Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/2143/15 Головуючий у суді І-ї інстанції Нерода Л. М.
Доповідач Дьомич Л. М.
РІШЕННЯ

Іменем України

30.09.2015 Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді: Дьомич Л.М.

суддів: Дуковського О.Л.; Письменного О.А.

за участю секретаря: Гончар В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 14 липня 2015 року у справі за заявою ОСОБА_2 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, заінтересована особа - ОСОБА_3,-

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2015 року ОСОБА_2 звернулася в суд із заявою про встановлення юридичного факту належності правовстановлюючого документу, а саме свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями по АДРЕСА_1, виданого Першою Олександрійською державною нотаріальною конторою 19 грудня 1997 року та зареєстрованого в реєстрі за №2-1992 на ім'я ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В обгрунтування вимог зазначила, що їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 19 грудня 1997 року Першою Олександрійською державною нотаріальною конторою належить житловий будинок з надвірними будівлями по АДРЕСА_1.

З метою оформлення договору дарування вищевказаного будинку своїй доньці - ОСОБА_3, яка є заінтересованою особою в справі, ОСОБА_2 звернулася до приватного нотаріуса Олександрійського міського нотаріального округу Куліш Л.Г. Однак, 26 листопада 2014 року у зв'язку з невідповідністю даних про власника будинку в правовстановлюючому документі даним паспорта спадкоємця, приватним нотаріусом відмовлено в оформлені договору дарування. А саме, в свідоцтві про право на спадщину прізвище власника зазначено «ОСОБА_2», в той час, як згідно паспортних даних прізвище «ОСОБА_2». Зазначені невідповідності перешкоджають оформленню договору дарування, у зв'язку з чим заявнику рекомендовано звернутися до суду.

Заявниця ОСОБА_2 зазначає, що 06 листопада 1973 року уклала шлюб з ОСОБА_5. В свідоцтві про шлюб допущено помилку та помилково зазначено її ім'я як «ОСОБА_2» замість правильного «ОСОБА_2». В паспорті заявника також зазначено ім'я «ОСОБА_2», А у зв'язку з неправильним перекладом прізвища з російської на українську мову, в частині документів її прізвище зазначено «ОСОБА_2», а в іншій частині як «ОСОБА_3», що й призвело до виникнення розбіжностей.

Спірний будинок побудовано подружжям в період шлюбу на підставі договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва будинку від 27 лютого 1981року, про що зазначено в свідоцтві про право на спадщину за законом.

Згідно довідки голови квартального комітету №26 від 25 листопада

2014 року ОСОБА_2 (заявниця) з 1981 року зареєстрована та постійно проживає у вищевказаному будинку.

Після смерті чоловіка вона самостійно утримує будинок, сплачує комунальні послуги та укладає договори на постачання комунальних послуг.

Факт належності заявнику свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 19 грудня 1997 року Першою Олександрійською державною нотаріальною конторою на ім'я ОСОБА_6 підтверджується довідкою голови квартального комітету №26, свідоцтвом про шлюб, свідоцтвом про народження, свідоцтвом про смерть чоловіка та показами свідків.

Встановлення даного факту необхідно для укладення правочину відчуження будинку.

Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 14 липня 2015 року відмовлено у задоволенні заяви.

ОСОБА_2 звернулася з апеляційною скаргою, в якій просить про скасування рішення суду та ухвалення нового про задоволення заяви. Зазначає, що суд першої інстанції приймаючи рішення не повно з'ясував обставини, що мають істотне значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального і процесуального права. А саме, судом не враховано, що паспорт заявника містить правильне написання її прізвища та імені, а також, що юридичний факт належності їй правовстановлюючого документу, який в позасудовому порядку встановити неможливо підтверджується матеріалам справи, поясненням заінтересованої особи та показами свідків, в допиті яких судом безпідставно відмовлено.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення заявника та пояснення заінтересованої особи, дослідивши письмові докази по справі, перевіривши рішення суду у межах доводів апеляційної скарги колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню за таких підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно вимог ст. 214 ЦПК України - під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема питання про те, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд дійшов висновку про те, що заявник не пояснила на яких підставах та згідно яких документів їй змінено прізвище при заміні паспорта, а також не зазначила в чому полягає порушення її прав та яким чином вона бажає їх захистити.

Проте, суд апеляційної інстанції не може погодитися з такими висновками суду з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 06 листопада 1973 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_7, яка після одруження змінила прізвище на ОСОБА_2 укладено шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 (а.с.14; 63).

У подружжя народидось двое дітей згідно копій свідоцтв про народження серії НОМЕР_2 та серії НОМЕР_3 батьками ОСОБА_8 записано ОСОБА_5 та ОСОБА_2. Батьками ОСОБА_9 записано ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ( а.с.62).

