Справа № 372/791/15 Головуючий у І інстанції Проць Т.В.
Провадження № 22-ц/780/4679/15 Доповідач у 2 інстанції Матвієнко Ю. О.
Категорія 26 01.10.2015
УХВАЛА

Іменем України

01 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого - судді : Матвієнко Ю.О.,

суддів: Волохова Л.А., Мережко М.В.,

при секретарі: Петленко І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Київської області справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 30 червня 2015 року про заміну сторони виконавчого провадження за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЕС-Д» про заміну сторони виконавчого провадження,

ВСТАНОВИЛА:

В лютому 2015 року ТОВ «Велес-Д»звернулося до суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження та просило суд про її задоволення, посилаючись на те, що рішенням Обухівського районного суду Київської області від 12 січня 2012 року задоволено позов ПАТ «Український Бізнес Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 324 595,10 доларів США та 9 162,79 грн.

Постановою державного виконавця від 18 грудня 2012 року на підставі виконавчого листа відкрито виконавче провадження.

08 грудня 2014 року між ПАТ«Український Бізнес Банк» та ТОВ «Велес-Д» укладено договір факторингу про відступлення права вимоги, відповідно до якого банк передав ТОВ «Велес-Д» права вимоги за кредитним договором № 80/Ф від 16 лютого 2009 року, який був укладений між ПАТ «Український Бізнес Банк» та ОСОБА_2

Крім того, був укладений договір відступлення права вимоги за договором іпотеки та за договорами застави транспортних засобів.

Відповідно до ст.ст. 512, 514 ЦК України до ТОВ «Велес-Д» перейшли всі права вимоги ПАТ «Український Бізнес Банк» до боржників ОСОБА_2, ОСОБА_4, в зв»язку з чим відповідно до ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 378 ЦПК України заявник просив замінити сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 30 червня 2015 року заяву ТОВ «Велес-Д» задоволено. Замінено стягувача у виконавчому провадженні №35728715 за виконавчим листом Обухівського районного суду Київської області №2-80-12 від 14 грудня 2012 року ПАТ «Український Бізнес Банк» правонаступником ТОВ «Велес-Д».

Замінено стягувача у виконавчому провадженні №35729013 за виконавчим листом Обухівського районного суду Київської області №2-80-12 від 14 грудня 2012 року ПАТ «Український Бізнес Банк» правонаступником ТОВ «Велес-Д».

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_2 подав на неї апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу з підстав порушення судом норм процесуального права скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні заяви в повному обсязі.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги ОСОБА_2, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 378 ЦПК України та ч. 5 ст. 8 Закону України "Про виконавче провадження" у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Згідно ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов"язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов"язку боржника третьою особою.

Згідно з ч.5 ст.8 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов'язкові тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Обухівського районного суду Київської області від 12 січня 2012 року у цивільній справі за позовом ПАТ «Український Бізнес Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено позовні вимоги та стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на користь ПАТ «Український Бізнес Банк» заборгованість за кредитним договором, а саме 130 200 доларів 32 центи США суми поточної заборгованості за кредитом, 130 200 доларів 46 центів США суми простроченої заборгованості за кредитом, 64 194 долари 32 центи США суми простроченої заборгованості по нарахованим відсоткам, 9 162 грн. 79 коп. суми простроченої заборгованості по нарахованим комісіям, а всього 324 595 доларів 10 центів США та 9 162 грн. 79 коп. Солідарно стягнуто з відповідачів на користь позивача витрати на сплату судового збору в розмірі 1 700 грн. 00 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн., а всього 1 820 грн. 00 коп.

На підставі вказаного рішення видано виконавчі листи, які стягувачем звернуто до примусового виконання.

18 грудня 2012 року постановами старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Обухівського міськрайонного управління юстиції Київської області відкрито виконавчі провадження №35728715 та №35729013.

08 грудня 2014 року між ПАТ «Український Бізнес Банк» та ТОВ «Велес-Д» укладено договір факторингу №14 про відступлення права вимоги, згідно якого ПАТ «Український Бізнес Банк» передало ТОВ «Велес-Д» права вимоги за довгостроковим кредитним договором №80/Ф від 16.02.2009 року, що був укладений між ПАТ «Український Бізнес Банк» та ОСОБА_2 Вказані обставини підтверджуються договором факторингу, додатками №1 та №2 до нього.

