Дата документу 22.01.2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

22 січня 2015 року Кривоозерський районний суд Миколаївської області

В складі: головуючого - судді Репушевської О.В.;

при секретарі Афельд О.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Криве Озеро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу за договором позики.

Позовні вимоги мотивовані тим, що між ним та відповідачем 17 жовтня 2013 року було укладено договір позики в формі розписки, яка посвідчує отримання ОСОБА_2 від ОСОБА_1 43000 грн. Згідно зазначеної розписки ОСОБА_2 зобов'язувався повернути суму позики 22 листопада 2014 року. Відповідач до цього часу свої зобов'язання не виконав. Посилаючись на викладене, позивач просить стягнути з відповідача на його користь борг по договору 43000,00 грн., витрати по оплаті правової допомоги в сумі 500 грн., судовий збір в сумі 430 грн..

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити в повному обсязі, вказуючи, що відповідач в усному порядку постійно обіцяє повернути борг, проте кошти не повертає.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був сповіщений належним чином, про причину неявки суд не повідомив, тому суд відповідно до положень ч.1 ст.224 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню із слідуючих підстав.

Так, відповідно до положень ст.ст.15, 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень ст.11 ЦК України, підставами виникнення прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Положення ст.509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України.

Згідно до положень ст.ст.525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом та зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Положеннями ст.530 ЦК України визначено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до положень ст.1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначенні родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Вимогами положень ч.2 ст.1047 ЦК України передбачено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості

Відповідно до положень ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику грошові кошти у строк та в порядку, що встановлені договором.

Так, судом було встановлено, що 17 жовтня 2013 року позивачем на користь відповідача по справі - ОСОБА_2 - передано у борг суму грошових коштів у розмірі 43000 (сорок три тисячі) гривень, про що відповідачем видано відповідну розписку(а.с.5). Відповідно до зазначеної розписки від 17 жовтня 2013 року сторони домовились про строк виконання зобов'язання - до 22 листопада 2014 року.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_2 зобов'язання по поверненню ОСОБА_1 коштів у встановлений у розписці строк, не виконав.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики є обґрунтованим і підлягають задоволенню.

Судові витрати по справі підлягають стягненню у порядку положень ст.88 ЦПК України.

На підставі ст.ст.15, 16, 509, 525-527, 625, 1046-1047, 1049 ЦК України, ст.ст.10, 60, 88, 212, 215, 224-226 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1 суму боргу за договором позики в сумі 43000 грн. 00 коп..

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1 витрати по оплаті судового збору в сумі 430 грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1 витрати по оплаті правової допомоги в сумі 500 грн..

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Заочне рішення суду може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області Кривоозерський районний суд Миколаївської області шляхом подання в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя : ( підпис )

Копія вірна :

Суддя Кривоозерського

районного суду О.В. Репушевська

Рішення набрало законної сили "_____"_____________.

Оригінал рішення знаходиться в цивільній справі №479/1476/14-ц.

Керівник апарату суду Л.В. Ковальчук