АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/7203/15 Справа № 202/72/14 Головуючий у 1 й інстанції - Слюсар Л.П. Доповідач - Осіян О.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2015 року м. Дніпропетровськ

Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Осіяна О.М.,

суддів - Глущенко Н.Г., Пищиди М.М.,

за участю секретаря - Самокиші О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк»

на ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 вересня 2014 року по справі за скаргою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», заінтересовані особи - державний виконавець Відділу державної виконавчої служби Комсомольського районного управління юстиції у м. Херсон ОСОБА_2, ОСОБА_3, на постанову про закінчення виконавчого провадження, -

в с т а н о в и в:

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду зі скаргою, заінтересовані особи: державний виконавець ВДВС Комсомольського районного управління юстиції у м. Херсон ОСОБА_2, ОСОБА_3, на постанову про закінчення виконавчого провадження.

В обґрунтування скарги посилався на те, що ним до ВДВС Комсомольського РУЮ у Херсоні була подана заява про відкриття виконавчого провадження для примусового виконання рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська у справі № 2/0417/2799/2012, що набрало законної сили 13 квітня 2012 року, за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ПАТ «Акцент-Банк» та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Виконавчий лист у справі № 2/0417/2799/2012 видано 16 квітня 2012 року.

16 листопада 2012 року на підставі заяви представника стягувача відкрито виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості у розмірі 922 361,71 грн., стягнення з ПАТ КБ «Акцент-Банк», ОСОБА_3 солідарно на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості у розмірі 10 000 грн., стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 3219 грн. судового збору з накладенням арешту на майно боржника.

19 лютого 2014 року державним виконавцем Комсомольського РУЮ у м. Херсоні ОСОБА_2 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п.8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» у зв'язку з фактичним виконанням рішення згідно довідки ПАТ КБ «ПриватБанк» від 27 вересня 2012 року.

23 червня 2014 року ПАТ КБ «ПриватБанк» стало відомо про закінчення виконавчого провадження № 35285510.

Не погоджуючись з постановою, 23 червня 2014 року ПАТ КБ «ПриватБанк» була подана заява до начальника ВДВС Комсомольського РУЮ м. Херсоні Кілюшик О.А., в якій банк просив скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості та поновити виконавче провадження.

25 червня 2014 року постановою начальника ВДВС Комсомольського РУЮ у м. Херсоні Кілюшик О.А. дії державного виконавця Знахуренко В.В. щодо винесення постанови від 19 лютого 2014 року про закінчення ВП № 35285510 на підставі п. 8 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» визнано такими, що відповідають вимогам.

Не погоджуючись з постановою, ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду зі скаргою, в якій просив поновити строк для подачі скарги на постанову про закінчення виконавчого провадження, визнати дії державного виконавця неправомірними, скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження та зобов'язати ВДВС Комсомольського РУЮ у м. Херсоні поновити виконавче провадження щодо примусового виконання рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська у справі № 2/0417/2799/2012 року.

Заперечуючи проти постанови державного виконавця ВДВС Комсомольського РУЮ у м. Херсоні про закінчення виконавчого провадження ВП № 35285510, скаржник зазначив, що довідка, на підставі якої було закінчене виконавче провадження, не відповідає дійсності, заборгованість перед ПАТ КБ «ПриватБанк» існує, рішення суду не виконане, квитанція про сплату кредитної заборгованості боржником не надано. Крім того, скаржник вказує, що державним виконавцем не виконані вимоги ч. 3 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» та стягувачу не направлені копії постанов про закінчення виконавчого провадження.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 вересня 2014 року у задоволенні скарги ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовлено.

В апеляційній скарзі банк посилається на те, що судом порушені норми процесуального права, а тому просить скасувати ухвалу суду.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, суд вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, а ухвалу суду скасувати із наступних підстав.

Судом встановлено, що в провадженні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська була цивільна справа за позовною заявою ПАТ КБ «ПриватБанк» до ПАТ «Акцент-Банк», ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

03 квітня 2012 року за результатом розгляду справи судом ухвалено заочне рішення, яким позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено та стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 922 361,71 грн.; стягнуто з ПАТ «Акцент-Банк», ОСОБА_3 солідарно на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 10 000 грн.; стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 3 219 грн. судового збору.

На виконання рішення суду Індустріальним районним судом 16 квітня 2012 року було видано виконавчий лист, з яким ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до державної виконавчої служби Комсомольського районного управління юстиції.

На підставі виконавчого листа державним виконавцем Бондаренко Д.О. прийнято постанову серії ВП № 35285510 про відкриття виконавчого провадження від 16 листопада 2012 року з накладанням арешту на все майно боржника, копії якого направлено сторонам виконавчого провадження.

В постанові начальника ВДВС Комсомольського районного управління юстиції у м. Херсоні Кілюшик О.А. від 25 червня 2014 року вказано, що 17 лютого 2014 року до відділу надійшла заява ОСОБА_3 про завершення виконавчого провадження у зв'язку з виконанням рішення суду. До заяви надано довідку ПАТ КБ «ПриватБанка» у якій, зазначено що заборгованість відсутня, кредит погашено.

