грн. (а.с.10).

Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов проживаня ОСОБА_2 від 21.10.2014 року працівниками служби у справах дітей Овруцької райдержадміністрації з'ясовано, що ОСОБА_2 проживає з батьком ОСОБА_2, бабою ОСОБА_6 та дідом ОСОБА_7 в м. Овруч. Сім'я проживає в квартирі зі зручностями, для ОСОБА_2 відведено місце для сну, відпочинку та проведення дозвілля дитини. Встановлено, що мати ОСОБА_5 не цікавиться життям та здоров'ям дитини, не відвідує свого сина близько шести років. Вихованням, утриманням та розвитком дитини займається батько ОСОБА_2, баба ОСОБА_6 та дід ОСОБА_7

З довідки дошкільного навчального закладу № 2 м. Оруч від 26.05.2014 № 45 з'ясовано, що з 02 серпня 2010 року по 26 травня 2014 року ОСОБА_2 відвідув їх заклад. До садочка ОСОБА_2 приходив завжди охайно одягнений, доглянутий. Приводили і забирали ОСОБА_2 з дитячого садочка батько ОСОБА_2 і баба ОСОБА_5, які цікавляться успіхами та поведінкою дитини, брали активну участь у житті садочка. Мати дитини ОСОБА_5 жодного разу не відвідала ОСОБА_2 в садочку та не поцікавилася вихованням і розвитком (а.с.11).

ОСОБА_2 навчається в 1-Б класі Овруцької загальноосвітньої школи І-Ш ступенів №1. Мати ОСОБА_5 не цікавиться навчанням дитини, батьківські збори не відвідує, що підтверджується довідкою загальноосвітньої школи І-Ш ступенів №1 м. Овруча від 05.11.2014 за № 2260 (а.с.12).

Заборгованість по сплаті аліментів ОСОБА_5 станом на 01.11.2014 року становить 24 400 грн. Враховуючи, що ОСОБА_5 злісно ухилялась від сплати аліментів на виклики державного виконавця не з'являлась, місце її проживання невідоме, ВДВС Новоград-Волинського МРУЮ Житомирської області звернувся з поданням до Новоград-Волинського міськрайонного суду про розшук боржника ОСОБА_5 Згідно ухвали суду від 20.10.2011 року ОСОБА_5 перебуває у розшуку.

Працівниками служби у справах дітей відвідано 08.12.2014 року, 16.12.2014 року за місцем проживання ОСОБА_5 на АДРЕСА_1. Зі слів сусідів з'ясовано, що громадянка ОСОБА_5 періодично проживає за вищезазначеною адресою та час від часу в її квартирі збираються підозрілі особи сумнівної зовнішності, які розпивають спиртні напої.

Висновком органу опіки та піклування Новоград-Волинської міської ради, затвердженим рішенням виконавчого комітету Новоград-Волинської міської ради - визнано доцільним позбавити ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, батьківських прав відносно сина: ОСОБА_2 (а.с.20-21).

Дані обставини не оспорювались сторонами та підтверджуються дослідженими у судовому засіданні матеріалами справи: а.с.6-22.

Згідно положень статті 141 Сімейного кодексу України (далі - СК України) мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до положень ст. 150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток і передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї.

Згідно з ч. 2 ст. 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

Зі ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» № 2402-ІІІ від 26.04.2001 року вбачається, що сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Відповідно до ст. 12 цього Закону батьки мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватись про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей.

У пункті 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, розцінюються як ухилення від виховання дитини за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої Законом, зокрема, п. 2, 4 ч. 1 ст. 164 СК України передбачає, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини та є хронічними алкоголіками та наркоманами.

Згідно з ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина та ін.

За змістом статей 10, 11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

За змістом ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З матеріалів справи слідує і в судовому засіданні встановлено, що відповідач неналежним чином не виконувала покладені на неї обов'язки по вихованню та утриманню сина, вона свідомо ухиляється від виконання батьківських обов'язків, не виявляє щодо нього батьківської турботи та піклування, матеріальної допомоги на його утримання не надає, не цікавляться його життям, здоров'ям, навчанням, свої обов'язки щодо виховання і піклування про фізичний, духовний і моральний розвиток дитини не виконує.

Відповідач на виклик суду не прибула повторно, про час і місце судового розгляду була повідомлена вчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомила, заперечень проти позову та клопотань про розгляд справи за її відсутності та/або про відкладення розгляду справи не подавала.

Враховуючи зазначені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про позбавлення ОСОБА_5 батьківських прав відносно малолітнього сина підлягають до задоволення.

Згідно з ч. 1 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача на користь позивача належить стягнути понесені позивачем при подачі позову та документально підтверджені (а.с.1) судові витрати.

Керуючись ч. 2 ст. 51 Конституції України, статтями 141, 150, 164-166, 192 Сімейного кодексу України, статтями 3, 10, 11, 57-60, 88, 174, 208, 209, 212-215, 218, 224-226 Цивільного процесуального кодексу України, Законом України «Про охорону дитинства», Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30 березня 2007 року, суд-

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити повністю.

Позбавити ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьківських прав відносно малолітньої дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати в розмірі 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок.

Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого Цивільним процесуальним кодексом України та може бути переглянуте судом, який його постановив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд протягом 10 (десяти) днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 (десяти) днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Ю.Г. Романюк