Справа № 344/4106/15-ц
Провадження № 2/344/2456/15
У х в а л а

18 березня 2015 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Мелещенко Л.В., ознайомившись з заявою про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, -

в с т а н о в и в :

18 березня 2015 року позивач звернувся до суду з цивільним позовом до ОСОБА_2 стягнення заборгованості за договором позики.

18 березня 2015 року позивачем надана заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно та грошові кошти відповідача.

Суд вважає, що заява про забезпечення позову не може бути задоволена з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду (ч. 3 ст. 151 ЦПК України).

Ч. 2 ст. 151 ЦПК України, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Положеннями ст. 152 ЦПК України передбачені види забезпечення позову та зазначено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Статтею 40 Конституції України закріплено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року № 9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Позивач просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на майно та грошові кошти відповідача, проте не зазначає, на яке конкретно (рухоме, нерухоме) майно відповідача слід накласти арешт, не надані документи, які б підтверджували право власності відповідача на майно, що підлягає арешту, не вказані реквізити рахунків, де знаходяться грошові кошти відповідача, чим просить обмежити право власності особи.

Також позивачем не наведено суду обставин щодо достатнього обґрунтування припущення про те, що невжиття таких заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що у задоволенні заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 слід відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 40 Конституції України, ст.ст. 151-153, 292, 293 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Копію ухвали направити для відома позивачу.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Івано-Франківський міський суд.

Суддя Мелещенко Л.В.