УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Горелкіної Н.А.,

суддів: Євграфової Є.П., Євтушенко О.І.,

Завгородньої І.М., Ситнік О.М.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до дочірнього сільськогосподарського підприємства «Миколаївська птахофабрика» Закритого акціонерного товариства «Аваль-Еталон» про стягнення заборгованості із заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку та компенсацію втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення апеляційного суду Миколаївської області від 11 листопада 2014 року,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до дочірнього сільськогосподарського підприємства «Миколаївська птахофабрика» Закритого акціонерного товариства «Аваль-Еталон» (далі - ДСП «Миколаївська птахофабрика» ЗАТ «Аваль-Еталон») із зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 14 березня до 14 квітня 2011 року згідно з трудовим договором вона працювала на посаді юрисконсульта та інспектора відділу кадрів ДСП «Миколаївська птахофабрика» ЗАТ «Аваль-Еталон». У день закінчення строку договору відповідач нарахував їй заробітну плату за період роботи - відпрацьовані 15 робочих днів у сумі 1 249 грн 95 коп., але вказану суму не сплатив.

Вважаючи дії відповідача незаконними, позивачка просила стягнути з ДСП «Миколаївська птахофабрика» ЗАТ «Аваль-Еталон» заробітну плату за період з 14 березня до 14 квітня 2011 року в сумі 1 249 грн 95 коп., середній заробіток за період затримки розрахунку з 15 квітня до 30 вересня 2011 року в сумі 9 527 грн 50 коп., компенсацію втрати частини доходів в сумі 5 211 грн 70 коп., всього 15 989 грн 15 коп.

Заочним рішенням Миколаївського районного суду Миколаївської області 11 січня 2012 року позов задоволено.

Стягнуто з ДСП «Миколаївська птахофабрика» ЗАТ «Аваль-Еталон» на користь ОСОБА_3 заборгованість із заробітної плати в сумі 1 249 грн 95 коп., середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні з 15 квітня до 30 вересня 2011 року у розмірі 9 527 грн 50 коп., компенсацію втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строку виплати в сумі 5 211 грн 70 коп., всього 15 989 грн 15 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 11 листопада 2014 року зазначене судове рішення в частині задоволення позову скасовано та в цій частині ухвалено нове рішення, яким позов задоволено частково.

Стягнуто з ДСП «Миколаївська птахофабрика» ЗАТ «Аваль-Еталон» на користь ОСОБА_3 заборгованість з оплати за договором від 14 березня 2011 року в сумі 1 177 грн 17 коп. У частині розподілу судових витрат рішення залишено без змін.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_3 просить рішення апеляційного суду скасувати, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_3 на підставі строкового трудового договору перебувала із відповідачем у трудових відносинах, після закінчення строку дії договору розрахунок із заробітної плати з позивачкою не був проведений, та дійшов висновку про наявність підстави для стягнення з ДСП «Миколаївська птахофабрика» ЗАТ «Аваль-Еталон» на користь ОСОБА_3 заборгованості із заробітної плати в сумі 1 249 грн 95коп., середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні у розмірі 9 527 грн 50 коп. та компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строку виплати в сумі 5 211 грн 70коп.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову та стягуючи із ДСП «Миколаївська птахофабрика» ЗАТ «Аваль-Еталон» на користь ОСОБА_3 заборгованість з оплати за договором від 14 березня 2011 року в сумі 1 177 грн 17 коп., виходив із того, що укладений сторонами 14 березня 2011 року договір є цивільно-правовим договором, а не трудовим, та дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, оскільки оплата виконаних позивачкою робіт проведена не була.

З висновками апеляційного суду не можна погодитись з огляду на таке.

Відповідно до ст. ст. 303 <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_2094/ed_2010_12_02/pravo1/T041618.html?pravo=1>, 304 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_2095/ed_2010_12_02/pravo1/T041618.html?pravo=1> під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Справа розглядається апеляційним судом за правилами, встановленими для розгляду справи судом першої інстанції, з винятками і доповненнями, встановленими законом.

Зміст рішення апеляційного суду передбачено в ст. 316 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_2107/ed_2010_12_02/pravo1/T041618.html?pravo=1>, в якому, зокрема, зазначаються мотиви зміни рішення, скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення; встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини, а також обставини, встановлені апеляційним судом, і визначені відповідно до них правовідносини; чи були і ким порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси, за захистом яких особа звернулася до суду; назви, статті, її частини, абзацу, пункту, підпункту закону, на підставі якого вирішено справу, а також процесуального закону, яким суд керувався.

Виходячи з положень зазначених процесуальних норм та норм ст. ст. 213 <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_1988/ed_2010_12_02/pravo1/T041618.html?pravo=1>, 214 <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_1989/ed_2010_12_02/pravo1/T041618.html?pravo=1>, 316 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_2107/ed_2010_12_02/pravo1/T041618.html?pravo=1> ухвалене апеляційним судом рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд повинен вирішити такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин (ст. 214 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_1989/ed_2010_12_02/pravo1/T041618.html?pravo=1>).

