Провадження № 6/522/785/15
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2015 року Приморський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого - судді Чернявської Л.М.,

при секретарі Прусс О.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду в м. Одесі подання Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України,

В С Т А Н О В И В:

27 жовтня 2015 року Приморський відділ державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України.

Заявник мотивує вимоги тим, що у відділі на виконанні знаходиться наказ № 10-19/17-4848-2011 від 08.05.2012 року, виданий Господарським судом Одеської області про стягнення з ФОП ОСОБА_1 на користь Одеської міської ради грошової суму у розмірі 78354,50 гривень. Боржник не здійснює дій щодо погашення заборгованості.

Сторони в судове засідання не зявились, про день, місце та час розгляду справи були повідомлені належним чином. В поданні зазначено про розгляд питання про визнання обмеження виїзду за межі країни без участі державного виконавця.

Дослідивши матеріали подання, перевіривши їх доказами, суд вважає, що подання підлягає задоволенню, виходячи з наступних обставин.

Наказом Господарського суду Одеської області про примусове виконання рішення від 08 травня 2012 року стягнуто з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на користь Одеської міської ради грошової суму у розмірі 78354,50 гривень. Рішення суду по справі № 10-19/17-4848-2011 від 23.04.2012 року, набрало законної сили 08.05.2012 року.

Виконавчий документ був звернений до примусового виконання.

Як вбачається із матеріалів справи, постановою Першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції від 30 березня 2015 року відкрито виконавче провадження за зазначеним судовим документом.

Як вбачається із наданих суду матеріалів, боржник ухиляється від виконання виконавчого документу про стягнення коштів.

Згідно відповіді з відділу адресно довідкової роботи Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно відповідей Державної податкової служби України не встановлено джерел отримання доходів, Пенсійного фонду України боржник на обліку в органах пенсійного фонду не перебуває та пенсію не отримує.

Окрім цього, матеріалами справи встановлено, що інформація про відкриті рахунки у банках та інших фінансових установах боржника відсутня.

Згідно даних Центру №1 надання послуг, повязаних з використанням засобів , з обслуговування підпорядкованого УДАІ ГУ МВС України в Одеській області за ОСОБА_1 зареєстроване рухоме майно, а саме:

BMW 735i, 2002 року випуску, чорного кольору, д/н НОМЕР_1,

LINCOLN NAVGATOR, 2006 року випуску, чорного кольору, д/н НОМЕР_2,

VOLKSWAGEN TRANSPOTER, 2003 року випуску, чорного кольору, д/н 54398ОК

ВАЗ 212140, 2008 року випуску, синього кольору, д/н НОМЕР_3.

Вищезазначене рухоме майно 22.05.2015 року за постановою державного виконавця оголошено у розшук.

При перевірці державного реєстру речових прав на нерухоме майно, реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчужень обєктів нерухомого майна в порядку доступу державних виконавців, встановлено наявну заборону нерухомого майна, яке перебуває в іпотеці.

В рамках виконавчого провадження №47028445 винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 08.04.2015 року.

Відповідно до статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами України і є обовязковими до виконання на всій території України.

Однією з основних засад судочинства є обовязковість рішення суду (ст. 129 КУ)

Згідно ст. 11 Закону України «Про судоустрій», судове рішення, яким закінчується розгляд справи у суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обовязковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими особами, обєднаннями громадян та іншими організаціями, громадянами та юридичними особами на всій території України. Невиконання судових рішень тягне передбачену законом відповідальність.

Примусове виконання судових рішень в Україні покладається на Державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Умови та порядок виконання рішень суддів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закон України «Про виконавче провадження». Зокрема, державний виконавець зобовязаний вжити заходи щодо примусового виконання рішень, установлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії (ст. 5 Закону України)

Порядок здійснення права громадян України на виїзд в Україну, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України регулює Закон України «Про порядок виїзду з України і вїзд в Україну громадян України».

Положеннями ст. 6 цього Закону встановлено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта або громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у випадках, якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконанні зобовязання до виконання зобовязань або розвязання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або заперечення зобовязань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, або він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобовязань.

Стаття 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка у відповідності до ст.9 Конституції України, Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод громадян», Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» є частиною національного законодавства, передбачає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи за невиконання законного припису суду або для забезпечення виконання будь-якого обовязку, встановленого законом.

При цьому, виконання будь якого рішення є невідємною стадією процесу правосуддя, а тому має відповідати вимогам ст. 6 Конституції про захист прав людини та основних свобод.

п. 34 рішення Європейського суду з прав людини, ухваленому 07 травня 2002 року у справі «Бурдов проти Росії» рішення якого відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини, може застосовуватись судами як джерело права: «суд знову наголошує «право на суд», одним з аспектів якого є право доступу до суду, тобто право порушувати в судах позов для вирішення цивільного спору. Однак це право було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обовязкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним, на шкоду будь якій стороні. Важко уявити собі ситуацію, якби пункт 1 статті 6 докладно описував процедурні гарантії, які надано сторонам у спорі, - справедливість, відкритість і оперативність проваджень, - і не передбачав би гарантій виконання судових рішень».

Статтею 217 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочку або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Отже, наявність в особи невиконаних зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, є підставою для обмеження боржника у праві виїзду за межі України, що є одним із заходів забезпечення виконання рішення суду.

Керуючись ст.ст. 15, 208-210, 377-1 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Подання Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України - задовольнити.

Тимчасово обмежити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянин України, ідентифікаційний номер НОМЕР_4, що зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 у праві виїзду за межі України до виконання зобовязань за судовим наказом № 10-19/17-4848-2011 від 08.05.2012 року, виданим Господарським судом Одеської області.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області, через Приморський районний суд міста Одеси, шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня отримання копії цього рішення сторонами у справі.

Суддя

Приморського районного

суду міста Одеси ОСОБА_2

29.10.2015