08 грудня 2014 року між ПАТ «Український Бізнес Банк» та ТОВ «Велес-Д» укладено Договір про відступлення права вимоги за договором іпотеки, посвідченим 16.02.2009 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Щур Н.Р. та зареєстрованого в реєстрі за №233; за договором застави транспортного засобу, посвідченим 16.02.2009 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Щур Н.Р. та зареєстрованого в реєстрі за №232; за договором застави транспортного засобу, посвідченим 28.04.2009 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Корсак А.Ю. та зареєстрованого в реєстрі за №903; за договором застави транспортного засобу, посвідченим 28.04.2009 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Корсак А.Ю. та зареєстрованого в реєстрі за №904.

Згідно із договором купівлі-продажу кредитного портфелю №14 від 08 грудня 2014 року ПАТ «Український Бізнес Банк» відступив за плату, а ТОВ «Велес-Д», як новий кредитор, набуло право вимоги, належне первісному кредиторові відповідно до кредитного договору, укладеного між ПАТ «Український Бізнес Банк» та ОСОБА_2, а також відповідно до договору забезпечення.

У додатку №1 до вказаного договору визначено кредитний договір, договори іпотеки та застави, боржника та поручителя, відносно яких у нового кредитора виникло право вимоги, зокрема, визначена і загальна сума боргу боржника за кредитним договором, що є еквівалентною 9 367 239 грн. 36 коп.

З акту прийому - передачі права вимоги за вказаним договором від 08 грудня 2014 року (додаток №2) вбачається, що Банк передав а ТОВ «Велес-Д» прийняло права вимоги (з усією документацією), як визначено у п.1.5.12 Договору факторингу №14 від 08 грудня 2014 року та у додатку №1 до нього.

Постановляючи ухвалу про задоволення заяви ТОВ «Велес-Д», суд першої інстанції виходив з її обґрунтованості, однак з такими висновками суду погодитись не можна, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 378 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

З наявних в справі письмових доказів вбачається, що відповідно до постанови Правління Національного банку України від 23 квітня 2015 року за № 265 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Український Бізнес Банк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 24 квітня 2015 року за № 87 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Укрбізнесбанк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Укрбізнесбанк» та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Білу І.В. строком на 1 рік з 24 квітня 2015 року до 23 квітня 2016 року включно.

З дня призначення уповноваженої особи Фонду призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Якщо в банку, що ліквідується, здійснювалася тимчасова адміністрація, з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку тимчасова адміністрація припиняється (п. 1 ч. 2 ст. 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»).

Уповноважена особа Фонду з дня свого призначення здійснює, зокрема, такі повноваження: приймає до свого відання майно (кошти) банку, вживає заходів щодо забезпечення його збереження, формує ліквідаційну масу та виконує функції з управління та реалізації майна банку; у встановленому законодавством порядку вживає заходів до повернення дебіторської заборгованості банку, заборгованості позичальників перед банком та пошуку, виявлення, повернення (витребування) майна банку, що перебуває у третіх осіб; виконує повноваження, які визначені ч. 2 ст. 37 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

До повноважень уповноваженої особи Фонду, передбачених ч. 2 ст. 37 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», зокрема, належить право: повідомляти сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів; заявляти від імені банку позови майнового та немайнового характеру до суду, у тому числі позови про винесення рішення, відповідно до якого боржник банку має надати інформацію про свої активи (п. 4, 5 ч. 2 ст. 37 Закону).

Згідно з ч. 2 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов»язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених ч. 3 ст. 38 цього Закону.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними, зокрема тоді, коли банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов»язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору.

Крім того, в пунктах 5, 6 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» серед підстав нікчемності правочинів зазначено випадки, коли: банк прийняв на себе зобов»язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку, іншому ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України «Про банки і банківську діяльність»; банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку.

Положеннями ч.ч. 4, 5 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що уповноважена особа Фонду протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у ч. 2 ст. 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів, а також вживає заходів до витребування (повернення) майна (коштів) банку, переданого за такими договорами; має право вимагати відшкодування збитків, спричинених укладенням. У разі отримання повідомлення уповноваженої особи Фонду про нікчемність правочину на підставах, передбачених ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» кредитор зобов»язаний повернути банку майно (кошти), яке він отримав від такого банку, а у разі неможливості повернути майно в натурі - відшкодувати його вартість у грошових одиницях в ринкових цінах, що існували на момент вчинення правочину.

Під час перевірки діяльності банку у період, який передував віднесенню ПАТ «Укрбізнесбанк» до категорії проблемних, (згідно Постанови Правління НБУ №813/БТ від 17.12.2014 року) встановлено, що згідно протоколу засідання Спостережної ради № 10-14/2 від 20 жовтня 2014 року виконуючим обов»язки Голови Правління було призначено Оксенюка Сергія Григоровича.

В період з 04.12.2014 року по 08.12.2014 року (включно) виконуючим обов»язки Голови Правління Оксенюком С.Г. було підписано від імені ПАТ «Укрбізнесбанк» ряд Договорів факторингу з ТОВ «Велес-Д» в особі Старкової А.О., згідно яких банк передав товариству право вимоги за кредитними договорами. Загальна сума заборгованості, відступленої банком товариству, склала 114 938 393,58 грн., а товариство надало банку в період з 05.12.2014 року по 10.12.2014 року фінансування всього у сумі 1 293 920,07 грн.

Таким чином, збиток ПАТ «Український Бізнес Банк» (несплачена банку частина заборгованості за кредитними договорами) від цих операцій склала 113 644 473,51 грн.

Оскільки підставою для вищевказаних операцій продажу (переуступки) ТОВ «Велес-Д» права вимоги до боржників банку стало рішення спільного засідання Комітету управління активами і пасивами та Тарифного комітету ПАТ «Укрбізнесбанк» від 07.11.2014 року, яке містить ознаки підроблення, рішенням Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Укрбізнесбанк» від 17.06.2015 року визнано нікчемними договори факторингу, укладені між ПАТ «Український Бізнес Банк» та ТОВ «Велес-Д» за період з 04.12.2014 року по 08.12.2014 року, та договори відступлення права вимоги по договорам забезпечення (договори іпотеки, договори застави, договори поруки), укладені між ними за той же період.

17.06.2015 року Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Укрбізнесбанк» звернулась до ТОВ «Велес-Д» з вимогою про повернення банку всіх грошових коштів, які були перераховані боржниками (позичальниками банку за кредитними договорами) на користь ТОВ «Велес-Д»; у разі неможливості з будь-яких причин повернути (сплатити) ПАТ «Укрбізнесбанк» грошові кошти, які були перераховані боржниками (позичальниками банку за кредитними договорами) на користь ТОВ «Велес-Д» - відшкодувати вартість цих активів у грошових одиницях в розмірі 114 938 393,58 грн. Заявлені вимоги Уповноважена особа Фонду просила виконати протягом семи днів з моменту отримання цієї вимоги відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України.

17.06.2015 року Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Укрбізнесбанк» направила ОСОБА_2 листа, в якому просила правочин щодо відчуження активів банку (у вигляді права вимоги від ОСОБА_2 виконання грошових зобов»язань за кредитним договором від 16.02.2009 року, оформлений договором факторингу від 08.12.2014 року між Банком та ТОВ «Велес-Д») вважати нікчемним з моменту його укладення на підставі п. 3 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», та припинити виконання грошових зобов»язань за кредитним договором від 16.02.2009 року на користь ТОВ «Велес-Д».

Вищевикладені обставини судом першої інстанції під час розгляду заяви ТОВ «Велес-Д» про заміну сторони виконавчого провадження враховані не були, наслідком чого стало неповне з»ясування обставин справи та розгляд питання з порушенням встановленого для цього законом порядку.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Оскільки судом першої інстанції порушено порядок вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження, ухвала суду від 30 червня 2015 року підлягає скасуванню з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 307, 312, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 30 червня 2015 року про заміну сторони виконавчого провадження - скасувати, передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :