Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/2126/15 Головуючий у суді І-ї інстанції Поліщук В. В.
Доповідач Чельник О. І.
РІШЕННЯ

іменем України

23.09.2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого: Чельник О.І.

суддів: Белінської І.М., Франко В.А.

при секретареві: Постоєнко А.І.

розглянувши у режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні у м. Кіровограді справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 13 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Тополівської сільської ради про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом та позов третіх осіб із самостійними вимогами щодо предмету спору ОСОБА_2, ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом та стягнення витрат на поховання спадкодавця, -

в с т а н о в и л а:

У лютому 2014 року ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до Тополівської сільської ради про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його рідний брат - ОСОБА_5 в с. Тополі Гайворонського району Кіровоградської області. Після його смерті залишилося спадкове майно, яке складається з права власності на земельну ділянку НОМЕР_1 розміром 2,94 га, розташованої на території Тополівської сільської Ради Гайворонського району Кіровоградської області. Заповіту на випадок своєї смерті брат не складав. Вказав, що він є спадкоємцем першої черги за законом після смерті його брата, що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_2 від 24.09.1974 року, витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження та довідкою сільської ради. Інші спадкоємці, які б прийняли спадщину, відсутні. Спадщину у встановленому порядку прийняв, оскільки постійно проживав разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини, та протягом встановленого ст.1270 ЦК України строку не відмовився від її прийняття. 06.10.2014 року він звернувся нотаріуса для оформлення спадщини та отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкову земельну ділянку, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. 25.02.2015 року звернувся в державне агентство земельних ресурсів України із заявою про видачу нового державного акту, але йому було відмовлено, оскільки видача правовстановлюючих документів на померлих осіб законодавчо не врегульовано.

26.06.2015 року треті особи із самостійними вимогами щодо предмету спору - ОСОБА_2 та ОСОБА_4 звернулися в суд з позовом до ОСОБА_3 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом та стягнення витрат на поховання спадкодавця (а.с.79-82). Позов мотивували тим, що позивач, намагаючись завести суд в оману, пред'явив позов про визнання за ним права власності на земельну ділянку після смерті їхнього брата - ОСОБА_5, вказав, що він є єдиним спадкоємцем першої черги, що він постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та протягом встановленого Законом строку не відмовився від її прийняття. Ці обставини не відповідають дійсності. Вказали, що ОСОБА_5, померлий ІНФОРМАЦІЯ_1, до дня смерті проживав разом з ОСОБА_2 в її будинку. Вона здійснила поховання брата та прийняла після смерті брата спадщину - земельну ділянку розміром 2,94 га на території Тополівської сільської ради згідно державного акту НОМЕР_3, кадастровий номер НОМЕР_4, нормативно-грошова вартість - 57738 грн. Оригінал Державного акту зберігається у неї. Спадщину вони прийняли як юридично - брат проживав разом із спадкоємцем, так і фактично - земельну ділянку використовують за призначенням, отриманими прибутками діляться порівну. Відповідач вдався до обману, вказавши, що нібито правоустановчий документ - державний акт на землю, втрачено. Їхні права спадкоємців першої черги підтверджуються свідоцтвами про народження на ім'я ОСОБА_2 серії НОМЕР_5; на ім'я ОСОБА_4 серії НОМЕР_6; витягом з Державного реєстру актів цивільного стану НОМЕР_7 про реєстрацію актового запису про народження ОСОБА_5. Вважають, що спадкове майно брата - земельна ділянка площею 2,94 га вартістю 57738 грн. підлягає розподілу між трьома спадкоємцями першої черги в рівних долях, тобто по 1/3 частині кожному. Крім того, відповідно до вимог ЦК України спадкоємці зобов'язані відшкодувати розумні витрати, які були зроблені одним із них або іншою особою на утримання, догляд, лікування та поховання спадкодавця. Поховання брата - ОСОБА_5 здійснила ОСОБА_2, що підтверджується відповідними довідками Тополівської сільської ради. ОСОБА_3 не був на похованні брата, оскільки не проживав в с. Тополі. Його дійсне місце проживання невідоме їм дотепер. ОСОБА_2 понесені витрати, які підлягають відшкодуванню, а саме придбання труни, одягу на покійного та ін. згідно з накладною від 31.10.2013 №48 на суму 1360 грн., поминальний обід в день поховання 01.11.2013 в кафе «Вишенька» на 82 особи - 4920 грн., копання могили - 300 грн., всього 6580 грн. 1/3 частину цих витрат їй повинен відшкодувати відповідач, що становить 2260 грн.

