Справа № 636 / 669 / 15-ц
№ 2 / 636 / 630 / 2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2015 року Чугуївський міський суд Харківської області у складі:

головуючого - судді Ковригіна О.С.

при секретарі - Фатєєвої С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Есхарівська селищна рада Чугуївського району Харківської області, Чугуївська державна нотаріальна контора Харківської області, про встановлення факту, що має юридичне значення, та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_1, звернулася до Чугуївського міського суду Харківської області з позовом до ОСОБА_2, треті особи - Есхарівська селищна рада Чугуївського району Харківської області, Чугуївська державна нотаріальна контора Харківської області, про встановлення факту, що має юридичне значення, та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, в якому просила суд встановити факт постійного проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом із спадкодавцем ОСОБА_3, померлою ІНФОРМАЦІЯ_3 року, за адресою: Харківська область, Чугуївський р-н, АДРЕСА_1 на час відкриття спадщини. Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності на неприватизовану квартиру, яка знаходиться за адресою: Харківська область, Чугуївський район, селище міського типу Есхар, АДРЕСА_1, яка знаходилась в постійному користуванні ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначила, що ОСОБА_3 є її рідною бабусею. 16 січня 2007 року ОСОБА_3 було видано ордер на житлове приміщення, а саме квартиру АДРЕСА_1 Навесні 2007 року ОСОБА_3 звернулась до приватизаційного органу з метою приватизації квартири, але її заява не була розглянута по суті. ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_3 померла. На момент смерті бабусі ОСОБА_1 постійно з нею проживала. Отже, ОСОБА_1, як онука ОСОБА_3, є єдиною спадкоємицею після смерті своєї бабусі ОСОБА_3, яка прийняла спадщину. Оскільки ОСОБА_3 ще до смерті звернулась до органу приватизації для отримання права власності на житло, тобто висловила волю на приватизацію займаної нею квартири, та померла до прийняття компетентним органом рішення про приватизацію, до онуки, як до спадкоємця, перейшло право вимагати визнання права власності на квартиру.

Позивач - ОСОБА_1, в судове засідання не з'явилася, належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи, через канцелярію суду надала заяву про слухання справи без її участі, позовні вимоги підтримала, та просила суд позов задовольнити (а.с. 25).

Відповідач - ОСОБА_2, в судове засідання не з'явився, належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, через канцелярію суду надав заяву про слухання справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечував (а.с.24).

Представник третьої особи - Есхарівської селищної ради Чугуївського району Харківської області, у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, згідно якої просив проводити розгляд справи у його відсутності (а.с. 27).

Представник третьої особи - Чугуївської державної нотаріальної контори Харківської області, у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, згідно якої просив проводити розгляд справи у його відсутності (а.с. 23).

Суд відповідно до ст. 169 ЦПК України вважає за можливе розглядати справу у відсутності не з'явившихся осіб за наявними доказами справи.

Дослідивши та перевіривши письмові докази по справі, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1, народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 року, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2, виданим Есхарівською селищною радою Чугуївського району Харківської області 06 серпня 1986 року, актовий запис 51 (а.с. 8). ЇЇ батьками зазначені: ОСОБА_2 та ОСОБА_4.

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3, виданого Есхарівською селищною радою Чугуївського району Харківської області, між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 28 вересня 2007 року зареєстровано шлюб (актовий запис 28). Після реєстрації шлюбу прізвище дружини зазначено як «ОСОБА_1» (а.с. 10).

Батьками її батька, ОСОБА_2, зазначено ОСОБА_7 та ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4

Таким чином, ОСОБА_3 є її рідною бабусею.

Відповідно до рішення виконавчого комітету Есхарівської селищної ради Чугуївського району Харківської області №173 від 30.11.2006 року було вирішено видати ордер громадянці ОСОБА_3 на 2-х кімнатну ізольовану квартиру, площею 30,9 кв. м, яка розташована в АДРЕСА_2 (а.с. 13).

