РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.10.2015 м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в особі судді Куцоконя Ю.П.,

з участю: секретаря судового засідання Багнюк О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засiданнi в мiстi Рiвному

справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ВІК-ЕКСПО» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про відшкодування майнової шкоди в порядку регресу, -

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «ВІК-ЕКСПО» (далі ОСОБА_5 «ВІК-ЕКСПО») звернулося до Рівненського міського суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про відшкодування майнової шкоди в порядку регресу, в якому просить суд стягнути солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 «ВІК-ЕКСПО» майнову шкоду у розмірі 19961,35 грн та понесені позивачем судові витрати по справі у розмірі 243,60 грн.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_5 «ВІК-ЕКСПО» посилається на те, що 17 вересня 2012 року був звільнений з роботи працівник товариства ОСОБА_6 При звільненні ОСОБА_6 з роботи відповідачі допустили ряд порушень трудового законодавства та своїх службових обовязків, що потягло за собою звернення ОСОБА_6 до суду з позовом про зобовязання внести запис до трудової книжки, стягнення заборгованості із заробітної плати за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди, заподіяної порушенням трудових прав.

Так, зокрема, інспектор з кадрів ОСОБА_5 «ВІК-ЕКСПО» ОСОБА_1 за вказівкою на той час директора товариства ОСОБА_4 та у присутності директора з персоналу ОСОБА_2 не внесла відповідний запис про звільнення у трудову книжку ОСОБА_6 та не видала йому у день звільнення належно оформлену трудову книжку.

Директор з персоналу ОСОБА_5 «ВІК-ЕКСПО» ОСОБА_2, в обовязки якої входив контроль за додержанням трудового законодавства у роботі з персоналом, не здійснила контроль за інспектором з кадрів ОСОБА_1, яка допустила порушення законодавства при звільненні ОСОБА_6

ОСОБА_3, яка працювала в ОСОБА_5 «ВІК-ЕКСПО» на посаді менеджера з персоналу, 05 лютого 2013 року за вказівкою директора товариства ОСОБА_4 видала трудову книжку ОСОБА_6 сторонній особі, а саме, його сестрі ОСОБА_7, не внісши при цьому до трудової книжки відповідного запису про звільнення ОСОБА_6

Допущені відповідачами порушення були встановлені під час розгляду цивільної справи № 569/18414/13-ц за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5 «ВІК-ЕКСПО», що спонукало ОСОБА_5 «ВІК-ЕКСПО» до укладення з ОСОБА_8 мирової угоди, яка була визнана ухвалою Рівненського міського суду від 16 липня 2014 року.

Згідно умов мирової угоди ОСОБА_5 «ВІК-ЕКСПО», серед іншого, сплатив на користь ОСОБА_6 грошові кошти у розмірі 11848,52 грн в рахунок заробітної плати за час вимушеного прогулу за період з 18 вересня 2012 року по 17 вересня 2013 року включно, а також сплатив усі податки із заробітної плати ОСОБА_6 у розмірі 2214,60 грн та єдиний соціальний внесок у сумі 5898,23 грн, що в загальному становить 19961,35 грн.

Таким чином, оскільки з вини відповідачів ОСОБА_5 «ВІК-ЕКСПО» завдано прямої дійсної шкоди на суму 19961,35 грн, вказана шкода підлягає відшкодуванню саме відповідачами.

Представник позивача ОСОБА_9 подала суду письмову заяву, в якій позовні вимоги ОСОБА_5 «ВІК-ЕКСПО» підтримала повністю та просить суд їх задоволити з підстав, викладених у позовній заяві. Розгляд справи просить суд проводити без участі представника позивача.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, про час і місце судового засідання повідомлялася належним чином. Заперечення проти позову не подала, про причини неявки суд не повідомила.

Відповідач ОСОБА_2 подала суду письмову заяву, в якій позов не визнала з підстав, викладених у письмових запереченнях на позов, та просить суд розгляд справи проводити у її відсутність.

