Справа №489/646/13- ц 09.04.2015 09.04.2015 09.04.2015
Провадження №22-ц/784/984/15
провадження № 22ц-784/984/2015 Головуючий у першій інстанції: Кокорєв В.В.
категорія 27 Доповідач апеляційного суду: Лівінський І.В.
У Х В А Л А

іменем України

09 квітня 2015 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого Лівінського І.В.,

суддів: Данилової О.О., Шаманської Н.О.,

при секретарі судового засідання Свіщуку О.В.,

за участі: представника позивача ОСОБА_3,

представника відповідачів ОСОБА_4,

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою

представника відповідачів - ОСОБА_4

на заочне рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 17 травня 2013 року, ухваленого

за позовом

публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» (далі - ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України») до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитом,

в с т а н о в и л а:

У січні 2013 року ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» звернулось з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитом.

Позивач зазначав, що 9 липня 2007 року ВАТ «Державний експортно-імпортний банк України» (яке в подальшому змінило назву на ПАТ) уклав з ОСОБА_5 кредитний договір № 62307С27, за яким надав останній кредит у розмірі 75000 доларів США строком до 15 липня 2017 року, зі сплатою за користування кредитними коштами 12 % річних.

Того ж дня між банком та ОСОБА_6 було укладено договір поруки, за яким остання поручилася за вчасне та повне виконання ОСОБА_5 взятих на себе зобов'язань.

5 грудня 2007 року та 15 березня 2010 року банк та ОСОБА_5 уклали додаткові угоди до кредитного договору, якими зменшили розмір щомісячного платежу та виключили нарахування комісії.

Посилаючись на те, що ОСОБА_5 порушує кредитні зобов'язання, позивач, уточнивши свої вимоги, просив суд стягнути з відповідачів в солідарному порядку заборгованість станом на 24 квітня 2013 року у розмірі 28906,19 доларів США, що еквівалентно 247016 грн.94 коп., яка складається із: заборгованості по кредиту - 28125,41 доларів США, заборгованості по процентам - 780,78 доларів США., пені за порушення умов договору - 15740 грн.91 коп., пені за несвоєчасну сплату процентів - 228 грн.86 коп.

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 17 травня 2013 року позов задоволено. Постановлено стягнути на користь позивача солідарно з ОСОБА_5, ОСОБА_6 заборгованість за кредитним договором в розмірі 28906 доларів 19 центів США, що еквівалентно 231047 грн.17 коп. та пеню в розмірі 15969 грн.77 коп., а також по 1161 грн.43 коп. судового збору з кожного.

В апеляційній скарзі представник відповідачів ОСОБА_4 посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду в частині вимог до поручителя, зокрема, що порука ОСОБА_6 припинилась, просив рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову в цій частині вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які приймали участь у справі, дослідивши докази по справі в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 9 липня 2007 року між ВАТ «Державний експортно-імпортний банк України» (яке в подальшому змінило назву на ПАТ) та ОСОБА_5 укладено кредитний договір № 62307С27, за яким банк надав позичальнику кредит в розмірі 75000 доларів США строком до 15 липня 2017 року, зі сплатою за користування кредитними коштами 12 % річних.

Того ж дня для забезпечення виконання кредитного договору банк уклав з ОСОБА_6 договір поруки. При цьому, сторони визначили, що цей договір діє до повного виконання сторонами прийнятих на себе зобов'язань (а.с. 27).

5 грудня 2007 року та 15 березня 2010 року банк та ОСОБА_5 уклали додаткові угоди до кредитного договору, якими зменшили розмір щомісячного платежу та виключили нарахування комісії.

В зв'язку з порушенням позичальником умов кредитного договору, позивач надіслав боржнику та поручителю письмову вимогу від 20 вересня 2012 року про дострокове погашення боргу в розмірі 33056,56 доларів США та 896 грн. 09 коп. протягом 60 днів (а.с. 25,26).

14 грудня 2012 року позичальник оплатила частково вказану заборгованість в сумі 5885 доларів США та 927 грн. 57 коп.

В подальшому позичальник перестала виконувати свої зобов'язання по кредитному договору, в зв'язку з чим виникла заборгованість станом на 24 квітня 2013 року у розмірі 28906,19 доларів США, що еквівалентно 247016 грн.94 коп. яка складається із: заборгованості по кредиту - 28125,41 доларів США, заборгованості по процентам - 780,78 доларів США., пені за порушення умов договору - 15740 грн.91 коп., пені за несвоєчасну сплату процентів - 228 грн.86 коп.

За таких обставин та з урахуванням положень статей 526, 527, 554, 611, 1054 ЦК України, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що порушення ОСОБА_5 умов кредитного договору щодо своєчасного погашення кредиту, є підставою для стягнення з неї та поручителя зазначеного боргу в солідарному порядку

Розмір стягнутого боргу сторони не оскаржували.

Доводи апелянта про те, що порука є припиненою в зв'язку з пропуском шестимісячного строку, передбаченого ч. 4 ст. 559 ЦК України, не можуть братись до уваги.

Так, регулюючи правовідносини з припинення поруки у зв'язку із закінченням строку її чинності ч. 4 ст. 559 ЦК України передбачає три випадки визначення строку дії поруки: протягом строку, встановленого договором поруки (перше речення ч. 4 ст. 559 ЦК України); протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання, якщо кредитор не пред'явить вимоги до поручителя (друге речення ч. 4 ст. 559 ЦК України); протягом одного року від дня укладення договору поруки (якщо строк основного зобов'язання не встановлено або встановлено моментом пред'явлення вимоги), якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя (третє речення ч. 4 ст. 559 ЦК України).

Як установлено судом, боржник ОСОБА_5 (а відтак і поручитель ОСОБА_6) первинно взяв на себе зобов'язання повернути суму кредиту з відповідними процентами до 15 липня 2017 року, сплачуючи її частинами (щомісячними платежами) згідно з графіком платежів 15 числа кожного місяця.

Отже, поряд з установленням строку дії договору сторони встановили й строки виконання боржником окремих зобов'язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на основі договору.

Строк виконання боржником кожного щомісячного зобов'язання згідно з частиною третьою статті 254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку.

У зв'язку з порушенням боржником графіка погашення платежів починаючи з 15 травня 2012 року та виникненням заборгованості за кредитним договором кредитор використав передбачене частиною другою статті 1050 ЦК України та пунктом 4.2 договору право на односторонню зміну умов кредитного договору, надіславши 20 вересня 2012 року вимогу, у тому числі поручителю, про дострокове повернення всієї суми кредиту та пов'язаних із ним платежів протягом 60 днів.

Разом з тим, як установлено судом, 14 грудня 2012 року боржник сплатила по кредиту 5885 доларів США та 927 грн. 57 коп., в зв'язку з чим оплатила заборгованість яка виникла по щомісячним платежам за період з травня по грудень 2012 року. Однак після цього боржник знову перестала погашати кредит.

Отже, заборгованість, з приводу якої заявлений позов у справі, виникла в боржника після 14 грудня 2012 року, а тому, звернення ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» з даним позовом до поручителя 25 січня 2013 року, не може вважатись таким, що здійснено з порушенням шестимісячного строку передбаченого ч. 4 ст. 559 ЦК України.

Інших доводів, які б спростували висновки суду чи доводили б порушення ним вимог матеріального та процесуального права, апеляційна скарга не містить, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника відповідачів - ОСОБА_4 відхилити, а заочне рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 17 травня 2013 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але протягом двадцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: Судді: