Справа № 595/1462/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.11.2015

Бучацький районний суд Тернопільської області

одноособово суддею Содоморою Р.О.,

при секретарі Мартинюк М.В.,

з участю позивача ОСОБА_1, його представника ОСОБА_2,

відповідачки ОСОБА_3, її представника ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Бучач цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та третіх осіб Бучацької ДНК, Бучацького РБТІ про визнання права на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся в суд із позовом та згідно уточнених позовних вимог просить визнати за ним право на обовязкову частку в спадковому майні, після смерті дружини ОСОБА_5, яке складається із ? частини житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що розташований по вул.Федева,14, в с.Костільники, Бучацького району, Тернопільської області, ? частину земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,10 га, яка знаходиться на території Костільницької сільської ради, Бучацького району, Тернопільської області та ? частину земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,54 га, яка знаходиться на території Костільницької сільської ради, Бучацького району, Тернопільської області, мотивуючи тим, що його дружина залишила заповіт на імя відповідачки, однак на момент смерті спадкодавця він досяг пенсійного віку, тому має право на обовязкову частку в спадковому майні.

Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали, суду пояснили, що 18 січня 2015 року померла дружина позивача ОСОБА_5 За життя ОСОБА_5 склала заповіт, згідно якого усе своє майно заповіда відповідачці ОСОБА_3 Оскільки на час смерті дружини, ОСОБА_1 досяг пенсійного віку, то відповідно до ст.1241 ЦК України має право на обовязкову частку в спадковому майні, тому просить визнати за ним право власності на ? частину спадкового майна.

Відповідачка та її представник позов заперечили та пояснили, що оскільки будинок по вул.Федева,14, с.Костільники, Бучацького району спадкодавець одержала в спадщину після смерті її батька, а позивач ніяким чином до цього не причетний, крім того, не витрачав будь-яких коштів на ремонт та облаштування зазначеного будинку та перебував із спадкодавцем в неприязних відносинах, тому не має права на обовязкову частку в спадковому майні. Крім того, зазначили, що якби спадкодавець вважав за потрібне він би зазаначив позивача у заповіті. Також, щодо обовязкової частки успадкування земельних ділянок зазначили, що спадкове майно складається з предметів побуту та іншого рухомого майна, що належало спадкодавцю, тому вимога про спадкування виключно нерухомого майна є неправомірною.

Представники третіх осіб в судове засідання не зявилися, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи в суді.

Заслухавши сторони, дослідивши та оцінивши письмові докази, суд встановив наступні обставини.

18 січня 2015 року в с.Костільники Бучацького району Тернопільської області померла дружина позивача ОСОБА_5.

Як встановлено в судовому засіданні та підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно серії САС № 000357, державним актом серії ЯД № 227084 від 12.06.2008 року, державним атом від 12.06.2008 року, після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно, у виді житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що розташований по вул.Федева,14, в с.Костільники, Бучацького району, Тернопільської області, земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,10 га, яка знаходиться на території Костільницької сільської ради, Бучацького району, Тернопільської області та земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,54 га, яка знаходиться на території Костільницької сільської ради, Бучацького району, Тернопільської області.

Після смерті ОСОБА_5 спадщина відкрилася за заповітом, який був складений нею 21 червня 2010 року і посвідчений секретарем Костільницької сільської ради.

Згідно даного заповіту все своє майно ОСОБА_5 заповіла відповідачці ОСОБА_3

Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії І-ИД № 115382, виданого відділом державної реєстрації атків цивільного стану реєстраційної служби Бучацького районного управління юстиції у Тернопільській області, вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_5 перебували в зареєстрованому шлюбі з 01.02.2005 року.

Із довідки № 377 від 13.07.2015 року вбачається, що позивач ОСОБА_1 та відповідачка ОСОБА_3 на момент смерті проживали разом із спадкодавцем.

Як вбачається із копії паспорта серії СС № 133313, ОСОБА_1 народився 19.06.1943 року. На момент смерті спадкодавця йому виповнився 71 рік.

Згідно ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за віком мають чоловіки - після досягнення 60 років.

Відповідно до ст.1241 ЦК України право на обов'язкову частку у спадщині мають малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка).

Оскільки позивач є єдиним спадкоємцем першої черги та при спадкуванні за законом мав би право на усе спадкове майно, тому його обовязкова частка становить ? частину від спадкового майна.

Суд, критично оцінює посилання відповідачки та її представника на те, що спадкодавець набула права власності на будинок в порядку спадкування, а тому позивач не має права на таке спадкове майно. Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла до інших осіб.

Таким чином, відповідач підтвердила, що у спадкодавця було право на спадкове майно, а тому таке право підлягає спадкуванню незалежно від підстав його виникнення.

Крім того, твердження відповідача та її представника про неприязні відносини позивача та спадкодавця, про нездійснення позивачем робіт щодо утримання спадкового майна за життя спадкодавця, не є підставами для усунення від права на спадкування, що передбачені ст.1224 ЦК України, та не підтверджені належними та допустимими доказами, які б давали суду підстави для застосування п.2 ч.1 ст.1241 ЦК України.

Також, відповідач посилається, як на підставу своїх заперечень, на ч.2 ст.1241 ЦК України, зокрема, що до обовязкової частки позивача у спадщині зараховується вартість речей, звичайної домашньої обстановки та вжитку, а також вартість інших речей та майнових прав. Однак, суду не надано жодних доказів, які б підтверджували спадкування позивачем речей домашнього вжитку та обстановки, чи інших майнових прав, а також їх вартість.

Таким чином, оскільки вимоги позивача підтверджені належними та допустимими доказами, грунтуються на вимогах закону, суд приходить до переконання, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.10,11,60,212 ЦПК України, ст.ст.1220-1223 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та третіх осіб Бучацької ДНК, Бучацького РБТІ про визнання права на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право на обовязкову частку в спадковому майні, що залишилося після смерті ОСОБА_5, яка померла 18 січня 2015 року, а саме, на ? частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що розташований по вул.Федева,14, в с.Костільники, Бучацького району, Тернопільської області, на ? частину земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,10 га, яка знаходиться на території Костільницької сільської ради, Бучацького району, Тернопільської області та на ? частину земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,54 га, яка знаходиться на території Костільницької сільської ради, Бучацького району, Тернопільської області.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Тернопільської області через Бучацький районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_6