У своїх письмових запереченнях ОСОБА_2 підтвердила ту обставину, що 17 вересня 2012 року вона дійсно була присутня при розмові директора товариства ОСОБА_4 з інспектором кадрів ОСОБА_1, при якій ОСОБА_4 дала вказівку ОСОБА_1 не видавати ОСОБА_6 при його звільненні належним чином оформлену трудову книжку. ОСОБА_1, будучи підлеглою та побоюючись втратити роботу, не внесла відповідного запису у трудову книжку ОСОБА_6 та не видала її йому у день звільнення. В подальшому, а саме 19 вересня 2012 року, на домашню адресу ОСОБА_6 було направлено рекомендований лист з проханням зявитися у відділ персоналу ОСОБА_5 «ВІК-ЕКСПО» за отриманням трудової книжки, на який останній жодним чином не відреагував. 19 грудня 2012 року вона змінила місце роботи і до подальших подій відношення не має. Вважає, що за таких обставин відповідальність за нанесення майнової шкоди товариству має нести саме директор ОСОБА_4, як службова особа, що винна у незаконному звільненні працівника.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявилася, подала суду письмові заперечення на позовну заяву, в яких позов не визнала та просить суд справу розглядати без її участі.

На заперечення позовних вимог ОСОБА_3 посилається на те, що на роботу у ОСОБА_5 «ВІК-ЕКСПО» була прийнята лише 06 листопада 2012 року, а тому про незаконне звільнення з роботи ОСОБА_6, яке мало місце 17 вересня 2012 року, їй нічого невідомо. 05 лютого 2013 року вона, як менеджер з персоналу ОСОБА_5 «ВІК-ЕКСПО», дійсно видала трудову книжку ОСОБА_6 його сестрі, однак зробила це не з власної ініціативи, а за вказівкою директора товариства ОСОБА_4, яку зобовязана була виконати як підлегла. Вважає, що відповідальність за заподіяну товариству майнову шкоду має нести саме ОСОБА_4, оскільки вона, як директор товариства, незаконно звільнила ОСОБА_6 з роботи.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не зявилася, про час і місце судового засідання повідомлялася належним чином. Заперечення проти позову не подала, про причини неявки суд не повідомила.

Дослiдивши письмовi докази по справi, суд прийшов до висновку, що позов пiдлягає задоволенню частково.

Судом встановлено, що 17 вересня 2012 року був звільнений з роботи працівник ОСОБА_5 «ВІК-ЕКСПО» ОСОБА_6 При звільненні ОСОБА_6 з роботи було допущено ряд порушень трудового законодавства, що потягло за собою звернення ОСОБА_6 до суду з позовом про зобовязання внести запис до трудової книжки, стягнення заборгованості із заробітної плати за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди, заподіяної порушенням трудових прав.

Допущені порушення були встановлені під час розгляду цивільної справи № 569/18414/13-ц за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5 «ВІК-ЕКСПО», що спонукало ОСОБА_5 «ВІК-ЕКСПО» до укладення з ОСОБА_8 мирової угоди, яка була визнана ухвалою Рівненського міського суду від 16 липня 2014 року.

Згідно умов мирової угоди ОСОБА_5 «ВІК-ЕКСПО», серед іншого, сплатив на користь ОСОБА_6 грошові кошти у розмірі 11848,52 грн в рахунок заробітної плати за час вимушеного прогулу за період з 18 вересня 2012 року по 17 вересня 2013 року включно, а також сплатив усі податки із заробітної плати ОСОБА_6 у розмірі 2214,60 грн та єдиний соціальний внесок у сумі 5898,23 грн, що в загальному становить 19961,35 грн.

Таким чином, внаслідок незаконного звільнення ОСОБА_6 з роботи, ОСОБА_5 «ВІК-ЕКСПО» було завдано матеріальної шкоди на суму 19961,35 грн.

Відповідно до частини першої статті 130 КЗпП України, працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов'язків.

Згідно пункту 8 статті 134 КЗпП України, відповідно до законодавства службова особа, винна в незаконному звільненні або переведенні працівника на іншу роботу, несе матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з її вини підприємству, установі, організації.

Відповідно до розяснень, наведених у пункті 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 29 грудня 1992 року «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками», застосовуючи матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди на підставі п.8 ст.134 КЗпП, суди повинні мати на увазі, що за цим законом покладається обов'язок по відшкодуванню шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації у зв'язку з оплатою незаконно звільненому чи незаконно переведеному працівникові часу вимушеного прогулу або часу виконання нижчеоплачуваної роботи, на винних службових осіб, за наказом або розпорядженням яких звільнення чи переведення здійснено з порушенням закону або якими затримано виконання рішення суду про поновлення на роботі. Відповідальність в цих випадках настає незалежно від форми вини.