Зазначеним вимогам рішення апеляційного суду не відповідає.

Кодексом законів про працю України надано визначення трудового договору як угоди між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Сторонами трудового договору є працівник та власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа.

Укладення трудового договору оформляється наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу про зарахування працівника на роботу.

Між тим трудовий договір вважається укладеним і тоді, коли наказу чи розпорядження видано не було, але працівника фактично було допущено до роботи.

Судами встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 14 березня 2011 року між сторонами був укладений договір, за умовами якого ДСП «Миколаївська птахофабрика» ЗАТ «Аваль-Еталон» (замовник) доручило ОСОБА_3 (підрядник) виконувати роботу юрисконсульта та інспектора відділу кадрів (п. 1). Строк виконання робіт сторони узгодили такий: початок - 14 березня 2011 року, закінчення - 14 квітня 2011 року, після закінчення зазначеного строку дія договору припиняється (п. 2). Згідно з п. п. 4.2-4.4 договору замовник зобов'язується своєчасно прийняти і оплатити роботу в розмірі 2 тис. грн на місяць з урахуванням обов'язкових податків і зборів. Робота приймається за актом виконаних робіт. Оплата проводиться не пізніше 20 робочих днів з дня підписання акта виконаних робіт (а. с. 4).

14 квітня 2011 року сторонами був складений та підписаний акт приймання виконаних робіт, зі змісту якого вбачається, що відповідно до договору підряду від 14 березня 2011 року підрядник ОСОБА_3 виконувала роботу інспектора відділу кадрів і юрисконсульта. Фактично було відпрацьовано 15 робочих днів, заробітна плата за фактично відпрацьований час складає 1 428 грн 60 коп. з урахуванням обов'язкових податків і зборів, після утримання яких до видачі ОСОБА_3 підлягає 1 177 грн 17 коп. Зазначений акт містить підпис ОСОБА_3 про здачу роботи та підпис головного бухгалтера підприємства про прийняття виконаної роботи (а. с. 197).

Також установлено, що ухвалою господарського суду Миколаївської області від 07 листопада 2011 року порушена справа про банкрутство ДСП «Миколаївська птахофабрика» ЗАТ «Аваль-Еталон». Ухвалою цього ж суду від 23 жовтня 2013 року введено процедуру санації у справі про банкрутство цього підприємства (а. с. 57-61). У жовтні 2012 року ОСОБА_3 звернулась до розпорядника майна боржника із заявою про визнання її кредитором щодо виплати заробітної плати, яка була стягнута на її користь заочним рішенням Миколаївського районного суду Миколаївської області від 11 січня 2012 року. На підставі виданого судом виконавчого листа її вимоги були включені до реєстру вимог кредиторів, проте у зв'язку з відсутністю у підприємства коштів зазначене рішення суду дотепер не виконано.

Вважаючи, що правовідносини ґрунтуються на цивільному, а не на трудовому договорі, апеляційний суд не врахував, що за його умовами позивачка, крім виконання роботи юрисконсульта та інспектора відділу кадрів, зобов'язалась дотримуватись трудової та виробничої дисципліни, вимог з охорони праці, а відповідач зобов'язався сплатити саме заробітну плату, що не властиво цивільно-правовим відносинам, в тому числі відносинам підряду; не звернув уваги на те, що акт виконаних робіт базується саме на відпрацьованих робочих днях та заробітній платі за фактично відпрацьований час, а не на результаті виконання певної роботи за визначеною сторонами ціною.

Беручи до уваги подані відповідачем табелі обліку робочого часу, апеляційний суд не звернув уваги на те, що серед осіб, що їх підписували, відсутній підпис саме позивачки як інспектора відділу кадрів. У той час коли саме позивачка виконувала функції інспектора кадрів, табелі обліку робочого часу, подані відповідачем, підписані іншою особою, про що свідчить проставлення перед найменуванням посади похилої правої риски.

Не взято до уваги апеляційним судом і пояснень відповідача, що були викладені ним як у суді першої інстанції (а. с. 54), так і в апеляційному суді (а. с. 105) щодо включення вимог ОСОБА_3 до реєстру вимог кредиторів саме з підстав підтвердження їх документами, що свідчили про наявність боргу саме із заробітної плати.

Оскільки наведене залишилось поза увагою апеляційного суду, який на порушення вимог ст. ст. 214, 215, 316 ЦПК змісту укладеного між сторонами договору в сукупності з іншими доказами належної оцінки не надав, передчасно визначивши відносин між сторонами як цивільно-правові, рішення апеляційного суд підлягає скасуванню з передачею справи на новий апеляційний розгляд.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Миколаївської області від 11 листопада 2014 року скасувати, справу передати на новий розгляд до апеляційного суду Миколаївської області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Н.А. Горелкіна

Судді: Є.П. Євграфова

О.І. Євтушенко

І.М. Завгородня

О.М. Ситнік