Номер провадження: 22-ц/785/3557/15
Головуючий у першій інстанції Пушкарський Д. В.
Доповідач Дрішлюк А. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.03.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого судді Дрішлюка А.І., суддів Сєвєрової Є.С., Процик М.В.,

при секретарі судового засідання Решетник М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника Державного підприємства "Іллічівський морський торговельний порт" - Тимофієнко Олени Олександрівни на ухвалу Іллічівського міського суду Одеської області від 26 грудня 2014 року про зупинення зведеного виконавчого провадження №44019209, відкритого головним державним виконавцем відділу Державної виконавчої служби Іллічівського міського управління юстиції, по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Приватного підприємства "Камея", Державного підприємства "Іллічівський морський торговельний порт", Товариства з обмеженою відповідальністю "Глас Трьош Одеса" (третя особа - відділ Державної виконавчої служби Іллічівського міського управління юстиції Одеської області) про виключення майна з акту опису та зняття арешту,-

ВСТАНОВИЛА:

22 грудня 2014 року до Іллічівського міського суду Одеської області звернулась ОСОБА_3 з позовом до ПП "Камея", ДП "ІМТП", ТОВ "Глас Трьош Одеса" (третя особа - відділ Державної виконавчої служби Іллічівського міського управління юстиції Одеської області) про виключення майна з акту опису та зняття арешту (а. 3-9 виділених матеріалів). У той же день, ОСОБА_3 було подано заяву про забезпечення позову, яка була мотивована тим, що, оскільки на момент звернення до суду з позовом відбувалися дії по примусовому виконанню рішень судів та по реалізації описаного майна, виникла очевидна небезпека невиконання в майбутньому рішення суду, у зв'язку із чим просила забезпечити позов по справі шляхом зупинення виконання зведеного виконавчого провадження за №44019209, відкритого головним державним виконавцем відділу Державної виконавчої служби Іллічівського міського управління юстиції Одеської області Колечко Д.М., до вирішення справи по суті (а.с. 10 виділених матеріалів).

Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 26 грудня 2014 року заяву ОСОБА_3 про вжиття заходів забезпечення позову по справі було задоволено: зупинено виконання зведеного виконавчого провадження №44019209, відкритого головним державним виконавцем відділу Державної виконавчої служби Іллічівського міського управління юстиції (а.с. 12 виділених матеріалів).

16 лютого 2015 року представник ДП "ІМТП" - Тимофієнко Олена Олександрівна подала апеляційну скаргу на ухвалу Іллічівського міського суду Одеської області від 26 грудня 2014 року, в якій просила скасувати оскаржувану ухвалу суду, та постановити нову, якою у задоволенні заяви ОСОБА_3 про забезпечення позову відмовити. В обґрунтування представник посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, а саме на порушення норм ч.3 ст.152 ЦПК України, відповідно до якої види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Крім того згідно Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року №6 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах", суд не має права зобов'язувати державного виконавця або іншу посадову особу до вчинення тих дій, які, згідно Закону України "Про виконавче провадження", можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби. Представник посилається на те, що частина 2 статті 152 ЦПК України містить вичерпний перелік видів забезпечення позову, і розширеному тлумаченню не підлягає, у зв'язку із чим у суду не було повноважень зупиняти виконання зведеного виконавчого провадження (а.с. 15-18 виділених матеріалів).

Представник апелянта в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити, скасувати прийняте судом першої інстанції процесуальне рішення, та прийняте нове, яким відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Представник ТОВ "Глас Трьош Одеса" просив апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати.

