У х в а л а

іменем україни

23 вересня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Дем'яносова М.В.,Коротуна В.М.,Маляренка А.В.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Мегабанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про розірвання кредитних договорів, стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на заочне рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 24 травня 2011 року, додаткове рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 25 червня 2011 року та ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 08 грудня 2011 року,

в с т а н о в и л а:

Публічне акціонерне товариство «Мегабанк» (далі - ПАТ «Мегабанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про розірвання кредитних договорів, стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки, посилаючись на те, що 27 квітня 2006 року між відкритим акціонерним товариством «Мегабанк», який змінив своє найменування на ПАТ «Мегабанк», та ОСОБА_5 укладено кредитний договір № 110в/2006, за умовами якого банк надав позичальнику грошові кошти в сумі 28 900 доларів США з кінцевим строком погашення до 26 квітня 2021 року, а позичальник зобов'язалася у визначений у договорі строк повернути кошти та сплатити 12,5 % річних за користування ними відповідно до погодженого графіку.

27 квітня 2006 року між ПАТ «Мегабанк» та ОСОБА_4 укладено кредитний договір № 111в/2006, за умовами якого банк надав позичальнику грошові кошти в сумі 28 900 доларів США з кінцевим строком погашення до 26 квітня 2021 року, а позичальник зобов'язався у визначений у договорі строк повернути кошти та сплатити 12,5 % річних за користування ними відповідно до погодженого графіку.

На забезпечення виконання умов договору між банком, ОСОБА_4, ОСОБА_5 27 квітня 2006 року укладені договори поруки, за умовами яких поручителі ‒ ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ‒ зобов'язалися перед банком відповідати за виконання боргових зобов'язань один одного.

27 квітня 2006 року між банком і позичальниками укладено іпотечний договір № 110в/2006-з, предметом якого є належна іпотекодавцям на праві спільної часткової власності трикімнатна квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Оскільки зобов'язання відповідачами не виконуються, позивач просив розірвати кредитні договори, укладені 27 квітня 2006 року за № № 110в/2006 та № 110в/2006 між банком та відповідачами. Стягнути солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь ПАТ «Мегабанк» заборгованість за кредитним договором від 27 квітня 2006 року № 110в/2006 року в сумі 30 281,62 доларів США (гривневий еквівалент ‒ 240 281 грн 48 коп.) та 18 630 грн 20 коп., із яких: прострочена заборгованість за кредитом 4 025 доларів США, частина кредиту, яка повинна бути сплачена достроково, - 19 723 доларів США, відсотки за користування кредитом ‒ 6 533,62 доларів США, комісійна винагорода - 3 946 грн 74 коп., штрафи та пеня ‒ 14 683 грн 46 коп., та заборгованість за кредитом від 27 квітня 2006 року № 111в/2006 в загальній сумі 30 280,01 доларів США (гривневий еквівалент ‒ 240 468 грн 70 коп.) та 18 625 грн 92 коп., із яких: прострочена заборгованість за кредитом ‒ 4 025доларів США, частина кредиту, що повинна бути сплачена достроково, ‒ 19 723 доларів США, відсотки за користування кредитом ‒ 6 532, 01 доларів США, комісійна винагорода ‒ 3 945 грн 81 коп., штрафи та пеня ‒ 14 680 грн 11 коп., в тому числі за рахунок звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: трикімнатну квартиру НОМЕР_1, загальною площею 48,4 кв. м, житловою площею 38,6 кв. м, що розташована за адресою: АДРЕСА_1

Надати банку право продажу квартири будь-якій особі від імені банку на підставі договору купівлі-продажу за початковою ціною 174 430 грн та право отримати в Херсонському державному бюро технічної інвентаризації витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно для відчуження і інших повноважень продавця. До реалізації предмет іпотеки передати в управління ПАТ «Мегабанк», надавши банку право безперешкодно входити до трикімнатної квартири, вживати заходів зі збереження та забезпечення належного використання квартири за призначенням, укладати у якості орендодавця договори з фізичними та юридичними особами, договори управління майном або інші договори з направленням отриманих від управління коштів для задоволення своїх вимог за кредитними договорами.

Заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 24 травня 2011 року позов ПАТ «Мегабанк» задоволено.

Розірвано кредитний договір від 27 квітня 2006 року № 110в/2006, укладений між ПАТ «Мегабанк» та ОСОБА_5

Розірвано кредитний договір від 27 квітня 2006 року № 111в/2006, укладений між ПАТ«Мегабанк» та ОСОБА_4

Стягнуто солідарно з ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на користь ПАТ «Мегабанк» заборгованість за кредитним договором від 27 квітня 2006 року № 110в/2006 у розмірі 240 481 грн 48 коп. та 18 630 грн 20 коп., заборгованість за кредитним договором від 27 квітня 2006 року № 111в/2006 у розмірі 240 468 грн 70 коп. та 18 625 грн 92 коп. за рахунок звернення стягнення на предмет іпотеки - трикімнатну квартиру НОМЕР_1, загальною площею 48,4 кв. м, житловою площею 38,6 кв. м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_5 та ОСОБА_4, шляхом надання ПАТ «Мегабанк» права продажу квартири НОМЕР_1, загальною площею 48,4 кв. м, житловою площею 38,6 кв. м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, будь-якій особі ‒ покупцю на підставі договору купівлі-продажу від імені ПАТ«Мегабанк» за початковою вартістю 172 430 грн з наданням ПАТ «Мегабанк» права отримати в Херсонському державному бюро технічної інвентаризації витяг з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно для відчуження та інших повноважень продавця.

Стягнуто з ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на користь ПАТ «Мегабанк» судові витрати по 920 грн з кожного.

Додатковим рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 25 червня 2011 року до реалізації предмета іпотеки передано в управління ПАТ «Мегабанк» трикімнатну квартиру НОМЕР_1, загальною площею 48,4 кв. м, житловою площею 38,6 кв. м, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, надавши право банку безперешкодно входити до цієї квартири, вживати заходів зі збереження та забезпечення належного використання згідно з цільовим призначенням, укладати у якості орендодавця договори оренди з фізичними та юридичними особами, договори управління майном або інші договори з направленням отриманих від управління коштів на задоволення своїх вимог за кредитним договором від 27 квітня 2006 року № 110в/2006 та кредитним договором від 27 квітня 2006 року № 111в/2006, за виключенням витрат, пов'язаних з таким управлінням.

Ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 08 грудня 2011 року заочне рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 24 травня 2011 року та додаткове рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 25 червня 2011 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи позовні вимоги ПАТ «Мегабанк», суд першої інстанції, з висновками якого погодились суди апеляційної інстанції, виходив із того, що боржниками не виконуються умови кредитних договорів, у зв'язку із чим виникла заборгованість за кредитами та процентами за користування ними, і, застосувавши положення статей 543, 554, 611, 651, 1054 ЦК України та частини першої статті 33 Закону України «Про іпотеку», дійшов висновку про наявність правових підстав для розірвання кредитних договорів і дострокового стягнення заборгованості за цими договорами шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. При цьому, звертаючи стягнення на предмет іпотеки шляхом застосування процедури продажу, установленої статтею 38 Закону України «Про іпотеку», суд надав банку право продажу предмета іпотеки будь-якій особі-покупцю на підставі договору купівлі-продажу від свого імені за початковою вартістю 172 430 грн, яка була визначена на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності (ринкова вартість квартири, що є предметом іпотеки, на дату оцінки).

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують та зводяться до переоцінки доказів, що не відповідає вимогам ст. 335 ЦПК України, оскільки суд касаційної інстанції позбавлений можливості встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Заочне рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 24 травня 2011 року, додаткове рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 25 червня 2011 року та ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 08 грудня 2011 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

М.В. Дем'яносов В.М. Коротун А.В. Маляренко