16 січня 2007 року ОСОБА_3 було видано ордер на житлове приміщення №161802 на право зайняття житлового помешкання, а саме квартиру ІНФОРМАЦІЯ_2

Навесні 2007 року її бабуся ОСОБА_3 звернулась до приватизаційного органу з метою приватизації квартири, але її заява не була розглянута по суті.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_3 померла, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5, виданим Есхарівською селищною радою Чугуївського району Харківської області 03 травня 2007 року (а.с. 11).

Відповідно до ст. 1258 Цивільного кодексу України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

На вищезазначену спадщину, окрім Позивача, претендує син померлої - батько Позивача, ОСОБА_2, який з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не звертався, з померлою не проживав, отже, спадщину не прийняв. Окрім того, Відповідач на спадкове майно не претендує.

Судове рішення про визнання спадщини відумерлою на час подання даного позову відсутнє.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку, він не заявив про відмову від неї.

Таким чином, саме постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини є підставою для визнання спадкоємця таким, що прийняв спадщину, а не лише реєстрація місця його проживання за адресою місця проживання спадкодавця.

На момент смерті ОСОБА_2 ОСОБА_8 ОСОБА_9 хоч і не була зареєстрована за адресою проживання своєї бабусі, проте постійно з нею проживала за адресоюАДРЕСА_4 крім того, вона не заявляла про відмову від спадщини.

Отже ОСОБА_1, як онука ОСОБА_3, є єдиною спадкоємицею після смерті своєї бабусі ОСОБА_3, яка прийняла спадщину.

Після смерті своєї бабусі Позивач звернулась до Чугуївської державної нотаріальної контори, де їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з огляду на відсутність державної реєстрації права власності на спірну квартиру. Інші особи із заявами про прийняття спадщини після смерті її бабусі ОСОБА_3 до нотаріальної контори не звертались. ЇЇ дядько - син померлої, ОСОБА_10, помер ІНФОРМАЦІЯ_5 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії АДРЕСА_5, виданим Есхарівською селищною радою Чугуївського району Харківської області (а.с. 12).

Відповідно до вимог ст. ст. 1216-1220 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно зі статтею 345 ЦК України фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. Приватизація здійснюється у порядку, встановленому законом.

Квартира, яка розташована в АДРЕСА_3, знаходиться в комунальній власності Есхарівської селищної ради Чугуївського району Харківської області.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 ЗУ «Про приватизацію державного майна», відчуження майна, що є у комунальній власності, регулюється положеннями цього Закону, інших законів з питань приватизації і здійснюється органами місцевого самоврядування.

Відповідно до рішення Конституційного суду України від 01 липня 1998 року по справі № 01/1501-97, визначено, що в Законі України "Про місцеве самоврядування в Україні" затверджено поняття та зміст права комунальної власності як матеріальної та фінансової основи місцевого самоврядування (статті 1, 16, 60), повноваження сільських, селищних, міських рад щодо відчуження комунального майна, в тому числі шляхом приватизації (пункт 30 частини першої статті 26), повноваження виконавчих органів рад стосовно управління комунальною власністю (стаття 29) та у сфері регулювання земельних відносин (стаття 33), повноваження районних і обласних рад по управлінню об'єктами комунальної власності (пункти 19, 20 частини першої статті 43). Відповідно до розділу V "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону комунальна власність є "власністю відповідних громад, сіл, селищ, міст" і, отже, її відчуження може відбуватися тільки за спеціальним рішенням власника або уповноваженого ним органу, оскільки "органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правоможності щодо володіння, користування та розпорядження об'єктами права комунальної власності" (частина п'ята статті 60 Закону України "Про місцеве самоврядування").

Цим положенням, які підкреслюють особливість правового статусу об'єктів комунальної власності порівняно з об'єктами державної власності, не суперечать норми Закону України "Про приватизацію державного майна". Зокрема, частина четверта статті 3 Закону встановлює, що "відчуження майна, що є у комунальній власності, регулюється положеннями цього Закону, інших законів з питань приватизації і здійснюється органами місцевого самоврядування", а частина сьома статті 7 Закону затвердила положення, згідно з яким "продаж майна, що є у комунальній власності, здійснюють органи, створювані відповідними місцевими радами". В інших положеннях Закону теж враховані особливості механізму приватизації комунального майна.

За умови відсутності окремого законодавчого акта про приватизацію об'єктів комунальної власності включення цих питань до закону, що регламентує приватизацію державного майна, не є підставою для визнання його відповідних положень неконституційними, оскільки право суб'єктів комунальної власності не порушено.

Отже, положення Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» розповсюджується і на приватизацію майна, що перебуває у комунальній власності.

У силу статей 1, 3, 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина, який постійно мешкає у квартирі (будинку), відносно якої вирішується питання про передачу у власність.

Відповідно до п. 30 ч. 1 ст. 26 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання: прийняття рішень щодо відчуження відповідно до закону комунального майна; затвердження місцевих програм приватизації, а також переліку об'єктів комунальної власності, які не підлягають приватизації; визначення доцільності, порядку та умов приватизації об'єктів права комунальної власності; вирішення питань про придбання в установленому законом порядку приватизованого майна, про включення до об'єктів комунальної власності майна, відчуженого у процесі приватизації, договір купівлі-продажу якого в установленому порядку розірвано або визнано недійсним, про надання у концесію об'єктів права комунальної власності, про створення, ліквідацію, реорганізацію та перепрофілювання підприємств, установ та організацій комунальної власності відповідної територіальної громади.

Пленум Верховного Суду України в частині п'ятій пункту 13 постанови від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» зазначив, що в разі не передання квартири (будинку) у власність наймачеві, його спадкоємці вправі вимагати визнання за ними права власності на неї в тому разі, коли наймач звертався з належно оформленою заявою про це до відповідного органу приватизації або власника державного чи громадського житлового фонду, однак вона не була розглянута в установлений строк або в її задоволенні було незаконно відмовлено за наявності підстав і відсутності заборон для передачі квартири наймачеві.

Отже, право на приватизацію квартири, яка належить до комунальної власності, мають особи, які постійно проживають у цій квартирі. Для отримання права власності на житло особа повинна звернутись до відповідного органу приватизації з належно оформленою заявою, яка підлягає розгляду вказаним органом у строк, передбачений чинним законодавством.

Враховуючи, що ОСОБА_3 постійно проживала у спірній квартирі, то вона є такою, що за життя набула право користування спірною квартирою.

Оскільки ОСОБА_3 ще до смерті звернулась до органу приватизації для отримання права власності на житло, тобто висловила волю на приватизацію займаної неї квартири, та померла до прийняття компетентним органом рішення про приватизацію, до Позивача, як до спадкоємця, перейшло право вимагати визнання права власності на квартиру.

Крім того, протягом тривалого часу й дотепер Позивач виконує обов'язки щодо утримання спадкового майна в належному стані, здійснює поточний ремонт квартири, сплачує за комунальні послуги.

На підставі викладеного, керуючись: ст. 41 Конституції України, ст.ст. 328, 1216, 1218, 1268, 1270 ЦК України, ст.ст. 3, 4, 8, 10, 11, 15, 60, 169, 209, 212-215, 223 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Есхарівська селищна рада Чугуївського району Харківської області, Чугуївська державна нотаріальна контора Харківської області, про встановлення факту, що має юридичне значення, та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом із спадкодавцем ОСОБА_3, померлою ІНФОРМАЦІЯ_3 року, за адресою: Харківська область, АДРЕСА_1, на час відкриття спадщини.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності на неприватизовану квартиру, яка знаходиться за адресою: Харківська область, Чугуївський район, селище міського типу Есхар, АДРЕСА_1, яка знаходилась в постійному користуванні ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через міський суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня його проголошення.

Суддя -