Провадження № 2/522/1222/15
"05" березня 2015 року
Приморський районний суд міста Одеси в складі:
Головуючого - судді Погрібного С.О.
за секретаря судового засідання - Мітяєвої А.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору та стягнення боргу, -
В провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебуває цивільна справа за вказаним позовом, відповідно до якого позивачка просить розірвати договір, укладений 26 серпня 2014 року про надання послуг з реєстрації об'єкту нерухомості, стягнути з відповідача на її користь завданих невиконанням зобов'язання збитків у сумі, яка становить в гривнях України еквівалент суму в 3000,0 доларів США, помножений на комерційних курс продажу долару США у банках України на час ухвалення рішення суду, з урахуванням індексу інфляції за час прострочення зобов'язання та з нарахуванням неустойки, а також судовий збір, з огляду на таке. 26 серпня 2014 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір про надання послуг, згідно до якого у ОСОБА_2 виникло зобов'язання здійснити реєстрацію об'єкта нерухомості - будинку за адресою: АДРЕСА_1, в строк до 01.10.2014 року, а у ОСОБА_1 зобов'язання оплатити вартість послуг у сумі, еквівалентній 3000,0 доларів США. За домовленістю сторін, грошові кошти у сумі 3000,0 доларів США у той же день були передані ОСОБА_2, про що свідчить власноручна розписка останньої. У встановлений у договорі строк відповідачка не виконала свого зобов'язання та не падала послуг ОСОБА_1 Згідно умов договору, ОСОБА_2, у разі невиконання свого зобов'язання, повинна повернути усі отримані за даним договором гроші наступного дня після закінчення строку дії договору. Втім, до сьогоднішнього дня відповідачка коштів не повернула, у зв'язку із чим позивачка звернулась до суду із вказаними позовними вимогами.
Відповідач у судове засідання не з'явився неодноразово, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся в установленому законом порядку, за адресою належного їй нерухомого майна, поважних причин неявки в судове засідання суду не представив. Суд у зв'язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 169 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від позивача ухвалив слухати справу за відсутності відповідача, який не з'явився, у порядку заочного розгляду справи.
В судове засідання з'явився позивач, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд задовольнити їх у повному обсязі. Після оголошеної перерви у судовому засіданні просив розглянути справу за його відсутності.
Заслухавши пояснення сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із частковим задоволенням позову. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі пояснень сторони, представлених письмових доказів.
26 серпня 2014 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір про надання послуг, згідно із яким у ОСОБА_2 виникло зобов'язання надати позивачу послуги шляхом здійснення реєстрації об'єкта нерухомості - будинку за адресою: АДРЕСА_1, у строк до 01.10.2014 року, та передати позивачу свідоцтво про право власності на вказане майно, а у ОСОБА_1 зобов'язання оплатити вартість послуг у сумі в гривнях України, що становить еквівалент 3000,0 доларів США.
Згідно з умовами вказаного договору грошові кошти у сумі 3000,0 доларів США у той самий день передані ОСОБА_2, про що свідчить відповідна власноручно складена відповідачем розписка, копія якої наявна в матеріалах справи.
Втім, у встановлений у договорі строк відповідачка ОСОБА_2 не виконала свого зобов'язання та не надала послуг ОСОБА_1 у вигляді здійснення реєстрації майна позивача. При цьому, згідно з умовами договору, ОСОБА_2, у разі невиконання свого зобов'язання, повинна була повернути усі отримані за цим договором грошові кошти наступного дня після закінчення строку дії договору.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинне виконуватися належним чином згідно умов договору й вимог ЦК України. Згідно із ст. ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.
За правилом ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно з п.1 ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.
Відповідно до ч.2 ст.651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.
Таким чином, враховуючи, що позивачем доведено факт істотного порушення відповідачем умов договору про надання послуг, доказів іншого відповідачем суду не надано у зв'язку з ухиленням цієї особи від явки в судове засідання, суд вважає вимогу позивача про розірвання договору обґрунтованою та такою, яка підлягає задоволенню у повному обсязі.
При цьому, згідно з ч.5 ст.653 ЦК України, якщо договір змінений або розірваний у зв'язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору.
Таким чином, внаслідок невиконання умов договору відповідачем та його істотного порушення позивачу завдано збитків у сумі сплаченої вартості послуги у розмірі 3000,0 доларів США (реальні збитки). З розірванням укладеного сторонами договору правові підстави на отримання вказаних грошових коштів у відповідача припиняються, а тому підлягають поверненню в повному обсязі (ст. 1212 ЦК України).
Втім, в частині вимог про відшкодування збитків з урахуванням індексу інфляції та неустойки суд вважає за необхідне відмовити, оскільки позивачем не обґрунтовано належним чином підстав стягнення таких платежів, не наведено обґрунтування їхнього розміру та відповідних розрахунків.
Судом також враховано, що оскільки офіційний індекс інфляції, що розраховується Державним комітетом статистики України, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто зменшення купівельної спроможності гривні, а не іноземної валюти, то нарахування кредитором інфляційних витрат у цьому випадку законом не передбачено, є порушенням права боржника, що є самостійною підставою для відмови у задоволенні зазначених позовних вимог.
Таким чином, загальний розмір матеріальних збитків, що завдані позивачу відповідачем, складає 3000,0 доларів США в гривнях України за курсом НБУ на день постановлення цього рішення.
Відповідно до ст. 524 ЦК України валютою зобов'язання є національна валюта України. Згідно з правилом частини 2 статті 533 ЦК України, якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.
З огляду на зазначене сума боргу за визначенням суду становить за курсом НБУ на день постановлення рішення перед позивачем в розмірі 69 270,0 гривень. Курс НБУ долара США по відношенню до української гривні на день постановлення рішення становить - за 1,0 долар США - 23,09 гривень.
При цьому, судом враховано, що позивач обґрунтовано звернувся в суд за загальними правилами підсудності, оскільки фактично спір виник внаслідок невиконання відповідачем умов договору про надання послуг, та безпосередньо не пов'язаний із спором щодо нерухомого майна.
Згідно з ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
За ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов'язання в натурі.
Відповідно до ст.88 ЦПК України у зв'язку із задоволенням позову підлягають стягненню з відповідача в дохід держави судові витрати - 500,0 гривень суми судового збору.
Керуючись ст.ст. 16, 526, 527, 530, 611, 1049, ч. 2 ст. 625 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 88, 209, 212, 214-215, 224, 226 Цивільного процесуального кодексу України, суд -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору та стягнення боргу - задовольнити частково.
Розірвати договір про надання послуг, укладений 26 серпня 2014 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму заборгованості в розмірі 69 270,0 (шістдесят дев'ять тисяч двісті сімдесят) гривень.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 500,0 гривень на відшкодування сплаченого судового збору.
У задоволенні інших позовних вимог - відмовити.
Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційному суду через суд першої інстанції апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача шляхом звернення з заявою про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії.

СУДДЯ: С.О. Погрібний

05.03.2015