Як встановлено судом шкода у розмірі 19961,35 грн була заподіяна ОСОБА_5 «ВІК-ЕКСПО» у звязку з оплатою часу вимушеного прогулу ОСОБА_6, звільненого за наказом директора ОСОБА_5 «ВІК-ЕКСПО» ОСОБА_4 з порушенням закону, а тому саме вона має відповідати за заподіяну товариству шкоду у повному розмірі цієї шкоди на підставі пункту 8 статті 134 КЗпП України.

При цьому суд враховує, що, як слідує з обставин, викладених позивачем у позовній заяві та відповідачами ОСОБА_10 і ОСОБА_3 у своїх запереченнях на позовну заяву, всі дії, які призвели до заподіяння ОСОБА_5 «ВІК-ЕКСПО» згаданої шкоди, відповідачами ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були вчинені за безпосередніми вказівками їх керівника директора товариства ОСОБА_4

Суд також враховує, що відповідач ОСОБА_4 будь-яких заперечень проти позову, в тому числі і щодо обставин вчинення дій, які спричинили ОСОБА_5 «ВІК-ЕКСПО» шкоду, суду не подала.

За встановлених по справі обставин суд прийшов до висновку, що шкода, заподіяна ОСОБА_5 «ВІК-ЕКСПО» у звязку з оплатою часу вимушеного прогулу ОСОБА_6 у розмірі 19961,35 грн підлягає стягненню з ОСОБА_4, а тому позов ОСОБА_5 «ВІК-ЕКСПО» в частині позовних вимог до ОСОБА_4 суд визнає доведеним та обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Натомість, за наведених обставин, позов ОСОБА_5 «ВІК-ЕКСПО» в частині позовних вимог до ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 суд визнає недоведеним та безпідставним, а тому позов у цій частині задоволенню не підлягає.

При цьому, суд не приймає до уваги посилання позивача на договори про повну матеріальну відповідальність, укладені ОСОБА_5 «ВІК-ЕКСПО» з ОСОБА_1 01 грудня 2011 року, ОСОБА_2 25 липня 2012 року та ОСОБА_3 06 листопада 2012 року.

Вказані договори про повну матеріальну відповідальність містять положення щодо прийняття на себе працівниками повної матеріальної відповідальності за нанесення роботодавцю матеріальної та моральної шкоди будь-якого характеру, якої зазнав роботодавець у звязку з діями чи бездіяльністю працівника. Саме на ці положення посилається позивач в обґрунтування підстав притягнення ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до матеріальної відповідальності.

Разом з тим, суд визнає, що вказані положення договорів про повну матеріальну відповідальність суперечать положенням трудового законодавства.

Так, відповідно до вимог статті 135-1 КЗпП України, письмові договори про повну матеріальну відповідальність може бути укладено підприємством, установою, організацією з працівниками (що досягли вісімнадцятирічного віку), які займають посади або виконують роботи, безпосередньо зв'язані із зберіганням, обробкою, продажем (відпуском), перевезенням або застосуванням у процесі виробництва переданих їм цінностей.

Як встановлено судом, відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 займали посади, відповідно, інспектора з кадрів, директора з персоналу та менеджера з персоналу, а шкода, заподіяна у зв'язку з оплатою незаконно звільненому працівникові часу вимушеного прогулу, не має ніякого відношення до зберігання, обробки, продажу (відпуску), перевезення або застосування у процесі виробництва переданих їм цінностей.

Покладення на відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 матеріальної відповідальності за вказану шкоду на підставі положень договорів про повну матеріальну відповідальність, які суперечать статті 135-1 КЗпП України, суд визнає безпідставним.

Керуючись ст.ст.10,11,60,61,209,212,214,215,218,223,292,294 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «ВІК-ЕКСПО» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ВІК-ЕКСПО» 19961 (девятнадцять тисяч девятсот шістдесят одну) гривню 35 копійок шкоди, заподіяної товариству у зв'язку з оплатою незаконно звільненому працівникові часу вимушеного прогулу.

В позові товариства з обмеженою відповідальністю «ВІК-ЕКСПО» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відшкодування майнової шкоди в порядку регресу відмовити за недоведеністю та безпідставністю позовних вимог.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ВІК-ЕКСПО» судові витрати в сумі 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок, що складаються з судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляцiйного суду Рівненської області через Рiвненський мiський суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Ю.П.Куцоконь