Справа № 369/8557/14 Головуючий у І інстанції Нікушина В.В.
Провадження № 22-ц/780/1677/15 Доповідач у 2 інстанції Сержанюк
Категорія 18 06.04.2015
УХВАЛА

Іменем України

06 квітня 2014 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі головуючого судді - Сержанюка А.С., членів колегії - суддів Журби С.О., Коцюрби О.П., із участю секретаря Черепинець А.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 вересня 2014 року за позовом Публічного акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И Л А :

Заочним рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 вересня 2014 року позов Публічного акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 156 365, 74 грн. та 1 563,66 грн. судового збору.

На обґрунтування ухваленого рішення суд першої інстанції зазначив, що

відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, в результаті чого виникла зазначена заборгованість перед банком.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, посилаючись на його незаконність та необгрунтованість, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального і процесуального права при його ухваленні.

Просить рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 вересня 2014 року скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Суд, з'ясувавши обставини та перевіривши їх доказами у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, вислухавши учасників процесу в судових дебатах, вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, .вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Як встановлено судом, що підтверджується і матеріалами справи, 10 жовтня 2008 року між Акціонерним товариством «Індустріально-експортний банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Креді Агріколь Банк», та ОСОБА_1 укладений, із подальшими змінами та доповненнями, кредитний договір №357/LCA ( а.с. 15-17 ).

Відповідно до умов правочину, відповідачу надано кредит у розмірі 21 904,16 доларів США, строком до 09 жовтня 2015 року з процентною ставкою 12,2% річних, який зобов'язується щомісяця до «15» числа ( включно ) кожного місяця, здійснювати погашення заборгованості за кредитними ресурсами 389,01 доларів США відповідно до графіка зниження розміру заборгованості, який є невід'ємною частиною цього договору ( там же ).

Останню оплату щомісячного платежу по погашенню позичкової заборгованості позичальник зобов'язаний здійснити не пізніше 09 жовтня 2015 року.

У разі прострочення погашення кредиту, проценти нараховуються на суму заборгованості за кредитом за період прострочення до моменту погашення кредиту.

Також договором визначено, що у разі прострочення позичальником строків сплати процентів, а також строків повернення кредиту, позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення.

У разі порушення позичальником без поважних причин позичальник зобов'язаний сплатити кредитору штраф у розмірі 1% від суми кредиту за кожний випадок порушення ( п.п. 2.3, 2.6.3, 3.2.3, 3.2.5, 3.3.2, 5.2, 5.3, 6.4 правочину ).

ОСОБА_1, у порушення умов договору, свої кредитні зобов'язання, незважаючи на вимоги кредитора від 03 липня 2014 року, належним чином не виконала, унаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 14 серпня 2014 року становить 156 365, 74 грн. та складається із 89 431,10 грн. - заборгованість за кредитом, 48 706,89 грн. - прострочена заборгованість за кредитом, 2 106,62 грн. - нараховані відсотки, 11 400,24 грн. - прострочені відсотки, 4 720,89 грн. - пеня за несвоєчасне погашення кредиту ( а.с. 5, 6 ).

За таких обставин, суд першої інстанції, з додержанням норм матеріального і процесуального права, зокрема, ст.ст. 258, 509, 526, 530, 625, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 58, 60, 88, 212-215 ЦПК України, ухвалив законне і обґрунтоване рішення про задоволення позову.

При цьому, ним дана належна оцінка доказів по справі у відповідності до вимог ст. 212 ЦПК України.

ОСОБА_1 заявлений розмір позову не спростувала і не надала суду доказів, які б піддали сумніву достовірність визначеної суми заборгованості за кредитним договором у порядку, передбаченому ст. 60 ЦПК України.

А тому, доводи апелянта про незаконність та необгрунтованість рішення, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального і процесуального права при його ухваленні, зокрема, ст.ст. 6, 551, 627, 629 ЦК України, ст.ст. 58, 60, 232 ЦПК України, на думку апеляційного суду, не знайшли свого підтвердження при розгляді справи у суді другої інстанції.

Інші доводи, викладені в апеляції, зокрема, про неможливість участі у справі з поважних причин, відсутність повідомлення про дострокове виконання зобов'язань за правочином, поважність причин несплати заборгованості за кредитним договором, звернення із заявою про вирішення спору у позасудовому порядку, передчасність та необґрунтованість заявлених вимог, неможливість надання доказів на спростування позову, на переконання апеляційного суду, не спростовують висновки суду першої інстанції про законність та обґрунтованість заявлених позовних вимог і не є підставою, в силу викладеного, для задоволення апеляційних вимог.

Окрім цього, отримання боржником повідомлення-вимоги про дострокове виконання зобов'язань за правочином від 03 липня 2014 року підтверджується рекомендованим повідомленням, згідно якого ОСОБА_1 його отримала 19 липня 2014 року і власноруч поставила підпис ( а.с. 7 ).

Розмір пені також визначений, з дотриманням положень ст. 258 ЦК України, за період з 16 грудня 2013 року по 17 липня 2014 року, тобто в межах одного року.

А тому, викладені у апеляції доводи суд другої інстанції відносить до числа формальних, відповідно, рішення, ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, не може бути скасоване у відповідності до положень ст. 308 ЦПК України.

Окрім цього, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 309 ЦПК України, порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо порушення призвело до неправильного вирішення справи, чого судом не виявлено.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 304, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити. Заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 вересня 2014 року за позовом Публічного акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий: А.С. Сержанюк

Судді: С.О. Журба

О.П. Коцюрба