Справа № 462/7222/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2015 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого - судді Колодяжного С.Ю.

при секретарі Обертас Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Львові цивільну справу за позовом Львівського регіонального управління Державної спеціалізованої фінансової установи "Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву" до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

Львівське регіональне управління Державної спеціалізованої фінансової установи "Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву" 13.10.2014 року звернулося в суд з позовом про солідарне стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 32948,85 грн. заборгованості за кредитним договором. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що 11.07.2013 року між Державною спеціалізованою фінансовою установою "Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву" та сім'єю, в складі: ОСОБА_2, який є представником сім'ї, і ОСОБА_1 укладено кредитний договір №40-14 щодо надання кредиту на будівництво (реконструкцію) чи придбання житла за рахунок власних коштів, відповідно до умов якого позивач надав відповідачам кредит в розмірі 419437 грн. для будівництво житла - двохкімнатної квартири АДРЕСА_1, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 10% річних, з терміном повернення до 26.07.2033 року. Позивач виконав взяті на себе зобов'язання, надавши відповідачу кредит в зазначеній сумі, але відповідачі не виконують належним чином зобов'язань за договором, в результаті чого в них виникла прострочена заборгованість, яка станом на 12.10.2014 року складає 32948,85 грн., з яких 5766,82 грн. - заборгованість по сплаті щомісячних внесків, 26973,43 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом та 208,60 грн. заборгованість по пені.

Суд ухвалив справу розглядати без участі представника позивача, який подав заяву, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить слухати справу у його відсутності та проти заочного розгляду справи не заперечує (заява в матеріалах справи), що відповідає вимогам ст.158 ЦПК України.

Відповідачі, які належним чином були повідомлені про час, день та місце розгляду, що стверджується повідомленням про вручення поштових повідомлень, які знаходиться в матеріалах справи, в судове засідання не з'явилися, заяви про розгляд справи за їхньої відсутності не подали, про причини своєї неявки суд не повідомили.

За таких обставин, відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

У відповідності до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору чи вимог цього Кодексу, а згідно ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти

Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Зі змісту ст.627 ЦК України вбачається, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Як встановлено судом, що 11.07.2013 року між Державною спеціалізованою фінансовою установою "Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву" та сім'єю, в складі: ОСОБА_2, який є представником сім'ї, і ОСОБА_1 (а.с. 16-19), укладено кредитний договір №40-14 щодо надання кредиту на будівництво (реконструкцію) чи придбання житла за рахунок власних коштів, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит в розмірі 419437 грн. на будівництво житла - двохкімнатної квартири АДРЕСА_1 зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 10% річних з терміном повернення до 26.07.2033 року (а.с.20-31).

Відповідно до п.1.2. договору позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки за користування ним відповідно до умов договору та розрахунку погашення кредиту та сплати відсотків за користування.

Згідно п.1.3 плата за користування кредитом встановлюється у розмірі 10% річних суми зобов'язань за кредитом.

У відповідності до п.5.1 кредитного договору у разі прострочення позичальником строків погашення кредиту в порядку та в розмірі, визначених цим договором, позичальник сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБ України, що діяла у період прострочення, від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення.

Позивач належним чином виконав свої зобов'язання, надавши відповідачу кредит в сумі 419437 грн. на цілі, визначені в договорі.

У відповідності до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно до вимог ст.546 ЦК України, виконання зобов'язань може забезпечуватись згідно з законом або договором неустойкою (штрафом , пенею).

Як передбачено ч 3 ст.611 ЦК України, сплата неустойки є правовим наслідком у разі порушення зобов'язання. У відповідності до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Також встановлено, та підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.33), що відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 отримали кредит, однак, порушили взяті на себе, згідно кредитного договору, зобов'язання, зокрема, станом на 12.10.2014 року мають заборгованість в розмірі 32948,85 грн., з яких 5766,82 грн. - заборгованість по сплаті щомісячних внесків, 26973,43 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом та 208,60 грн. заборгованість по пені.

Згідно роз'яснень, даних в п.29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», при вирішенні спорів про дострокове повернення кредиту суд має враховувати положення статей 1050, 1054 ЦК і виходити з того, що якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути кредит частинами (із розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів, належних йому від суми кредиту.

З матеріалів справи вбачається, що позичальникам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 були направлені вимоги за вих. №24-1-12 від 08.02.2014 року та за вих. №151-1-12 від 10.06.2014 року повернути суму заборгованості, в яких роз'яснено наслідки неповернення боргу (а.с.13-14), проте такі залишено без реагування.

Враховуючи викладене і беручи до уваги, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 односторонньо порушили взяті на себе зобов'язання за кредитним договором №40-14 щодо надання кредиту на будівництво (реконструкцію) чи придбання житла за рахунок власних коштів від 11.07.2013 року, то, відповідно до вимог ст.1050 ЦК України та умов кредитного договору (п.4.2.19), позикодавець вправі вимагати дострокового повернення кредиту та виплати належних за цим договором платежів.

Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Зі змісту ст. 10 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Положеннями ч.1 ст.11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст.212 ЦК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Виходячи з наведеного та враховуючи, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в добровільному порядку взяті на себе зобов'язання за кредитним договором не виконують, суд вважає за необхідне позов задовольнити в повному обсязі та стягнути з відповідачів солідарно вказану суму заборгованості за кредитним договором від 11.07.2013 року.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, з огляду на зазначене, суд вважає за необхідне стягнути пропорційно із відповідачів на користь позивача суму судового збору, сплаченого при поданні позовної заяви (а.с.2).

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 526, 527, 530, 610-611, 627, 1050, 1054 ЦК України, суд -

вирішив:

Позов задовольнити.

Стягнути солідарно із ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_1) та ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_2) на користь Львівського регіонального управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» () 32948,85 грн. заборгованості за кредитним договором №40-14 щодо надання кредиту на будівництво (реконструкцію) чи придбання житла за рахунок власних коштів від 11.07.2013 року.

Стягнути із ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Львівського регіонального управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» по 164 (сто шістдесят чотири) гривні 75 копійок судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Залізничний районний суд м.Львова шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: (підпис)

З оригіналом згідно.

Суддя: Колодяжний С.Ю.