24.03.2015 Справа № 756/7949/14-ц
№756/7949/14-ц
№2/756/181/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2015 року Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Тітова М.Ю.

при секретарі - Івановій І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра», третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Верповська О.В., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Свої вимоги обґрунтовує наступним, а саме 29.05.14 державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції Рижук Л.В. була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого напису №3393, який був виданий нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною, про звернення стягнення на квартиру АДРЕСА_1, яка є його власністю. Він вважає незаконним винесений виконавчий напис №3393 від 29.04.14 про звернення стягнення на квартиру АДРЕСА_1 Так, 22.11.07 між ВАТ КБ «Надра» та ним був укладений кредитний договір №166/П/29/2007-840, згідно з яким «Банк надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти у сумі 157509,00 доларів США в порядку і на умовах, визначених цим Договором за програмою «нове житло». Згідно з п. 1.4. Основного договору «Банк надає Позичальнику Кредит строком до 19 листопада 2032 року». У провадженні судді Шевченківського районного суду м. Києва Гуменюк А.І. знаходиться цивільна справа за позовом ПАТ КБ «Надра» до ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення кредитної заборгованості. Враховуючи наявність судового спору за позовом Банку про стягнення кредитної заборгованості, порушення якого призвело до звернення банком до приватного нотаріуса для вчинення виконавчого напису, свідчить про спірність заборгованості.

Просив суд на підставі ст. ст. 50, 88 Закону України «Про нотаріат», ст. 35 Закону України «Про іпотеку» та наказу Міністерства юстиції України «Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 22 лютого 2012 року № 296/5 визнати виконавчий напис №3393 від 29.04.2014 року, який був виданий приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. таким, що не підлягає виконанню.

В подальшому позивачем змінено позовну вимогу, а саме позивач просив визнати виконавчий напис №3393 від 29.04.14, який був виданий приватним нотаріусом київського міського нотаріального округу Верповською О.В., про звернення стягнення на квартиру АДРЕСА_1 таким, що не підлягає виконанню.

У судове засідання представник позивача не з'явився, направив до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач про місце та час судового розгляду повідомлявся належним чином.

Третя особа про місце та час судового розгляду повідомлялася належним чином.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, прийшов до висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити з наступних підстав.

22.11.07 між сторонами укладено кредитний договір №161/П/29/2007-840, відповідно до якого банк надав позивачу у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти у сумі 157509 доларів США під 12,49% річних в строк до 19.11.2032. За п. 4.2.3 кредитного договору банк має право вимагати від позичальника дострокового виконання зобов'язань щодо повернення кредиту, сплати нарахованих відсотків та інших платежів, можливих штрафних санкцій, якщо позичальник не вніс чергові мінімально необхідні платежі.

Крім того, 22.11.07 між сторонами укладено іпотечний договір, за яким позивач з метою виконання своїх зобов'язань як позичальника, що витікають з кредитного договору, передав в іпотеку, а відповідач прийняв в іпотеку квартиру АДРЕСА_1 За ст.5 іпотечного договору іпотеко держатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником зобов'язань в цілому або в тій чи іншій його частині. Звернення стягнення на предмет іпотеки відбувається зокрема на підставі виконавчого напису нотаріуса.

28.03.14 відповідачем на адресу позивача була направлена досудова вимога про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором, яка складається: сума заборгованості по кредиту в розмірі 155380 доларів США 46 центів, еквівалент становить 1541032,33 грн.; сума заборгованості по сплаті відсотків в розмірі 86211,16 доларів США, еквівалент становить 855025,01 грн.; сума пені за протрочення сплати кредиту в розмірі 11026,86 доларів США, еквівалент становить 109362,05 грн.; сума штрафу за порушення умов кредитного договору в розмірі 15750 доларів США, еквівелнт становить 156214,28 грн. Загальна сума заборгованості складає 268369,36 доларів США, що за курсом НБУ становить 2661633,66 грн.

29.04.14 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Верповською О.В. вчинено виконавчий напис, яким вона пропонувала звернути стягнення на квартиру АДРЕСА_1. За рахунок коштів, отриманих від реалізації квартири запропоновано задовольнити вимоги ПАТ «КБ Надра»: сума заборгованості по кредиту в розмірі 155380 доларів США 46 центів, еквівалент становить 1541032,33 грн.; сума заборгованості по сплаті відсотків в розмірі 86211,16 доларів США, еквівалент становить 855025,01 грн.; сума пені за протрочення сплати кредиту в розмірі 11026,86 доларів США, еквівалент становить 109362,05 грн.; сума штрафу за порушення умов кредитного договору в розмірі 15750 доларів США, еквівелнт становить 156214,28 грн. Загальна сума заборгованості складає 268369,36 доларів США, що за курсом НБУ становить 2661633,66 грн.

Згідно ст.ст. 6, 526, 627 ЦК України сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов'язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ч. 1 ст. 33, ч. 1, 2 ст. 35, ч. 1 ст. 36 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. У разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Положення частини першої цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку. Сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Згідно п. 2.3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.12 №296/5 вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв'язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу.

Таким чином, звернення стягнення на предмет іпотеки передбачено договором іпотеки, досудова вимога позивачу була направлена 28.03.14 та вважається надісланою, документи, що свідчать про безспірність заборгованості приватному нотаріусу були надані в повному обсязі, виконавчий напис відповідає вимогам ст. 34, 87 Закону України «Про нотаріат».

Посилання позивача на розгляд у Шевченківському районному суді м. Києва справи за позовом ПАТ КБ «Надра» до ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення кредитної заборгованості як на спірність заборгованості за кредитним договором є необґрунтованим, так як лише свідчить про те, що відповідач лише звернувся до суду за захистом своїх прав, а інших доказів та навіть пояснень спірності заборгованості позивачем суду надано не було.

Крім того, відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно ст. 50 Закону України «Про нотаріат» нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Отже, такого способу захисту цивільних прав та інтересів як визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню не передбачено цивільним законодавством. Такий спосіб захисту був передбачений ст. 50 Закону України «Про нотаріат» в редакції до 01.10.08.

З викладеного, керуючись ст.ст. 1-11, 60, 61, 88, 169, 209, 212-215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра», третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Верповська О.В., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - відмовити.

Заходи забезпечення позову, які вжиті ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 12.06.14 - скасувати.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: М.Ю. Тітов