Києво-Святошинський районний суд Київської області
РІШЕННЯ

Іменем України

11.09.2015 року Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді: Дубас Т.В.,

при секретарі Дідур М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: ОК «Автогаражне товариство «Березіка-1» про виселення, вселення та стягнення орендної плати, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2, звернулась до Києво-Святошинського районного суду Київської області з даним позовом мотивуючи його тим, що 24 червня 2012 року помер її чоловік та батько малолітнього сина ОСОБА_4, про що видано свідоцтво про смерть серії І-БК № 240151 від 25.06.2012, відділом реєстрації смертей у м. Києві.

При житті ОСОБА_4 в обслуговуючому кооперативі «Автогаражне товариство «Берізка-1» належав на праві приватної власності гараж № 174 за адресою: вул. Велика Кільцева, 4 с. Софіївська Борщагівка, Києво-Святошинського району Київської області.

До смерті чоловіка позивача гаражем користувалася відповідачка на підставі довіреності виданої померлим. Вказана довіреність відповідно втратила чинність 24.06.2012 року.

08 травня 2013 року позивачка звернулась до ОСОБА_3 з вимогою про звільнення займаного нею гаража та сплатити усі витрати повязані з утримання гаража за період фактичного використання. До цього часу відповідачка вказану вимогу проігнорувала та до цього часу незаконно використовує гараж який належить позивачці та її епонолітньому сину у порядку спадкування.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 червня 2014 року по справі № 369/3625/14-ц за ОСОБА_1 визнано право приватної власності на ? частину гаражу № 174, що знаходиться в обслуговуючому кооперативі «Автогаражне товариство «Березка-1» по вул. Велика Кільцева, 4, с. Софіївська Борщагівка, Киво-Святошинського району Київської області в порядку спадкування за законом після чоловіка ОСОБА_4 померлого 24.062012 року.

Відповідачка займає гараж до цього часу та користується ним без вчинення відповідних оплат, позивач має право на отримання прибутку вигляді орендної плати за час фактичного користування гаражем, тобто з 01 липня 2012 року. Відповідачка повинна сплатити позивачці з 01.07.2012 року по 01.09.2014 року 42 500 грн.

Тому позивач, з врахуванням збільшених позовних вимог, просила виселити з незаконно займаного гаражу № 174, що знаодиться в ОК «Автогаражне товариство «Берізка-1» по вул. Велика Кільцева, 4, с. Софіївська Борщагівка, Києво-Святошинського району Київської області ОСОБА_3. Вселити ОСОБА_1 в гараж № 174 за адресою: вул. Велика Кільцева, 4, с. Софіївська Борщагівка, Києво-Святошинського району Київської області. Стягнути на користь ОСОБА_1 та її неповнолітнього сина, в інтересах якого вона діє орендує плату за фактичний час використання гаражу в сумі 57 800 грн. Стягнути з відповідача судові витрати.

В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали та просили позов задоволити.

Відповідач та її представник проти задоволення позовних вимог заперечували в повному обсязі.

Представник третьої особи проти задоволення вимог позову не заперечувала.

Суд, заслухавши пояснення сторін по справі, перевіривши матеріали справи та зібрані в ній докази, приходить до висновку що позовні вимоги не підлягають до задоволення виходячи з наступного.

Як встановлено в судовому засіданні, заочним рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11.06.2014 р. визнано право приватної власності ОСОБА_1 на 1/2 частину гаражу № 174, що знаходиться в Обслуговуючому кооперативі «АГТ «Берізка-1» по вул. Великій Кільцевій, 4 в с. Софіївська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області в порядку спадкування за законом після чоловіка ОСОБА_4, померлого 24.06.2012 року. Визнано право приватної власності ОСОБА_2 на 1/2 частину гаражу № 174, що знаходиться в Обслуговуючому кооперативі «АГТ «Берізка-1» по вул. Великій Кільцевій, 4 в с. Софіївська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області в порядку спадкування за законом після батька ОСОБА_4, померлого 24.06.2012 року.

Згідно Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» вказаний гараж за спадкоємцями не був зареєстрований.

Стаття 390 ЦК України визначає що власник майна має право вимагати від особи, яка знала або могла знати, що вона володіє майном незаконно (недобросовісного набувача), передання усіх доходів від майна, які вона одержала або могла одержати за весь час володіння ним.

У відповідності до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Звертаючись до суду з даним позовом позивач не надала письмових доказів того, що відповідач користується гаражем та відповідно має сплатити позивачу орендну плату в розмірі 57 800 грн. Так позивачем не надано суду на обґрунтування своїх вимог будь-яких документів щодо неправомірності дій відповідача, які містили б відомості про обставини, які мають значення для справи.

Крім того, обраний спосіб захисту позивача щодо виселення відповідача та вселення позивача із нежитлового приміщення не відповідає вимогам Глави 29 Цивільного кодексу України та не ґрунтується на нормах Житлового кодексу УРСР.

Тобто, позивач не довела тих обставин на які вонапосилалась як на підставу позовних вимог, не надала доказів в обґрунтування позовних вимог, що є її обовязком відповідно до засад змагальності процесу за ст. 10 ЦПК України.

Отже, суд, оцінюючи докази в їх сукупності, дійшов висновку про необґрунтованість та недоведеність вимог позивача, оскільки вони не відповідають вимогам ст.57-59 ЦПК України.

Враховуючи наведені обставини та керуючись ст. ст. 15, 16, 390, 391 ЦК України ст.ст. 3, 10, 57-59, 60, 61, 64, 209, 212-215, 218 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В :

В позові ОСОБА_1, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: ОК «Автогаражне товариство «Березіка-1» про виселення, вселення та стягнення орендної плати відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області протягом десяти днів з дня його оголошення.

Суддя: Дубас Т.В.