17 лютого 2014 року винесено постанову про звільнення майна з-під арешту, у зв'язку з виконанням рішення суду, копії якої направлено сторонам виконавчого провадження.

19 лютого 2014 року державним виконавцем ВДВС Комсомольського районного управління юстиції ОСОБА_2 було винесено постанову № ВП 35285510 про закінчення виконавчого провадження за виконавчим листом № 2/0417/2799/2012, виданого 16 квітня 2012 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» боргу на загальну суму 935 580,71 грн. на підставі п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» та 20 лютого 2014 року за вих. № 3922 було направлено постанову для відома сторонам виконавчого провадження.

Не погоджуючись з цією постановою, 23 червня 2014 року банком була направлена заява до начальника ВДВС Комсомольського РУЮ у м. Херсоні Кілюшик О.А., в якій ПАТ КБ «ПриватБанк» просив скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості та поновити виконавче провадження.

25 червня 2014 року постановою начальника ВДВС Комсомольського РУЮ у м. Херсоні Кілюшик О.А. визнано дії державного виконавця Знахуренко В.В. щодо винесення постанови від 19 лютого 2014 року про закінчення ВП № 35285510 на підставі п. 8 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» такими, що відповідають вимогам закону.

Враховуючи приписи ст. 385 ЦПК України, суд обґрунтовано виходив із того, що скарга подана з дотриманням процесуальних строків, передбачених чинним законодавством.

Відмовляючи у задоволенні скарги, суд виходив із того, що довідка ПАТ КБ «ПриватБанк» від 27 вересня 2012 року про відсутність заборгованості за кредитним договором суду не надана, а отже суд позбавлений можливості дослідити її та переконатися в тому, що вона не відповідає дійсності.

Крім того, суд послався на те, що в рішеннях судів, наданих представником скаржника в порядку ст. 131 ЦПК України, а саме: рішенні Дніпровського районного суду м. Херсона від 02 квітня 2013 року по справі № 666/656/13-ц за позовною заявою ОСОБА_3 до ПАТ КБ «ПриватБанк» про визнання припиненим договору іпотеки та заставної, яким відмовлено у задоволені позову (а.с.13-14), та яке в подальшому було залишено без змін ухвалами апеляційного суду Херсонської області від 28 травня 2013 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09 жовтня 2013 року, не вирішувалося питання щодо визнання даної довідки недійсною, у зв'язку з чим у суду відсутні підстави сумніватися в законності постанови від 19 лютого 2014 року № ВП 35285510 про закінчення виконавчого провадження.

Але із такими висновками судді погодитись не можна, оскільки вони суперечать вимогам законодавства.

Згідно п. 1 ст. 19. Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в ст. 17 цього Закону: за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Згідно до п. 8 ч. 1, ч. 3 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом. Про закінчення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову з обов'язковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований.

Відповідно до ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи до суду. Рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ.

Так, 16 листопада 2012 pоку на підставі заяви представника стягувача відкрито виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості у розмірі 922 361,71 грн., стягнення з ПАТ КБ «Акцент-Банк», ОСОБА_3 солідарно на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості у розмірі 10 000 грн. та стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 3 219,00 грн. судового збору з накладенням арешту на все майно боржника.

19 лютого 2014 року державним виконавцем Комсомольського РУЮ м. Херсона ОСОБА_2 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п.8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» у зв'язку з фактичним виконанням рішення згідно довідки ПАТ КБ «ПриватБанк» від 27 вересня 2012 року.

Але довідка ПАТ КБ «ПриватБанк» від 27 вересня 2012 року щодо відсутності заборгованості, на яку посилався державний виконавець при винесенні постанови від 19 лютого 2014 року, в матеріалах справи відсутня, як і відсутні належні та достовірні докази щодо виконання рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 03 квітня 2012 року про стягнення з ОСОБА_3 та ПАТ «Акцент-Банк» на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості.

Таким чином, перевіряючи доводи стягувача щодо порушення його прав під час здійснення виконавчого провадження, суд не перевірив всіх обставин у справі, та достовірність доказів, не дотримався вимог ч.4 ст.10, ст.11 ЦПК України.

Крім того, суду апеляційної інстанції надані письмові заперечення ВДВС Комсомольського РУЮ м. Херсона, до яких долучена і постанова начальника відділу від 28 серпня 2014 року, якою скасована постанова державного виконавця Знахуренко В.В. від 19 лютого 2014 року про закінчення виконавчого провадження ВП № 35285510 на підставі п. 8 ч.1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» та зобов'язано державного виконавця провести перевірку виконання рішення суду.

У зв'язку із неповним з'ясуванням обставин, ухвалу суду першої інстанції необхідно скасувати, відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.311 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 307, 312, 315 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 вересня 2014 року скасувати та повернути справу до суду першої інстанції на новий розгляд в іншому складі суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: