АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/792/1577/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2015 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької області

у складі: головуючого судді Купельського А.В.,

суддів: Спірідонової Т.В., Фанди В.П.,

при секретарях: Лапку Ю.В., Дубовій М.В.,

з участю: представника апелянта ОСОБА_1, представника позивача - ОСОБА_2, відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою органу опіки та піклування виконавчого комітету Хмельницької міської ради на заочне рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 листопада 2013 року, по справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_8, треті особи - ОСОБА_9, співвідповідач Хмельницький міський відділ Управління ДМС України в Хмельницькій області про виселення та зняття з реєстрації,

в с т а н о в и л а :

В грудні 2012 року ОСОБА_6, звертаючись до суду з вказаним позовом, зазначала, що є власником 5/6 часток будинку з надвірними будівлями за адресою АДРЕСА_1.

Позивач зазначає, що ОСОБА_3 є попереднім власником вказаного будинку, проте втратила право власності на нього внаслідок його відчуження на користь позивача.

На сьогодні ОСОБА_3 та її члени сім'ї добровільно не знялись з реєстрації у будинку в органах державної міграційної служби та відповідно не виселились з будинку, натомість продовжують проживати у будинку, створюючи для позивача перешкоди у вільному доступі до оселі, в зв'язку з чим вона позбавлена можливості володіти та користуватись власним майном.

У зв'язку з цим, позивач просила суд виселити ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_8 з будинку АДРЕСА_1. Зобов'язати Хмельницький міський відділ управління державної міграційної служби України в Хмельницькій області зняти з реєстрації ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_8 із вказаного будинку.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 листопада 2013 року позов задоволено.

Виселено ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_8 з будинку АДРЕСА_1.

____________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції: Приступа Д.І. Категорія:43,44

Доповідач: Купельський А.В

Зобов'язано Хмельницький міський відділ управління державної міграційної служби України в Хмельницькій області зняти з реєстрації ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_8, що зареєстровані за адресою АДРЕСА_1.

Не погоджуючись з таким рішенням, орган опіки та піклування виконавчого комітету Хмельницької міської ради в апеляційній скарзі просить його скасувати в частині зняття з реєстрації та виселення малолітньої ОСОБА_7 із вказаного будинку та направити справу на новий розгляд.

Вважає, що рішення незаконне, необґрунтоване, порушує права дитини, прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Посилається на те, що суд не прийняв до уваги, що стороною по справі виступає малолітня ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка перебуває на обліку в службі у справах дітей як дитина-сирота.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення частково з наступних підстав.

Право власності, відповідно до ст. 321 ЦК України, є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Власник житлового будинку, відповідно до ст. 383 ЦК України, має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї.

Члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, відповідно до ч. 1 ст. 405 ЦК України, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

Власник майна, відповідно до ст. 391 ЦК України, має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Судом встановлено, і це підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_6, є власником 5/6 часток житлового будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_1, що підтверджується Свідоцтвом виданим 14 листопада 2012 року приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу ОСОБА_11 за реєстровим № 35309 (а. с. 34) на підставі акту про придбання майна з прилюдних торгів № 35309 від 7 листопада 2012 року (а. с. 6). Власником інших 1/6 часток вказаного будинку є ОСОБА_9 на підставі Свідоцтва про право на спадщину виданого 19.04.1996 року Першою Хмельницькою державною нотаріальною конторою за реєстровим №4-1609 (а. с. 8).

Відповідно до довідки Комітету самоорганізації населення мікрорайону Ружична № 1048 від 15.11.2012 року у вказаному будинку зареєстровані: ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_8 (а. с. 5).

ОСОБА_3 є попереднім власником зазначеного житлового будинку, що підтверджується відомостями відображеними у вищевказаному свідоцтві.

Право власності на даний будинок ОСОБА_3 втратила в листопаді 2012 року, в процесі примусового звернення стягнення на її майно відділом ДВС Хмельницького міськрайонного управління юстиції, внаслідок відчуження спірного будинку на користь ОСОБА_6

Відповідно до зазначеної вище довідки Комітету самоорганізації населення мікрорайону Ружична, ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_8 являються членами сім'ї колишнього власника будинку ОСОБА_3 та відповідно наданого колись дозволу останньої, проживають у спірному будинку, знятись в добровільному порядку та не чинити перешкод у користуванні ОСОБА_6 - відмовляються.

ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 є підопічною ОСОБА_4, який є чоловіком колишньої власниці будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_3

Задовольняючи позов, суд виходив з того, що згідно норм Цивільного кодексу України, вимоги позивача про захист свого права власності на будинок шляхом виселення відповідачів є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується колегія суддів апеляційного суду.

Оскільки ОСОБА_3 втратила право власності на вказаний будинок, а право користування ОСОБА_4 є похідним від права власності, то права підопічної ОСОБА_12 зазначеним рішенням не порушуються.

Посилання апелянта, що суд не прийняв до уваги, що стороною по справі виступає ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка перебуває на обліку в службі у справах дітей як дитина-сирота не може бути підставою для скасування рішення суду.

Апелянти не надали доказів порушення її прав, а лише той факт, що вона є малолітньою не може бути підставою для скасування рішення в частині виселення відповідачів.

Разом з тим, задовольняючи вимоги про виселення відповідачів шляхом зняття відповідачів з реєстрації, суд не врахував, що відповідно до ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

З цієї норми випливає, що зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою.

Виходячи з того, що Закон України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.

Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою.

Таким чином вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст. ст. 71, 72, 116, 156 ЖК України; ст. 405 ЦК України).

Така правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 16.01.2012р.

Крім того, задовольняючи вимоги ОСОБА_6 про зняття з реєстрації відповідачів, суд не звернув увагу на те, що позивач Хмельницький міський відділ ДМС України в Хмельницькій області визначила не відповідачем, а третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог.

При таких обставинах колегія суддів вважає помилковим висновок про зняття з реєстрації відповідачів ,тому в цій частині рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в позові в цій частині.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 307, 309, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу органу опіки та піклування виконавчого комітету Хмельницької міської ради задовольнити частково.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 листопада 2013 року скасувати в частині зобов'язання Хмельницького міського відділу управління державної міграційної служби України в Хмельницькій області щодо зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_8, відмовивши в задоволенні позову в цій частині.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий:/підпис/

Судді:/підписи/

З оригіналом згідно:

суддя апеляційного суду А.В. Купельський