ОСОБА_3 в день судового засідання подала особисто заяву з клопотанням про відкладення слухання справи в зв'язку з знаходженням на лікарняному. Колегія суддів відхилила вказане клопотання виходячи з того, що явка до апеляційного суду не є обов'язковою, вирішується процедурне питання, позивач був в апеляційному суді в день судового засідання, проте не з'явився в саме судове засідання, тобто розпорядився своїми процесуальними правами на власний розсуд. Представник Державної виконавчої служби Іллічівського міського управління юстиції, Приватного підприємства "Камея" в судове засідання не з'явились, про день і час розгляду справи сповіщені належним чином. У відповідності з вимогами ч.2 ст.305 ЦПК України неявка учасника провадження в суд апеляційної інстанції не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, доводи скарги, пояснення учасників провадження, які з'явились до апеляційного суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги, з врахуванням вимог ст. 303 ЦПК України, судова колегія вважає за необхідним зазначити наступне.

Як вбачається з додатків до апеляційної скарги з жовтня 2014 року на примусовому виконанні у головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Іллічівського міського управління юстиції Одеської області Колечко Д.М. знаходиться зведене виконавче провадження за №44019209, відкрите на підставі: наказу №916/1371/14, виданого Господарським судом Одеської області 10.06.2014 року про стягнення з Приватного підприємства "Камея" на користь Державного підприємства "Іллічівський морський торговельний порт" заборгованості у розмірі 47 784, 91 грн.; Наказу №916/1323/14, виданого Господарським судом Одеської області 03.06.2014 р. про стягнення з Приватного підприємства "Камея" на користь Державного підприємства "Іллічівський морський торговельний порт" заборгованості у розмірі 2 843, 80 грн.; Наказу №916/1371/14, виданого Господарським судом Одеської області 10.06.2014 про стягнення з Приватного підприємства "Камея" на користь держави заборгованості у розмірі 609,00 грн.; Наказу №916/1371/14, виданого Господарським судом Одеської області 03.06.2014 року про стягнення з Приватного підприємства "Камея" на користь держави заборгованості у розмірі 1 827, 00 грн.; Наказу №916/765/14, виданого Господарським судом Одеської області 11.06.2014 року про стягнення з Приватного підприємства "Камея" на користь держави заборгованості у розмірі 15 509,34 грн.; Наказу №916/1967/14, виданого Господарським судом Одеської області 18.07.2014 року про стягнення з Приватного підприємства "Камея" на користь Державного підприємства "Іллічівський морський торговельний порт" заборгованості у розмірі 3 798,73 грн.; Наказу № 916/1967/14, виданого Господарським судом Одеської області 18.07.2014 року про стягнення з Приватного підприємства "Камея" на користь держави заборгованості у розмірі 1 827.00 грн.; Наказу № 916/1323/14, виданого Господарським судом Одеської області 03.06.2014 року про стягнення з Приватного підприємства "Камея" на користь держави заборгованості у розмірі 1827,00 грн.; Наказу № 916/1056/14, виданого Господарським судом Одеської області 02.06.2014 року про стягнення з Приватного підприємства "Камея" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю " Глас Трьош Одеса " заборгованості у розмірі 245 774, 75 грн., інфляційних витрат у сумі 4 703,75 грн., 3% річних у сумі 2 888,70 грн., штрафу у сумі 368 66,22 грн., пені у сумі 12 517,66 грн., процентів за користування чужими грошовими коштами у сумі 28 886,95 грн., судового збору у 6 632,76 грн.; Наказу про примусове виконання рішення №916/765/14, виданого Господарським судом Одеської області 11.06.2014 року про стягнення з Приватного підприємства "Камея" на користь Державного підприємства "Іллічівський морський торговельний порт" основного боргу в сумі 744 467, 03 грн., пені в сумі 22 665, 12 грн. та 3% річних у сумі 8 697, 92 грн.; Наказу про примусове виконання рішення 916/2492/14, виданого Господарським судом Одеської області 12.09.2014 року про стягнення з Приватного підприємства "Камея" на користь Державного підприємства "Іллічівський морський торговельний порт" суму основного боргу у розмірі 1 646, 99 грн.; 3% річних у розмірі 420, 21 грн.; Наказу про примусове виконання рішення № 916/2492/14, виданого Господарським судом Одеської області 12.09.2014 року про стягнення з Приватного підприємства "Камея" на користь Державного бюджету України витрат по сплаті судового збору у розмірі 1 827 грн. (а.с.21, 26 виділених матеріалів).

На виконання вказаних наказів, було описане майно та це майно було накладено арешт (а.с. 21-25 виділених матеріалів). Позивачка ОСОБА_3 заявляла вимоги щодо частини майна, яке за її посиланням нею були передані відповідачу ПП "Камея" лише у користування за договорами оренди майна від 15 серпня 2007 року та від 01 вересня 2007 року. Копії вказаних договорів, разом з іншими документами, які надавались позивачем до позову до виділених матеріалів судом першої інстанції не долучені.

Задовольняючи в повному обсязі заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Однак до такого висновку суд першої інстанції дійшов з порушенням встановленої процедури, тобто норм процесуального права, належним чином не мотивувавши прийняте процесуальне рішення.

Як вбачається з копії заяви про забезпечення позову позивачка просила зупинити виконання зведеного виконавчого провадження за № 44019209 до вирішення спору по суті.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Відповідно до ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені Кодексом, заходи забезпечення позову. Згідно з частиною 3 статті 151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч.1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов'язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

Передбачені п.5 та п. 6 ч. 1 ст. 152 ЦПК України способи забезпечення стосуються різних процесуальних ситуацій, зокрема п. 6 розповсюджується на випадки коли боржник оскаржує в судовому порядку виконавчий документ. Між тим, як вбачається з виділених матеріалів справи позивачка не є боржником, не оспорює виконавчий документ, а вважає частину арештованого та описаного майна своїм майном та намагається довести свої права на нього в судовому порядку. При цьому спосіб забезпечення позову який було застосовано судом за клопотанням сторони прямо не передбачений обома вказаними пунктами ч. 1 ст. 152 ЦПК України. Незважаючи на те, що перелік передбачений ч. 1 ст. 152 ЦПК України не є вичерпним (ч. 2 ст. 152 ЦПК України), в умовах диспозитивного та змагального процесу (ст.ст. 10,11 ЦПК України) позивач повинен з врахуванням специфіки виниклих правовідносин визначати бажаний для нього результат на відповідній процесуальній стадії розгляду справи. При цьому суд першої інстанції, задовольняючи подану заву про забезпечення не врахував, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати. На вказані обставини зверталась увага в роз'ясненнях Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" № 9 від 22.12.2006 року. У п. 4 вказаної постанови Пленуму також зверталась увага на те, що недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили. Звертаючись до суду з позовом, позивачка зазначила ціну позову у розмірі 8610 грн. (а.с. 2 виділених матеріалів), а згідно звіту про незалежну оцінку майна №101 від 04.02.2015 року загальна оціночна вартість майна становить 861 066 грн. без ПДВ (а.с.33-35 виділених матеріалів), отже розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен був виконати вимоги ч.3 ст.152 ЦПК України, відповідно до якої види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Проте суд першої інстанції на вищезазначені норми процесуального права та порядок їх застосування уваги не звернув, порушивши порядок розгляду питання про забезпечення позову. При цьому обсяг надісланих матеріалів не дозволяє зробити висновок по суті порушеного позивачем питання, зокрема відсутні копії додатків до позову, копії матеріалів виконавчого провадження, а тому на підставі п.3 ч.1 ст.312 ЦПК України колегія суддів скасовує ухвалу суду першої інстанції та передає розгляд заяви про забезпечення позову на новий розгляд.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 311, 312, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника Державного підприємства "Іллічівський морський торговельний порт" - Тимофієнко Олени Олександрівни на ухвалу Іллічівського міського суду Одеської області від 26 грудня 2014 року - задовольнити частково.

Ухвалу Іллічівського міського суду Одеської області від 26 грудня 2014 року - скасувати, передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення та подальшому оскарженню не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області А.І. Дрішлюк

Є.С.Сєвєрова

М.В.Процик