Справа № 161/1413/15-ц Головуючий у 1 інстанції: Івасюта Л.В.
Провадження № 22-ц/773/596/15 Категорія: 59 Доповідач: Здрилюк О. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2015 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Здрилюк О.І.,

суддів - Карпук А.К., Стрільчука В.А.,

при секретарі Шугаловій О.М.,

з участю позивача ОСОБА_1 ,

пр-ка позивача ОСОБА_2 ,

пр-ка відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у м.Луцьку про встановлення факту проживання однією сім`єю та стягнення одноразової допомоги за апеляційною скаргою відповідача Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у м.Луцьку на рішення Луцького міськрайонного суду від 04 березня 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А:

30 січня 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду із даним позовом, який мотивує тим, що 27.10.2014 року від нещасного випадку, пов`язаного з виробництвом загинула її матір ОСОБА_4 , з якою вони проживали однією сім`єю, але відповідач відмовив їй у виплаті одноразової допомоги, передбаченої ч.7 ст.34 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», зазначаючи, що вона не є членом родини померлої, оскільки у неї своя родина, створена на підставі шлюбу.

Враховуючи наведене, уточнивши позовні вимоги (а.с.30), просила встановити факт її проживання однією сім`єю з ОСОБА_4 до дня смерті останньої та стягнути з відповідача на її користь одноразову допомогу у розмірі 423012 грн. 60 коп..

Рішенням Луцького міськрайонного суду від 04 березня 2015 року позов задоволено.

Встановлено факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 із ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 до моменту смерті останньої, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнуто з Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у м.Луцьку на користь ОСОБА_1 одноразову допомогу в сумі 423012 грн. 60 коп..

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати це рішення та ухвалити нове про відмову в позові.

Вважає, що судом допущено порушення норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність та обґрунтованість рішення суду, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що батьками позивача ОСОБА_5 є ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 07.07.1986 року (а.с.9). Прізвище ОСОБА_8 позивачу присвоєне у результаті реєстрації шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.10).

Із копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 вбачається, що шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 розірвано, про що в книзі реєстрації розірвань шлюбу зроблено відповідний запис № 44 від 27.01.2006 року. Після реєстрації розірвання шлюбу ОСОБА_6 присвоєно прізвище ОСОБА_4 (а.с.11).

Із копій паспортів позивача, померлої ОСОБА_4 та довідки в/ч НОМЕР_3 від 27.01.2015 року вбачається, що вони до дня смерті ОСОБА_4 були зареєстровані і проживали за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.3-7, 12).

Згідно копії затвердженого 27.11.2014 року акта форми Н-1 встановлено, що смерть ОСОБА_4 27.10.2014 року настала в результаті нещасного випадку, пов`язаного з виробництвом (а.с.15-19).

Згідно ч.7 ст.34 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (в редакції станом на жовтень 2014 року), у разі смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку або професійного захворювання розмір одноразової допомоги його сім`ї повинен бути не меншим за п`ятирічну заробітну плату потерпілого і, крім того, не меншим за однорічний заробіток потерпілого на кожну особу, яка перебувала на його утриманні, а також на його дитину, яка народилася протягом не більш як десятимісячного строку після смерті потерпілого.

Відповідно до ч.2 ст.3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Згідно ч.ч.1, 4 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Про те, що померла ОСОБА_4 до дня смерті проживала зі своєю дочкою однією сім`єю навіть після одруження останньої ствердили в суді першої інстанції свідки ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ..

Будь-яких належних та допустимих доказів на спростування цієї обставини відповідач суду не надав.

Жодним нормативним актом не передбачено, що після одруження дитини припиняються сімейні відносини із батьками і діти з батьками перестають бути сім`єю або родиною.

Покликання апелянта на те, що позивач не є членом родини померлої, оскільки у неї була своя родина, створена на підставі шлюбу не ґрунтуються на нормах закону.

Частина 4 статті 3 СК України, на яку посилається апелянт, заперечуючи позов, розкриває поняття підстав створення сім`ї, а не припинення родинних відносин.

Крім того, ч.7 ст.34 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» регулює питання виплати у разі смерті потерпілого одноразової допомоги його сім`ї, а не його родині.

Позивач, як дочка, знаходилася у кровному споріднені з ОСОБА_4 , постійно проживала з нею і вони були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, тобто відповідно до ст.3 СК України складали одну сім`ю, тому ОСОБА_1 має право на одержання одноразової допомоги після смерті матері у розмірі, встановленому ч.7 ст.34 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Покликання представника апелянта в апеляційному суді, що колишній чоловік померлої теж вправі заявити свої вимоги щодо отримання одноразової допомоги не заслуговують на увагу, оскільки останній такої вимоги до відповідача не заявляв; частиною 7 статті 34 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» передбачено виплату одноразової допомоги сім`ї померлого, а не окремо кожному члену сім`ї і, крім того, судом встановлено факт проживання однією сім`єю до дня смерті ОСОБА_4 не всіх осіб, зареєстрованих у кімнаті гуртожитку, а лише позивача з матір`ю.

Жодних належних та допустимих доказів на спростування цих обставин відповідач не надав і апеляційному суду.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції на підставі встановлених в судовому засіданні фактів, що підтверджуються належними доказами, правильно визначено правовідносини між сторонами і застосовано норми матеріального права, що регулюють ці правовідносини.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Рішення ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст.307, 308, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу відповідача Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у м.Луцьку відхилити, а рішення Луцького міськрайонного суду від 04 березня 2015 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий

Судді