У х в а л а

іменем україни

23 вересня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Дем'яносова М.В., Коротуна В.М.,Маляренка А.В.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 13 березня 2015 року та рішення апеляційного суду Чернівецької області від 26 травня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2014 року публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (далі − ПАТ «УкрСиббанк») звернулося до суду з позовом, у якому просило стягнути солідарно із ОСОБА_4, ОСОБА_5 заборгованість за кредитним договором.

На обґрунтування позовних вимог зазначало, що 12 лютого 2007 року між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та ОСОБА_4 укладено договір про надання споживчого кредиту №0, згідно якого ОСОБА_4 отримала кредит у формі поновлюваної кредитної лінії в сумі 84 400 доларів США, під 12,30 % річних строком до 12 лютого 2015 року.

У 2007, 2009, 2010 роках між банком та ОСОБА_4 до вищевказаного кредитного договору укладено додаткові угоди. Згідно додаткової угоди № 1 від 05 жовтня 2007 року змінилися умови договору про надання споживчого кредиту № 0 від 12 лютого 2007 року, а саме: збільшився обсяг кредитування ОСОБА_4 на 20 000 доларів США, всього кредит становить 104 400 доларів США, збільшився розмір відсоткової ставки з 12,30 % до 12,90 % яку ОСОБА_4 зобов'язувалася сплачувати протягом 30 календарних днів, починаючи з дати видачі кредиту.

На забезпечення виконання зобов'язань за договором кредиту 12 лютого 2007 року між банком та ОСОБА_5 було укладено договір поруки № 95513. Згідно умов якого ОСОБА_5 та ОСОБА_6 несуть солідарну відповідальність за виконання зобов'язань за кредитним договором.

У зв'язку з неналежним виконанням зобов'язання за кредитним договором утворилась заборгованість в сумі 53 056 доларів США, що за курсом НБУ, станом на 03 вересня 2014 року, становить 664 846 грн 38 коп.

17 липня 2014 року банком на адресу ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було надіслано листи-вимоги про усунення порушень умов кредитного договору,однак ними вони залишені без реагування.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 13 березня 2015 року позов частково задоволено. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту від 12 лютого 2007 року № 0 у розмірі 53 056 доларів США що за курсом НБУ станом на 03 вересня 2014 року становить 664 846 грн 38 коп. та заборгованість по сплаті пені за порушення термінів повернення кредиту в розмірі 19 305 грн 18 коп.

Рішенням апеляційного суду Чернівецької області від 26 травня 2015 року рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 13 березня 2015 року змінено, виключено із мотивувальної та резолютивної частини: «що за курсом НБУ станом на 03 вересня 2014 року становить 664 846 грн 38 коп.»

У касаційній скарзі ПАТ «УкрСиббанк» просить скасувати оскаржувані рішення суду в частині відмови у задоволенні позову щодо стягнення заборгованості із ОСОБА_5, обґрунтовуючи свої доводи порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд апеляційної інстанції, задовольняючи позов, на підставі доказів, наданих сторонами й належним чином оцінених судом, дійшов правильного висновку щодо наявності обґрунтованих підстав для відмови позивачу у стягненні заборгованості із поручителя, оскільки судами встановлено, що додаткової угоди про збільшення відсоткової ставки із поручителем ОСОБА_5 банк не укладав, Письмової згоди на підвищення відсоткової ставки за користування кредитом ОСОБА_5 не давав, а тому відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України договір поруки є припиненим.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують та зводяться до переоцінки доказів, що не відповідає вимогам ст. 335 ЦПК України, оскільки суд касаційної інстанції позбавлений можливості встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк» відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 13 березня 2015 року та рішення апеляційного суду Чернівецької області від 26 травня 2015 року в частині відмови у позові публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

М.В. Дем'яносов В.М. Коротун А.В. Маляренко