Ухвала

іменем україни

28 жовтня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С., Кафідової О.В.,

Умнової О.В., Фаловської І.М.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню і газифікації «Дніпропетровськгаз», треті особи: Управління соціального захисту населення Царичанської районної державної адміністрації, Державний професійно-технічний навчальний заклад «Царичанський аграрний професійний ліцей», про визнання неправомірними дій з нарахування заборгованості та припинення газопостачання, зобов'язання поновити газопостачання, відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства по газопостачанню і газифікації «Дніпропетровськгаз» на рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 06 квітня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2010 року ОСОБА_3 звернувся до суду із указаним позовом до відповідача Публічного акціонерного товариства по газопостачанню і газифікації «Дніпропетровськгаз» (далі - ПАТ «Дніпропетровськгаз»), в якому просив визнати неправомірними дії відповідача з нарахування на його розрахунковий рахунок заборгованості з оплати послуг газопостачання з вартості спожитого за пільговими нормативами газу, яка має відшкодовуватися за рахунок державного бюджету, а також щодо припинення газопостачання з причини несплати заборгованості. Також просив зобов'язати відповідача відновити газопостачання до належного йому будинку АДРЕСА_1.

Крім того, збільшивши позовні вимоги, просив стягнути з відповідача на свою користь 1 000 грн у якості відшкодування моральної шкоди, спричиненої протиправним відключенням газопостачання до належного йому будинку та зволіканням з його поновленням.

Рішенням Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 19 лютого 2015 року позов задоволено частково.

Визнано неправомірним припинення ПАТ «Дніпропетровськгаз» газопостачання споживачеві ОСОБА_3 з мотивів заборгованості за передбачене чинним законодавством пільгове газопостачання при розрахунках за надані послуги з газопостачання.

В іншій частині позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 06 квітня 2015 року рішення суду першої інстанції в частині відмови у стягненні судових витрат на правову допомогу скасовано та стягнуто з ПАТ «Дніпропетровськгаз» на користь ОСОБА_3 1 020 грн витрат на правову допомогу.

В іншій частині рішення залишено без змін.

У касаційній скарзі заявник ПАТ «Дніпропетровськгаз», посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права в частині стягнення з відповідача витрат на правову допомогу, просить скасувати вказане судове рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Судове рішення в іншій частині не оскаржується, а тому відповідно до ст. 335 ЦПК України не переглядається.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині відмови у стягненні судових витрат на правову допомогу та стягуючи з ПАТ «Дніпропетровськгаз» на користь ОСОБА_3 1 020 грн витрат на правову допомогу, апеляційний суд виходив з того, що понесення ОСОБА_3 судових витрат на правову допомогу в сумі 1 020 грн підтверджено документально.

Колегія суддів суду касаційної інстанції погоджується з висновками суду апеляційної інстанції виходячи з наступного.

Так, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 84 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_1849/ed_2013_07_04/pravo1/T041618.html?pravo=1> витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

'Постановою Кабінету Міністрів України від 27 квітня 2006 року № 590 «Про граничні розміри компенсації витрат, повязаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави» <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/ed_2012_02_22/pravo1/KP060590.html?pravo=1> затверджено граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, відповідно до яких в цивільних справах граничний розмір компенсації витрат, пов'язаних з правовою допомогою сторін, на користь якої ухвалено судове рішення, якщо компенсація сплачується іншою стороною, не перевищує суму, що обчислюється, виходячи з того, що зазначеній особі виплачується 40 відсотків розміру мінімальної заробітної плати за годину її роботи.

Разом з тим склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При цьому недопустимими є документи, які не відповідають встановленим вимогам.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції, вирішуючи питання про відшкодування витрат на правову допомогу, надав належну оцінку вказаним обставинам та обґрунтовано виходив з того, що понесені ОСОБА_3 судові витрати на правову допомогу в сумі 1 020 грн підтверджені документально.

Ухвалюючи оскаржуване рішення в частині вирішення питання про відшкодування витрат на правову допомогу, суд апеляційної інстанції з дотриманням вимог ст. ст. 213, 214 ЦПК України дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з ПАТ «Дніпропетровськгаз» на користь ОСОБА_3 зазначених витрат в сумі 1 020 грн з вищенаведених підстав.

Перевіривши доводи касаційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів суду касаційної інстанції дійшла висновку про відхилення касаційної скарги та залишення без змін рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 06 квітня 2015 року, оскільки судове рішення законне та обґрунтоване, а доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 335, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства по газопостачанню і газифікації «Дніпропетровськгаз» відхилити.

Рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 06 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук

Судді: В.С. Висоцька

О.В. Кафідова

О.В. Умнова

І.М. Фаловська