Рішенням Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 13 липня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено частково. Визнано за ним право власності в порядку спадкування за законом на 2/3 частки земельної ділянки НОМЕР_1, розташованої на території Тополівської сільської ради Гайворонського району Кіровоградської області, після смерті ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позовну заяву третіх осіб із самостійними вимогами щодо предмету спору ОСОБА_2 та ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом та стягнення витрат на поховання спадкодавця задоволено частково. Визнано за ОСОБА_4 право власності в порядку спадкування за законом на 1/3 частку земельної ділянки НОМЕР_1, розташованої на території Тополівської сільської ради Гайворонського району Кіровоградської області після смерті ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1. У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за законом на 1/3 частку земельної ділянки НОМЕР_1 площею 2,94 га, розташованої на території Тополівської сільської ради Гайворонського району Кіровоградської області, після смерті ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 2260 гривень витрат на поховання ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1. Вирішено питання про судові витрати.

Не погоджуючись із вказаними судовим рішенням ОСОБА_2 звернулася з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким її позов задовольнити повністю, мотивуючи свої доводи порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у судове засідання не з'явилися, своїх представників не направили. Про час та місце слухання справи повідомлені належним чином. Колегія суддів ухвалила слухати справу без їх участі на підставі ч.2 ст.305 ЦПК України.

Заслухавши доповідача, пояснення ОСОБА_2, дослідивши письмові докази по справі, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції у встановлених ст. 303 ЦПК України межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 та задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 з ухваленням нового рішення в цій частині.

В іншій частині рішення суду не оскаржувалось.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_2 суд виходив з того, що ОСОБА_4 та ОСОБА_2 з заявою в передбачений ст.1270 ЦК України строк не звернулися до нотаріальної контори. З наданих в суд Тополівською сільською радою Гайворонського району довідок вбачається, що ОСОБА_4 була зареєстрована в будинку по АДРЕСА_1 де був зареєстрований спадкодавець ОСОБА_5 і в силу ст. 1268 ЦК України прийняла спадщину, оскільки не відмовилась від неї протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України. Тому, спадщину прийняли два спадкоємці другої черги за законом - ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Проте, з таким висновком суду колегія суддів не погоджується, оскільки воно ухвалено з порушенням норм процесуального та матеріального права.

З письмових доказів по справі убачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 в с. Тополі Гайворонського району Кіровоградської області (а.с.6). Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина на земельну ділянку НОМЕР_1 розміром 2,94 га, розташовану на території Тополівської сільської Ради Гайворонського району Кіровоградської області (а.с.7). Заповіту ОСОБА_5 не залишив.

Суд першої інстанції встановив, що у померлого ОСОБА_5 є спадкоємці другої черги за законом - його брат ОСОБА_3 та сестри - ОСОБА_2 та ОСОБА_4 В нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини в строк, передбачений законом звернувся лише позивач ОСОБА_3 - брат померлого ОСОБА_5 (а.с.114).

Постановою від 06.08.2014 року державний нотаріус Гайворонської районної державної нотаріальної контори відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_5 у зв'язку з відсутністю у спадкоємця правовстановлюючого документа на земельну ділянку (а.с.12).

ОСОБА_4 та ОСОБА_2 з заявою в передбачений ст.1270 ЦК України строк до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини не звернулися.

Суд встановив, що ОСОБА_4 була зареєстрована в будинку по АДРЕСА_1. За цією ж адресою де був зареєстрований спадкодавець ОСОБА_5, тому в силу ст.1268 ЦК України прийняла спадщину, оскільки не відмовилась від спадщини протягом строку встановленого ст. 1270 ЦК України.