ІНФОРМАЦІЯ_6 згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 помер чоловік заявниці - ОСОБА_5 (а.с.6).

19 грудня 1997 року ОСОБА_2 отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, видане Першою Олександрійською державною нотаріальною конторою після смерті чоловіка ОСОБА_5 на житловий будинок розташований по АДРЕСА_1, в якому зазначено, що спадкоємець померлого є «ОСОБА_2» та зареєструвала його в органах Олександрійського БТІ в Кіровоградській області на ім'я «ОСОБА_2» (а.с.7.) .

Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження № 1 від 29 вересня 2015 року правильне прізвище чоловіка заявниці - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.66).

Згідно довідки, виданої головою квартального комітету № 26 ОСОБА_2 зареєстрована і проживає АДРЕСА_1 з 1981 року та є власником даного будинку (а.с.12).

Паспорт серії НОМЕР_5 виданий Олександрійським МВ УМВС України в Кіровоградській області 01 квітня 2008 року на ім'я ОСОБА_2 (а.с.41;61).

В пенсійному посвідченні серії НОМЕР_6 прізвище ім'я та по-батькові заявника також зазначено - ОСОБА_2 (а.с.61).

21 січня 2015 року на звернення ОСОБА_2 щодо можливості внесення змін до свідоцтва про право на спадщину за законом шляхом виправлення прізвища та імені «ОСОБА_2» на «ОСОБА_2», завідувачем Державного нотаріального архіву в Кіровоградській області повідомлено, що згідно Закону України «Про нотаріат» та «Положення про Державний нотаріальний архів Кіровоградської області» нотаріальний архів не має повноважень на внесення виправлень у документи та запропоновано для вирішення даного питання звернутися до суду (а.с.5).

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК у судовому порядку встановлюється факт належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті.

Встановлення зазначеного факту може мати місце у випадку неможливості виправлення помилки в документі організаціями та установами, які його видали. До правовстановлюючих документів належать: свідоцтво про право на спадщину (ст. 1297 ЦК).

Колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції не враховані вищевказані норми права, роз'яснення викладенні в п.12 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», не досліджено належним чином надані стороною докази, які переконливо доводять належність правовстановлюючого документу заявнику та в порушення вимог ст. 1 ЦПК України не виконано завдання цивільного судочинства щодо вирішення цивільної справи з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб.

Так, згідно копії паспортних даних прізвище, ім'я та по батькові заявника - ОСОБА_2, вона зареєстрована за адресою АДРЕСА_1, тобто в тому ж будинку стосовно якого судом розглядається питання щодо встановлення юридичного факту (а.с.41;61).

Пенсійне посвідчення серії НОМЕР_6 також видане на ім'я ОСОБА_2 (а.с.61). Зацікавлена особа ОСОБА_3, яка є донькою заявника підтвердила, що правильне прізвище, ім'я та по батькові її матері «ОСОБА_2», якій на підставі свідоцтва про право власності належить вищевказаний будинок та додатково зазначила, що в свідоцтві про її народження прізвище матері також помилково зазначено як «ОСОБА_2», а в свідоцтві про народження її сестри невірно зазначено ім'я матері замість «ОСОБА_2» вказано «ОСОБА_2».

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції перевірені розбіжності в написанні прізвища та імені заявника в свідоцтві про укладення шлюбу, свідоцтві про народження, в свідоцтві про право на спадщину за законом, що не відповідають написанню прізвища та імені у паспорті громадянки України «ОСОБА_2».

Аналізуючи вищенаведені докази в їх сукупності належність спадкоємцю майна підтверджено відповідними письмовими доказами, у зв'язку з чим, суд вважає за доцільне встановити факт належності правовстановлюючого документу, а саме свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок по АДРЕСА_1 - ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5.

Встановлення вказаного факту необхідно заявнику для захисту права розпорядження належним їй майном, оскільки іншим чином встановити належність правовстановлюючого документу спадкоємцю неможливо. Крім того, встановлення даного юридичного факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

За таких обставин суд безпідставно відмовив у встановленні даного юридичного фактів, тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням відповідно до ст.309 ЦПК України нового рішення про задоволення заяви.

Керуючись ст. 303, ст. 307, ст. 309, ст. 313, ст. 314, ст. 316, ст. 319 ЦПК України, колегія суддів -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 14 липня 2015 року - скасувати.

Заяву ОСОБА_2 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу - задовольнити.

Встановити юридичний факт належності правовстановлюючого документу, що свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями по АДРЕСА_1, видане першою Олександрійською державною нотаріальною конторою 19 грудня 1997 року та зареєстроване в реєстрі за №2-1992, на ім'я ОСОБА_6 належить ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий суддя:

Судді: