Справа № 572/752/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2015 року Сарненський районний суд Рівненської області

в складі: головуючого судді - ВЕДЯНІНОЇ Т.О.

при секретарі - МАРТИНЮК І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сарни справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання втратившим право користування житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати втратившою право користування житловим приміщенням - будинком АДРЕСА_1 відповідача - ОСОБА_2

В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала повністю, пояснила, що ОСОБА_2 є колишньою дружиною сина позивача. В зв'язку з тим, що сімейне життя у них не склалось відповідач орієнтовно 23 лютого 2014 року залишила будинок позивача і з того часу відсутня за зареєстрованим місцем її проживання, через що є необхідність визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування вказаним у позові житлом.

Відповідач - ОСОБА_2 в суді вимоги позивача не визнала в повному обсязі, оскільки вважає, що має право на проживання у вказаному вище житлі, так як є зареєстрованою у будинку АДРЕСА_1, а змушена винаймати інше житло. Крім цього, відповідач в обґрунтування тривалої відсутності у житлі за місцем реєстрації вказувала на факти перешкоджання її проживанню у зазначеному вище будинку з боку позивача.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, суд дійшов до наступного.

Із копії договору купівлі - продажу від 19 липня 1986 року та копії технічного паспорту вбачається, що ОСОБА_3 (який відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу є чоловіком позивача), придбав житловий будинок АДРЕСА_1. Наданою позивачем довідкою Сарненської міської ради доводиться, що даному будинковолодінню присвоєно нову адресу - АДРЕСА_1.

Власник житла помер ІНФОРМАЦІЯ_1, що вбачається із копії свідоцтва про смерть. На момент смерті позивач - ОСОБА_1 проживала разом із чоловіком та вступила у володіння та оперативне управління зазначеним будинком, що доводиться довідкою, виданою 3 грудня 2014 року КП «Житлосервіс». Таким чином, позивач прийняла спадщину після смерті чоловіка відповідно до чинного на той момент законодавства, а саме - відповідно до вимог ст.549 ЦК 1963 року, а тому, згідно із вимогами ч.2 ст.548 ЦК 1963 року - є власником зазначеного у позові житлового будинку.

Відповідно до ч.1 ст.405 ЦК України - мають право на користування житлом члени сім`ї власника житла.

Надана копія рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 12 червня 2014 року свідчить про те, що шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 розірвано. Сторони не заперечують, що ОСОБА_4 є сином позивача. Таким чином, відповідач не є членом сім'ї позивача, оскільки розірвала шлюб з сином останньої. З'ясовано, що відповідач не є членом сім'ї позивача, жодних угод на проживання у цьому житлі сторони не укладали, а тому відповідач не має правових підстав вимагати проживання у вказаному вище житлі.

Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України - член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Копія будинкової книги доводить, що ОСОБА_2 дійсно є зареєстрованою у будинку позивача.

В ході обстеження 26 листопада 2014 року житла позивача, проведеного комісійно Сарненською міською радою, встановлено факт не проживання ОСОБА_2 за вказаною вище адресою, що доводиться наданим актом № 02/19-414.

Допитані в суді свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 показали, що відповідач ОСОБА_2 приблизно 23 лютого 2014 року залишила помешкання позивача і з того часу не проживає за місцем реєстрації.

Суд вважає пояснення свідків такими, що відповідають дійсності, так як їх пояснення підтверджуються додатково копією позовної заяви чоловіка відповідача у справі про розірвання шлюбу, поданої 4 березня 2014 року, із якої вбачається що більше місяця тому ОСОБА_2 залишила чоловіка та переїхала проживати до батьків.

Із пояснень сторін вбачається, що відповідач добровільно залишила будинок позивача через напружені стосунки, оскільки намагалась самостійно поділити майно, набуте із чоловіком. Надані ОСОБА_1 висновки ДІМ Сарненського РВ УМВС України в Рівненській області підтверджують, що вказані події відбувались саме у лютому 2014 року.

Наданими доказами доведено факт не проживання відповідача по АДРЕСА_1 протягом року.

Судом не приймається до уваги наданий відповідачем звукозапис, оскільки із нього вбачається факт неприязних відносин між сторонами, що не є предметом розгляду даного позову.

Також, наданий відповідачем на доведення фактів перешкоджання її проживанню у будинку АДРЕСА_1 з боку позивача висновок ДІМ Сарненського РВ УМВС України від 22 лютого 2015 року не може доводити поважність причин відсутності її у помешканні позивача, оскільки в суді достовірно встановлено, що залишила зазначене місце проживання відповідач добровільно, протягом року з того моменту у будинку позивача не проживала.

Оскільки в ході судового слідства доведено факт не проживання ОСОБА_2, яка не є членом сім'ї позивача, по АДРЕСА_1 протягом року, доказів на спростування вказаних обставин відповідачем надано не було, суд вважає, що позовні вимоги позивача є обгрунтованими і підлягають до задоволення в повному обсязі.

На підставі наведеного, ст.ст. 395, 405 ЦК України, керуючись ст.ст. 60, 212-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням - будинком АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Рівненської області протягом десяти днів з моменту його проголошення.

СУДДЯ підпис

Копія вірно

Суддя Сарненського районного суду

Рівненської області Т.О.Ведяніна