1Справа № 335/1265/15-ц 2/335/754/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2015 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Калюжної В.В., при секретарі Марусій І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Третя Запорізька державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно за заповітом,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа: Третя Запорізька державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно за заповітом, зазначивши в обґрунтування позову наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла мати позивача - ОСОБА_3, після смерті якої залишилося спадкове майно, до складу якого входить 1/3 частина квартири АДРЕСА_1.

Відповідно до заповіту від 30.04.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Півняком О.С., померла ОСОБА_3 вказану частку квартири заповіла позивачу ОСОБА_1

Позивач звернувся до Третьої державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом позивачу було відмовлено, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів.

За вказаних обставин позивач просить суд визнати за ним право власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, посилаючись на підстави та обставини, викладені у позові, просить позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідач у судовому засіданні не заперечував проти визнання за позивачем права власності на спадкове майно, однак пояснив суду, що між ними була домовленість щодо користування квартирою.

Представник третьої особи до судового засідання не з'явився, суду надав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно ч. 1 ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 13.08.2004 року.

За життя ОСОБА_3 склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Півняком О.С. від 30.04.2004 року, реєстровий номер № 3303, відповідно до якого 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 заповіла позивачу ОСОБА_1 Зазначений заповіт не скасований та не визнаний недійсним.

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 34123379 від 25.02.2015 року, у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо об'єкту нерухомості за адресою: АДРЕСА_1, наявна інформація про зареєстроване право власності на 1/12 частину вказаної квартири за відповідачем ОСОБА_2, який за законом має право на на обов'язкову частку у спадщині, відповідно до ст. 1241 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Після смерті ОСОБА_3 позивач у встановлений законом строк 10.01.2005 року звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини.

Таким чином, позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_3 та прийняв спадщину шляхом звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України" Про судову практику у справах про спадкування„ від 30.05.2008 N 7, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленному цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Постановою державного нотаріуса Третьої Запорізької державної нотаріальної контори від 19.01.2015 року № 103/02-31 позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів, отже права позивача підлягають захисту у судовому порядку.

На підставі вищевикладеного, враховуючи, що позивач прийняв спадщину, однак не може її оформити через нотаріальну контору, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання права власності на 3/12 частини квартири АДРЕСА_1 законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись, ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Третя Запорізька державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно за заповітом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на 3/12 частини квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня його проголошення.

Суддя: В.В.Калюжна