Справа № 357/4028/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2015 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Голуб А. В. ,

при секретарі - Куца В. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Біла Церква в залі суду №4 цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа Білоцерківська районна державна нотаріальна контора Київської області про визначення додаткового строку на прийняття спадщини,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачі звернулися до суду з вказаним позовом до Піщанської сільської ради Білоцерківського району Київської області, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла їхня тітка ОСОБА_6 після смерті якої залишилася спадщина у вигляді земельної ділянки (паю), яка належала померлій на підставі державного акту про право власності на земельну ділянку площею 2,8196 га. Позивачі вказували на те, що вони являються спадкоємцями ОСОБА_6 за заповітом, який посвідчено виконкомом Піщанської сільської ради 16.11.1983 року та зареєстровано в реєстрі за №13. Позивачі дізналися про наявність вказаного заповіту тільки у грудні 2014 року, а тому вчасно не звернулися до нотаріальної контори з приводу подання заяви про прийняття спадщини. У 2015 році позивачі звернулися із заявою до Білоцерківської районної державної нотаріальної контори з приводу оформлення свідоцтва про право на спадщину однак 21.02.2015 року державним нотаріусом Білоцерківської районної державної нотаріальної контори позивачам було відмовлено у задоволенні заяви з причин пропущення строку для принйяття спадщини. Позивачі просили в судовому порядку визначити їм додатковий строк для прийняття спадщини ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 після смерті ОСОБА_6, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1.

За ухвалою суду від 08.05.2015 року було задоволено клопотання позивачів та замінено первісного відповідача Піщанську сільську раду Білоцерківського району Київської області на належного відповідача ОСОБА_4.

В судовому засіданні позивачі уточнили свої позовні вимоги та просили визначити їм додатковий строк для подання заяви до Білоцерківської районної державної нотаріальної контори про прийняття спадщини після ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

В судовому засіданні позивачі підтримали свої уточнені позовні вимоги.

Відповідач ОСОБА_4 в суді позов заперечував.

Представник Білоцерківської районної державної нотаріальної контори Київської області до суду не з»явився, про день і час розгляду справи був належним чином повідомлений, направив суду листи в яких просив справу розглянути у відсутності представника Білоцерківської районної державної нотаріальної контори Київської області та просив винести рішення суду згідно чинного законодавства.

Заслухавши учасників процесу, покази свідка та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення.

Так судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла тітка позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_6, що підтверджується поясненнями сторін, матеріалами справи, та копією свідоцтва про смерть ОСОБА_6

Судом встановлено, що після смерті ОСОБА_6 відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 2,8196 га, яка розташована Київська область, Білоцерківський район, Піщанська сільська рада кадастровий номер НОМЕР_1 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала померлій на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2.

Як встановлено в суді, на день смерті ОСОБА_6 у шлюбі не перебувала та дітей не мала, що підтвердили у суді сторони.

Відповідно до копії дублікату заповіту від 16.11.1983 року посвідченого 16.11.1983 року секретарем виконавчого комітету Піщанської сільської ради народних депутатів Київської області та зареєстрованого в реєстрі №13, ОСОБА_6 на випадок її смерті все своє майно заповідала своїм племінникам ОСОБА_8 і ОСОБА_3, ОСОБА_1 і ОСОБА_10 та ОСОБА_2 і ОСОБА_4. Вказаний заповіт на день смерті ОСОБА_6 був чинним, що підтверджєуться копією Інформаційної довідки із Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), яка видана 04.09.2014 року. ОСОБА_3, яка була зазначена у вказаному заповіті змінила прізвище ОСОБА_3 і на даний час має прізвище -ОСОБА_3.

Згідно до копії спадкової справи за №293/2014 щодо майна, яке залишилося після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6, Білоцерківської районної державної нотаріальної контори Київської області, із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 до Білоцерківської районної державної нотаріальної контори Київської області звернувся 04.09.2014 року відповідач ОСОБА_4, який був включений до вищевказаного заповіту. Згідно до копії вищевказаної спадкової справи, свідоцтва про право на спадщину після померлої ОСОБА_6 державним нотаріусом Білоцерківської районної державної нотаріальної контори Київської області не видавалися.

Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 05.05.2015 року у Спадковому реєстрі є інформація про заведення спадкової справи до майна померлої ОСОБА_6 04.09.2014 року.

Отже, в судовому засіданні було встановлено, що позивачі не зверталися до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_6 протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, а згідно довідки Піщанської сільської ради Білоцерківського району Київської області від 23.02.2015 року №250 померла ОСОБА_6 проживала і була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, на день її смерті за вищевказаною адресою були зареєстровані та проживали племінник ОСОБА_4, та дружина племінника ОСОБА_11.

Таким чином, відповідач ОСОБА_4 прийняв спадшину шляхом подання 04.09.2014 року заяви про прийняття спадщини до Білоцерківської районної державної нотаріальної контори.

В судовому засіданні всі позивачі суду підтвердили, що вони знали про те, що ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 і всі вони були присутні на похоронах ОСОБА_6

Відповідно до постанови державного нотаріуса Білоцерківської районної державної нотаріальної контори Київської області Руденко Н.П. від 21.02.2015 року №417/02-31 ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 було відмовлено в оформленні спадкових прав на майно, яке залишилося після смерті ОСОБА_6, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1, та видачі свідоцтв право право на спадщину, оскільки спадщину у встановлений строк спадкоємці не прийняли.

Згідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно до ч.1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно ч.3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

З наведеного вище вбачається, що суд наділений правом визначити спадкоємцеві додатковий строк для прийняття спадщини лише в тому випадку, коли такий строк пропущено з поважних причин.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", особа, яка не прийняла спадщину в установлений строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

В п.23 вищенаведеної Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за № 7 роз'яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

В обґрунтування позовних вимог позивачі посилалися на те, що тільки у грудні 2014 року вони дізналися про наявність вищевказаного заповіту.

Як було роз'яснено в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», поважними причинами для визначення додаткового строку є, зокрема, тривала хвороба спадкоємця, перебування спадкоємця тривалий час за межами України, відбування покарання в місцях позбавлення волі, перебування на строковій військовій службі, тощо. Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізна ність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

В судовому засіданні жодних доказів для підтвердження поважності причин пропуску позивачами строку для подання заяви про прийняття спадщини надано не було, а посилання на на те, що тільки у грудні 2014 року позивачі дізналися про наявність вищевказаного заповіту, не можуть прийматися судом до уваги при вирішенні спору, оскільки згідно приписів вищенаведених правових норм ці причини не є такими, що пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для позивачів на вчинення дій по прийняттю спадщини після смерті ОСОБА_6

Крім того, судом було встановлено, що позивачі знали про відкриття спадщини і мали можливість своєчасно звернутися до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини, жодних перешкод для цього не було.

Отже, проаналізувавши всі надані докази, суд приходить до висновку, що позивачі пропустили строк для оформлення спадщини без поважних причин, належних доказів для обґрунтування позовних вимог суду не надано, тоді як згідно ст.ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що позивачам необхідно відмовити в задоволенні їхнього позову про визначення додаткового строку для подання заяви до Білоцерківської районної державної нотаріальної контори Київської області про прийняття спадщини після ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, оскільки позов необгрунтований.

На підставі ст.ст. 1217, 1223, 1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215, 218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Відмовити ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 в задоволенні позову.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголо шення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу на рішення суду протягом десяти днів з дня отримання копії рішення суду.

Суддя А. В. Голуб