Проте, колегія суддів не погоджується з таким висновком.

Як убачається з копій паспортів, наданих позивачем та третіми особами у судове засідання, місце реєстрації і у ОСОБА_5, і у ОСОБА_4 та ОСОБА_2 зазначено с. Тополі без вказівки на вулицю та будинок.

В наданих Тополівською сільською радою довідках від 16.09.2014 року №209, 22.04.2015 року №96 зазначено, що ОСОБА_5 та ОСОБА_4 зареєстровані по АДРЕСА_1 При цьому вказані довідки містять інформацію про те, що на день смерті ОСОБА_5 проживав у сестри - ОСОБА_2, яка зареєстрована по АДРЕСА_2, та яка здійснила його поховання (а.с.98, 100).

Крім того, довідка Тополівської сільської ради від 20.04.2015 року №62 містить інформацію про те, що на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 за місцем реєстрації не проживав, а проживав у будинку своєї сестри - ОСОБА_2 (а.с.32).

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_3, оскільки він прийняв спадщину шляхом подачі заяви до нотаріальної контори.

Проте, колегія суддів вважає, що суд дійшов невірного висновку про наявність підстав вважати, що спадщину за законом прийняла сестра померлого - ОСОБА_4

Частиною 3 ст.1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Зазначену норму права дублює і п.п.3.21 п.3 гл.10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за №296/5 (далі по тексту Порядок). Підпунктом 3.22 п.3 гл.10 Порядку передбачено, що у разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем.

Слід зазначити, що у паспортах ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 місце реєстрації вказано с. Тополі без зазначення вулиці та будинку.

Із зазначених вище довідок Тополівської сільської ради убачається, що спадкодавець на день смерті проживав саме з ОСОБА_2 у її будинку в с. Тополі, яка і здійснила його поховання.

До речі, і в позові ОСОБА_2 та ОСОБА_4, які були допущені до участі в справі у якості третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги, зазначено, що спадкодавець проживав на день смерті з ОСОБА_2 ОСОБА_4 не зазначає у позові про те, що вона проживала із спадкодавцем на день його смерті. Адресу свого проживання у позові зазначає АДРЕСА_3

Також ОСОБА_4 не надала доказів звернення в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини.

Таким чином, колегія суддів вважає доведеним той факт, що саме ОСОБА_2 проживала зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, про що свідчать письмові докази по справі (довідки органу місцевого самоврядування), зміст позовних вимог третіх осіб, які заявили самостійні вимоги, та пояснення ОСОБА_6, надані нею у судових засіданнях, та які не спростовано належними та допустимими доказами, тому спадщину за законом у порядку ч.3 ст.1268 ЦК України прийняла як спадкоємець другої черги за законом сестра померлого - ОСОБА_2, а не ОСОБА_4.

Факт їх родинних відносин з спадкодавцем підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_6 (а.с.5, 90).

Виходячи з викладеного підлягає задоволенню на підставі ч.1 ст.11 ЦПК України в межах, заявлених у позові, вимога ОСОБА_2 про визнання за нею права власності на 1/3 частки спадкової земельної ділянки НОМЕР_1.

Підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_4 на 1/3 частки спадкової земельної ділянки НОМЕР_1 колегія суддів не убачає. Тому, у позові ОСОБА_4 слід відмовити з викладених вище підстав.

В іншій частині рішення суду не оскаржувалось.

Оскільки суд першої інстанції допустив порушення норм матеріального та процесуального права, судове рішення не можна вважати законним та обґрунтованим та підлягає скасуванню в частині відмови у позові ОСОБА_2 та задоволенні позову ОСОБА_4 з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_2 та відмови у позовних вимогах ОСОБА_4

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 319 ЦПК України, -

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 13 липня 2015 року скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 та задоволенні позовних вимог ОСОБА_7.

Визнати за ОСОБА_2 право власності у порядку спадкування за законом на 1/3 частку земельної ділянки НОМЕР_1, що розташована на території Тополівської сільської ради Гайворонського району Кіровоградської області, після смерті ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: