Справа № 466/5090/14 Головуючий у 1 інстанції: Білінська Г.Б.
Провадження № 22-ц/783/3978/15 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого: Шандри М.М.

суддів: Крайник Н.П., Шумської Н.Л.

з участю секретаря Бадівської О.О.

та з участю представника ПАТ КБ «Приватбанк» Гнатишака О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на заочне рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 12 грудня 2014 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства КБ "Приватбанк" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановила:

Оскаржуваним рішенням суду позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 (ІПННОМЕР_1) на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість по Кредитному договору №LVLWAD40300454 від 18.02.2010 р. в сумі 19530 (дев'ятнадцять тися п'ятсот тридцять) грн. 44 коп.

Стягнуто з ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_1) на користь ПАТ КБ «Приватбанк» судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 243 грн. 60 коп.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 01 квітня 2015 року заяву ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення від 12 грудня 2014 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства КБ "Приватбанк" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості - залишено без задоволення.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_3.

В апеляційній скарзі покликається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що не був належним чином повідомлений про розгляд справи, а тому був позбавлений передбаченого чинним цивільним законодавством права надати суду докази, якими він заперечує проти позову. Вказує, що рішення прийнято лише на підставі доводів позивача, а тому просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким у позові відмовити.

ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, хоча про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений у відповідності до ст.74 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомив та з клопотанням про відкладення розгляду справи не звертався, тому розгляд справи відповідно до ч.2 ст.305 ЦПК України здійснюється колегією суддів без його участі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скаргу слід відхилити з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи апеляційний суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

У відповідності до вимог ст.213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з»ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення таким вимогам відповідає.

Згідно положень ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (договір позики), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Судом першої інстанції та матеріалами справи встановлено, що 18.02.2010 року між ПАТ КБ «Приватбанк», та відповідачем ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № LVLWAD40300454. Внаслідок укладення даного договору останній отримав кредит у сумі 48432,85 грн., з кінцевим терміном повернення до 17.02.2015 р. та сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,04% на рік, на суму залишку заборгованості за кредитом.

У зв'язку з невиконанням умов кредитного договору утворилась заборгованість у розмірі 19 530,44 грн., з яких 15508,72 грн. - заборгованість за кредитом, 2853,60 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафи відповідно до Договору в розмірі 250 грн. фіксованої частини та 918,12 грн. процентної складової, що стверджується розрахунком заборгованості, наявним в матеріалах справи (5-7).

На спростування розміру заборгованості апелянтом не надано жодних доказів.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Таким чином, ухвалюючи оскаржуване рішення Шевченківський районний суду м. Львова вірно виходив з того, що боржник допустив заборгованість за користування кредитом, не виконав взятих на себе за договором зобов»язань, прийшов до правильного висновку, що заборгованість за кредитним договором в сумі 19530,44 грн. підлягає стягненню з ОСОБА_3

Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, з врахуванням положень ст.ст. 57-59 ЦПК України.

Згідно зі ст. 57, 59 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їх представників, допитаних як свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Судом правильно встановлені фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримана процедура розгляду, передбачена ЦПК України, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 308 ЦПК України, не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись п.1 ч.1 ст.307, ч.1 п.1 ст.314, ст.315, ст.317, ст.319 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 12 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий М.М. Шандра

Судді: Н.П. Крайник

Н.Л. Шумська