Справа №484/291/15-ц 25.03.2015 25.03.2015 25.03.2015
Провадження № 22ц- 784/869/15 Головуючий у 1-й інстанції: Максютенко О.А.
Категорія 48 Доповідач апеляційного суду Кутова Т.З.
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

25 березня 2015 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючої судді: Кутової Т.З.,

суддів: Буренкової К.О., Крамаренко Т.В.,

із секретарем судового засідання: Орельською Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_2

на рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 18 лютого 2015 року за позовом

ОСОБА_2 до ОСОБА_3

про

зменшення розміру аліментів,

в с т а н о в и л а:

У січні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів.

Позивач зазначав, що з нього на користь відповідачки на утримання їхніх неповнолітніх дітей сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 стягнуто аліменти в розмірі 1/3 частини заробітної плати, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину, починаючи з 9 жовтня 2014 року.

Посилаючись на те, що позивач є інвалідом другої групи, має єдиний дохід у вигляді пенсії в сумі 1141 грн. 41 коп., а розмір стягнутих з нього аліментів становить 68 відсотків від зазначеної суми, що ставить його в скрутне матеріальне становище, просив зменшити розмір аліментів та встановити його в твердій грошовій сумі в розмірі 380 грн. на двох дітей.

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 18 лютого 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить вказане рішення суду скасувати, а по справі ухвалити нове рішення про задоволення його позову, посилаючись на те, що суд не повно з'ясував обставини справи та не вірно застосував норми матеріального права.

Перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що вона підлягає частковому задоволенню із наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, районний суд виходив з того, що в цілому розмір місячної суми аліментів визначеної виконавцем до сплати позивачем не перевищує максимальний розмір стягнення з заробітної плати позивача, що відповідає вимогам ст.. 70 Закону України «Про виконавче провадження», а посилання на інвалідність не є підставою для зменшення розміру аліментів, оскільки таке було враховано судом при вирішенні питання про стягнення аліментів.

Проте з таким висновком суду в повній мірі не можна погодитись, оскільки він не відповідає обставинам справи.

Із матеріалів справи вбачається, що рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 29 жовтня 2014 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей : сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/3 частини заробітної плати, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину, починаючи з 9 жовтня 2014 року (а.с.7).

Із змісту позовних вимог вбачається, що позивач, як на підставу зменшення розміру стягнутих з нього аліментів посилається не тільки на те, що він є інвалідом та визначена виконавцем місячна сума аліментів, яка повинна становити не менше 30 % прожиткового мінімуму на кожну дитину, становить 68 % його пенсії. Позивач також вказує, що в силу своєї непрацездатності він не має іншого доходу і в зв'язку з характером захворювання змушений регулярно придбавати ліки, так як потребує постійного прийняття медичних препаратів. Оскільки розмір його пенсії становить 1141 грн. 41 коп. то після сплати місячного платежу аліментів в сумі 771 грн. 60 коп. на його проживання залишається незначна сума, що ставить його в скрутне матеріальне становище.

Так, вказані обставини підтверджуються довідкою МСЕК, відповідно до якої ОСОБА_2 є інвалідом другої групи внаслідок загального захворювання, його визнано непрацездатним в звичайних виробничих умовах. (а.с. 5). А згідно довідки Пенсійного фонду в м. Первомайську позивачу, в зв'язку з інвалідністю призначено пенсію в розмірі 1141 грн. 41 коп. (а.с. 6).

Крім цього, судом також не враховано, що інвалідність позивачу встановлена строком до 1 червня 2015 року, а тому в залежності від подальшого висновку МСЕК буде визначено і розмір його пенсії в подальшому, період на який вона буде призначена та відповідні трудові рекомендації.

Таким чином дохід позивача у вигляді призначеної йому пенсії слід вважати нерегулярним та мінливим, оскільки пов'язаний із строком на який встановлено інвалідність, строк встановлення якої в травні 2015 року підлягає переогляду. Районний же суд при ухваленні оскаржуваного рішення, не врахував, що утримання аліментів здійснюється не з заробітної плати позивача, а з його пенсії.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч.1 ст. 184 СК України).

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України).

Зокрема, до підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі (що фактично є зміною розміру) ст. 184 СК України відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Таким чином, виходячи з системного аналізу наведених правових норм, а також наведених обставини щодо незадовільного матеріального становища позивача, мінливості його доходу як платника аліментів, позивач має право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів, що не є заперечним відповідно до вказаних законодавчих норм, оскільки можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

Крім того, відповідно до положень ч.ч. 1, 4ст. 174 ЦПК України відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. У разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Як слідує із змісту технічного запису, відповідачка позов визнала, та не заперечувала проти його задоволення. Відповідної ухвали про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову судом не постановлено.

Із заяви відповідачки до суду апеляційної інстанції про розгляд справи за її відсутності, також вбачається, що позов вона визнає, оскільки не заперечує проти задоволення апеляційної скарги.

Враховуючи, що фактичне визнання відповідачкою позову у даній справі, що відповідає загальному змісту наведених правових норм, а також відповідає характеру доходу, який має позивач та його матеріальному стану, який склався на даний час, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для скасування оскаржуваного рішення суду, та ухвалення по справі нового рішення про часткове задоволення позовних вимог та зменшення розміру аліментів стягнутих з ОСОБА_2 за рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 29 жовтня 2014 року у справі за № 484/414/14-ц та стягнення з останнього аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання двох дітей: сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, щомісячно в розмірі 400 грн., починаючи з дня набрання законної сили даного рішення та до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Виконавчий лист за № 2/484/1714/14 виданий 20 листопада 2014 року Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 щомісячно в розмірі 1/3 частини всіх видів доходів підлягає відкликанню з виконання.

Вказане рішення не є перешкодою для застосування в подальшому положень ст. 192 СК України, а тому в разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я платника або одержувача аліментів та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, за заявою вказаних осіб визначений розмір аліментів даним рішенням може бути змінений.

Керуючись статтями 303, 307, 309, 313, 316 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 18 лютого 2015 року скасувати, а по справі ухвалити нове рішення.

Зменшити розмір аліментів стягнутих з ОСОБА_2 за рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 29 жовтня 2014 року у справі за № 484/414/14-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання двох дітей: сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, щомісячно в розмірі 400 грн., починаючи з дня набрання законної сили даного рішення та до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Виконавчий лист за № 2/484/1714/14 виданий 20 листопада 2014 року Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 щомісячно в розмірі 1/3 частини всіх видів доходів з виконання відкликати.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Судді: