Справа № 505/417/15-ц
Провадження № 2/505/447/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.02.2015 року Котовський міськрайонний суд Одеської області

в складі: г о л о в у ю ч о г о судді - Нікітішина В.П.

при с е к р е т а р і - Шевчук С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Котовську Одеської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання дій неправомірними

встановив:

Позивач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН:НОМЕР_1, звернулась 03.02.2015 року в суд з цим позовом до відповідача ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, який зареєстрований на постійне місце проживання в АДРЕСА_1 та просила ухвалити рішення суду, яким визнати договір відступного укладений 16.01.2015 року між нею і відповідачем таким, що відбувся, та визнати за нею, ОСОБА_2, право приватної власності на рухоме майно у вигляді торговельного павільйону, що розташований по АДРЕСА_2

Підставою цьому зазначала те, що 27.07.2013 року позичила відповідачу у борг 106000 грн. на строк до 27.01.2014 року. В подальшому за відсутністю коштів на повернення боргу відповідач передав їй в порядку відступного торговельний павільйон. Договір відступного за домовленістю сторін мав був посвідчений у нотаріальному порядку. Однак оскільки від нотаріального посвідчення цього договору відповідач ухиляється, вона змушена звернутись в суд з цим позовом за захистом свого права власності.

Згідно поданої заяви справу просила розглянути у її відсутність та на позові наполягала.

Відповідач в судове засідання не з'явився, однак надав заяву про розгляд справи у його відсутність в якій позов визнав.

Дослідивши обставини справи, суд приходить до висновку про наступне.

Згідно ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Як вбачається із матеріалів справи рухоме майно у вигляді торговельного павільйону площею 24,5 кв.м. належить на праві власності відповідачу у справі на підставі Договору купівлі-продажу від 13.05.2011 року, посвідченого приватним нотаріус ОСОБА_4 за р.№1427, та рішення виконкому Котовської міськради від 30.10.2014 року №196 про присвоєння поштової адреси павільйону ОСОБА_3: АДРЕСА_2.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ст.11 ч.2. п.1 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 14 ЦК України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства, виконання цивільних обов'язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства.

Вимогами ч. 1 ст. 627 ЦК України, передбачено, що відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу (ЦК України), інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона /позикодавець/ передає у власність другій стороні /позичальникові/ грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів /суму позики/ або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов'язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.

Відповідно до вимог ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється його виконанням проведеним належним чином.

Разом з цим ст.600 ЦК України визначено, що зобов'язання припиняється за згодою сторін внаслідок передання боржником кредиторові відступного (грошей, іншого майна тощо). Розмір, строки й порядок передання відступного встановлюються сторонами.

Таким чином відповідач, являючись належним власником торгового павільону, розпорядився ним на свій розсуд, уклавши 16.01.2015 року з позивачем угоду договору відступного шляхом передачі цього торгового павільону в рахунок погашення грошового боргу за догором позики від 27.07.2013 року на суму 106 000 грн..

Згідно чинного законодавства вказаний договір відступного щодо рухомого майна має бути укладено в простій письмовій формі та не вимагає обов'язкового нотаріального посвідчення.

Разом з цим відповідно до умов п.11 цього договору за погодженням сторін він має бути нотаріально посвідчений.

Частиною 1 ст. 15 ЦК України визначено, що особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорення. Відповідно до положень ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Таким чином не виконання відповідачем свого обов'язку щодо посвідчення цього договору в нотаріальному порядку згідно його умов, порушує право позивача на набуту ним власність у вигляді рухомого майна.

Частиною 2 ст.220 ЦК України передбачено, в разі якщо між сторонами досягнуто усіх істотних умов договору, що потребує нотаріального посвідчення, і це підтверджується письмовими доказами, та відбулося повне або часткове виконання договору, але одна сторона ухиляється від нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення цього договору не вимагається.

Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

З урахуванням обставин справи та наявних письмових доказів цьому, суд вважає за можливе цей позов задовольнити у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 212-215 ЦПК України, ст.ст.15, 203, 204, 209, 218, 220ч.2, 328, 392,600 ЦК України суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_2 задовольнити повністю

Визнати договір відступного у вигляді передачі торговельного павільйону в рахунок погашення грошового боргу за договором позики у розмірі 106000,00 грн., укладений між ОСОБА_2 і ОСОБА_3 16.01.2015 року таким, що відбувся і дійсним.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на рухоме майно у вигляді торговельного павільйону, що розташований по АДРЕСА_2

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.223 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через суд який його ухвалив протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами які не були присутніми при його проголошенні протягом 10 днів з дня отримання його копії.

С у д д я -