У х в а л а

іменем україни

23 вересня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Дем'яносова М.В.,Коротуна В.М.,Маляренка А.В.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Банк Національний Кредит», товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Капітал Гарант Інвест», третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Апатенко Марина Анатоліївна, про визнання недійсним в частині договору відступлення права вимоги за іпотечним договором, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 02 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 02 червня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом, у якому з урахуванням уточнень позовних вимог, просила визнати недійсним договір відступлення права вимоги за іпотечним договором від 12 лютого 2014 року, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Апатенко М. А., реєстровий № 197, укладений між публічним акціонерним товариством «Банк Національний Кредит» (далі − ПАТ «Банк Національний Кредит») та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Капітал Гарант Інвест» (далі − ТОВ «Фінансова компанія «Капітал Гарант Інвест») в частині передачі ПАТ «Банк Національний Кредит» права вимоги до ОСОБА_4, що виникає з іпотечного договору другої черги від 18 вересня 2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Краковецькою А.М., реєстровий № 7254 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Капітал Гарант Інвест».

На обґрунтування позову зазначила, що 12 лютого 2014 року між ПАТ «Банк Національний Кредит» та ТОВ «Фінансова Компанія «Капітал Гарант Інвест» укладено договір відступлення права вимоги за іпотечними договорами, що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Апатенко М.А., зареєстровано в реєстрі за № 197. Згідно умов договору ПАТ «Банк Національний Кредит» передав на користь ТОВ «Фінансова Компанія «Капітал Гарант Інвест» права вимоги до іпотекодавців за кредитними договорами. Згідно п. 1.2 договору ПАТ «Банк Національний Кредит» набув права вимоги іпотекодавців на підставі договору відступлення права вимоги за іпотечними договорами від 05 лютого 2014 року, укладеного між ПАТ «Банк Національний Кредит» та ПАТ «Брокбізнесбанк». Проте, рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 11 листопада 2014 року, яке набрало законної сили, встановлено, що за умовами договору відступлення права вимоги за іпотечними договорами від 05 лютого 2014 року, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Апатенко М. А., зареєстровано в реєстрі за № 170, не передано ПАТ «Банк Національний Кредит» права іпотекодержателя в зобов'язанні за Іпотечним договором другої черги, який укладався 18 вересня 2007 року між АБ «Брокбізнесбанк» (правонаступником якого є ПАТ «Брокбізнесбанк») та ОСОБА_4, а тому, оскільки ПАТ «Банк Національний Кредит» не отримав права Іпотекодержателя в зобов'язанні за Іпотечним договором другої черги, який укладений 18 вересня 2007 року між ПАТ «Брокбізнесбанк» та ОСОБА_4 на свою користь, то відповідно він не мав права передавати на користь ТОВ «Фінансова Компанія «Капітал Гарант Інвест» права вимоги.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 02 квітня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 02 червня 2015 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову, обґрунтовуючи свої доводи порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, дослідивши докази у справі й давши їм належну оцінку в силу вимог ст. 212 <nau://ukr/1618-15|st212> ЦПК України <nau://ukr/1618-15|st304>, а також, врахувавши обставини справи, обґрунтовано виходив із наявності підстав для відмови у позові, оскільки судами встановлено, що відповідно до пункту 1.1 договору відступлення права вимоги за іпотечними договорами ПАТ «Банк національний кредит» як новий кредитор 1 відступив (передав) права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Капітал Гарант Інвест», як новий кредитор 2 прийняв відступлені (передані) права вимоги за кредитними договорами та права іпотекодержателя в зобов'язанні за іпотечними договорами, які забезпечують виконання зобов'язань позичальниками за кредитним договором, зокрема, за іпотечним договором другої черги, укладеним між ПАТ «Брокбізнесбанк» та ОСОБА_4

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують та зводяться до переоцінки доказів, що не відповідає вимогам ст. 335 ЦПК України, оскільки суд касаційної інстанції позбавлений можливості встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 02 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 02 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

М.В. Дем'яносов В.М. Коротун А.В. Маляренко