Справа № 544/1450/15-ц
Провадження №2/544/502/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2015 року м.Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого - судді Нагорної Н.В.,

за участю секретаря Ралець О.С.,

представника позивача адвоката ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, третьої особи ОСОБА_3,

у відкритому судовому засіданні, в залі суду м.Пирятин, розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи ОСОБА_7, ОСОБА_3, про виселення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом, в обґрунтування якого вказала, що являється власником будинку за адресою: с.Гурбинці Пирятинського району Полтавської області, вул..Чапаєва, 81. Вона вирішила продати належний їй будинок, але покупців не було. На початку 2001 року вона звернулась до мешканки ІНФОРМАЦІЯ_1 Л.І. з проханням наглядати за будинком та, якщо з'являться покупці, показати його. ОСОБА_3 заявляла про своє бажання купити будинок для свого сина ОСОБА_8, проте грошей у неї на той час не було. У 2006 році їй стало відомо, що в будинок без її відома заселився ОСОБА_8 з його співмешканкою ОСОБА_2 та її дітьми ОСОБА_5 та ОСОБА_6, тому вона звернулась до ОСОБА_3 за розясненнями причини заселення вказаних осіб до будинку без її відома і згоди. ОСОБА_3 повідомила, що буде купувати цей будинок і дала завдаток за нього. Пізніше їй стало відомо, що ОСОБА_8 разом з ОСОБА_2 разом не живуть, тому ОСОБА_3 передумала купувати будинок і не бажає платити їй гроші та оформляти договір купівлі-продажу. В її будинку продовжують проживати відповідачі, а ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в її будинку не проживають, оскільки мешкають вони у ОСОБА_3 На її неодноразові вимоги звільнити будинок відповідачі не реагують, фактично вони самовільно зайняли житлове приміщення, власником якого являється вона. Такі дії відповідачів не дають їй можливості володіти, користуватись та розпоряджатися своїм майном, у звязку з чим вона вимушена звернутись до суду з даним позовом, в якому просить суд виселити ОСОБА_2, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з будинку №81 по вулиці Чапаєва в с.Гурбинці Пирятинського району Полтавської області, та стягнути з відповідачів на її користь понесені судові витрати.

В судовому засіданні представник позивача адвокат ОСОБА_1 позовні вимоги ОСОБА_4 підтримав у повному обсязі, просив суд виселити ОСОБА_2, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з будинку №81 по вулиці Чапаєва в с.Гурбинці Пирятинського району Полтавської області, та стягнути з відповідачів на користь позивача понесені судові витрати. Представник позивача надав суду пояснення, аналогічні викладеним у позові.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що самовільно до спірного будинку вона не заселялась, був договір, але де він дівся, вона не знає. З ОСОБА_4 про заселення її сімї в будинок домовлялась не вона сама, а ОСОБА_3, яка хотіла купити цей будинок для сина ОСОБА_8, з яким вона - ОСОБА_2 на той час проживала у цивільному шлюбі. Вона розуміє, що проживає в чужому будинку, але їй більше немає де проживати. Просила не виселяти її з будинку до весни.

Відповідачі ОСОБА_5, ОСОБА_6 та третя особа ОСОБА_8 у судове засідання не зявились, причину неявки суду не повідомили, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу в їх відсутніст на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи.

Третя особа ОСОБА_3 проти задоволення позову не заперечувала. Суду пояснила, що ОСОБА_4 дала їй доручення продати належний їй будинок №81 по вул..Чапаєва в с.Гурбинці. Проживати відповідачів в спірному будинку пустила вона третя особа по усній домовленості з ОСОБА_4, однак як вони прописались до спірного будинку, їй невідомо.

Суд, вислухавши доводи представника позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, пояснення третьої особи ОСОБА_3, розглянувши справу в межах заявлених вимог, вважає позовні вимоги ОСОБА_4 обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом установлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 29.11.1997 року ОСОБА_4 отримала у спадщину житловий будинок з господарчими будівлями, що знаходиться за адресою: с.Гурбинці Пирятинського району Полтавської області, вул..Чапаєва, 81, та являється його власником (а.с.9-12, 38).

Згідно довідки Давидівської сільської ради від 25.08.2015 року №601 у будинку за адресою: с.Гурбинці Пирятинського району Полтавської області, вул..Чапаєва, 81, зареєстровані ОСОБА_7, ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_9 (а.с.39). Згідно акту обстеження від 23.09.2015 року у вказаному будинку проживають ОСОБА_2, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с.31).

Малолітній син ОСОБА_9 та його батько ОСОБА_8 за місцем реєстрації не проживають, а проживають у будинку ОСОБА_3 за адресою: с.Гурбинці, вул..Чапаєва, 87 (а.с.32).

Позивач у належному їй будинку в с.Гурбинці по вул..Чапаєва, 81, не проживає, а проживає в м.Полтава, пров.Космічний, б.5 кв.135, що підтверджено копією паспорта позивача (а.с.6).

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 пояснив, що на сьогоднішній день ОСОБА_4 бажає продати належний їй будинок №81 по вул..Чапаєва, але відповідачі, проживаючи у спірному будинку, перешкоджають їй володіти, користуватись та розпоряджатись своєю власністю, тому вона вимушена звернутись до суду з даним позовом.

Після встановлення зазначених обставин, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

У статті 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що ратифіковано Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997р., закріплено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ст.41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений у його здійсненні. Право власності є непорушним.

Згідно ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Право власності є абсолютним правом, яке включає право володіння, користування та розпорядження майном, якого ніхто не може бути позбавлений, крім випадків, передбачених законом.

Гарантуючи захист прав власності, закон надає власнику право вимоги усунення будь-яких порушень його прав хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням права володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами статей 16, 386, 391 ЦК України.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

При цьому положення статті 391 ЦК України підлягають застосуванню лише в тих випадках, коли між сторонами не існує договірних відносин і майно перебуває у користуванні відповідача не на підставі укладеного з позивачем договору.

У разі відсутності у відповідача законних підстав щодо права користування спірним будинком, що належить позивачу на праві власності, та за відсутності такої згоди власника будинку, наявні законні підстави для захисту порушеного права позивача щодо користування та розпорядження належним йому майном.

Судом встановлено, що між сторонами по справі не було укладено письмового договору найму або оренди житла, як то передбачено ст.811 ЦК України та ст.158 ЖК України.

Заперечення відповідача ОСОБА_2 стосовно того, що був укладений договір про те, що позивач надає згоду на проживання її сімї в будинку позивача, не заслуговують на увагу, оскільки вони не підтверджені належними та допустимими доказами, як того вимагають приписи ст.ст.10, 60 ЦПК України.

Отже наведене свідчить про те, що відповідачі не набули самостійного права користування будинком №81 по вул..Чапаєва в с.Гурбинці з підстав, передбачених законом (найм, оренда, вселення як члена сімї власника тощо). Усна домовленість між відповідачами та третьою особою ОСОБА_3, яка не являється власником будинку, щодо проживання відповідачів у спірному домоволодінні не свідчить про те, що цей будинок перебуває у користуванні відповідачів на підставі укладеного з позивачем договору.

Виходячи з аналізу вищенаведених норм права та з урахуванням того, що відповідачі не являються власниками або членами сімї власника будинку за адресою: с.Гурбинці Пирятинського району Полтавської області, вул..Чапаєва, б.81, не набули права користування спірним житлом, власник будинку ОСОБА_4 виявила намір на власний розсуд користуватися своєю власністю, а тому вимоги позивача щодо усунення перешкод у користуванні її власністю шляхом виселення відповідачів із будинку є обґрунтованими, та відповідають положенням статті 16 ЦК України, а порушене право позивача підлягає відновленню.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що усунення перешкод користування власністю повинне бути зроблене шляхом виселення відповідачів зі спірного будинку., таким чином позовні вимоги підлягають задоволенню з указаних підстав.

Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, то відповідно до ст.ст.84, 88 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем, слід присудити з відповідачів на користь позивача в сумі 1987,20грн., які складаються з судового збору в сумі 487,20грн. та витрат на правову допомогу адвоката в сумі 1500грн. (а.с.1, 13-15). При цьому сума витрат на правову допомогу адвоката є обґрунтованою, доведеною та не перевищує встановлений граничний розмір, передбачений Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» від 20.12.2011р. №4191-VI.

Керуючись ст. ст. 5-11, 57-60, 84, 88, 213, 215, 292 ЦПК України, ст.ст.317, 319, 321, 391 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи ОСОБА_7, ОСОБА_3, про виселення задовольнити.

Виселити ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6 з будинку №81 по вулиці Чапаєва в селі Гурбинці Пирятинського району Полтавської області.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 судові витрати у сумі 1987 (одна тисяча девятсот вісімдесят сім) гривень 20 копійок по 662 (шістсот шістдесят дві) гривні 40 копійок з кожного.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Полтавської області шляхом подання апеляційної скарги через Пирятинський районний суд Полтавської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційна скарга не була подана. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Н.В.Нагорна