У Х В А Л А

іменем україни

04 листопада 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С., Кафідової О.В.,

Умнової О.В., Фаловської І.М.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Скай Кепітал» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа - ОСОБА_5, про визнання договору купівлі-продажу недійсним за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення апеляційного суду Хмельницької області від 02 липня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2014 року товариство з обмеженою відповідальністю «Скай Кепітал» (далі - ТОВ «Скай Кепітал») звернулося до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 21 вересня 2007 року між ОСОБА_6 та акціонерним банком «Факторіал-Банк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Фідобанк» (далі - ПАТ «Фідобанк»), було укладено кредитний договір, на забезпечення виконання якого банк того ж дня уклав із ОСОБА_3 договір застави, предметом якого є напівпричіп бортовий марки Schmitz, 1998 року випуску. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 06 вересня 2011 року стягнуто солідарно з ОСОБА_6 та ОСОБА_3 кредитну заборгованість у розмірі 73 760 грн. 79 коп.

28 серпня 2012 року ПАТ «Фідобанк» відступило позивачеві право вимоги за вказаними договорами кредиту та застави. Проте під час вчинення виконавчих дій він дізнався, що 04 листопада 2011 року ОСОБА_3 без погодження з заставодержателем відчужив зазначений транспортний засіб ОСОБА_4

Враховуючи викладене, позивач просив визнати договір купівлі-продажу транспортного засобу від 04 листопада 2011 року недійсним.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 квітня 2015 року у задоволенні позову ТОВ «Скай Кепітал» відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Хмельницької області від 02 липня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано. Позов ТОВ «Скай Кепітал» задоволено. Визнано договір купівлі-продажу транспортного засобу - напівпричіпу боргового марки Schmitz, державний номерний знак НОМЕР_1, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, недійсним. Розподілено судові витрати.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення апеляційного суду, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, й залишити рішення суду першої інстанції в силі.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_4 є добросовісним набувачем спірного транспортного засобу, а тому набув його без обтяжень і підстави для визнання оспореного договору купівлі-продажу недійсним відсутні.

Скасовуючи рішення районного суду та задовольняючи позов, апеляційний суд виходив із того, що на час продажу спірного транспортного засобу ОСОБА_3 діяла заборона на його відчуження, тому покупець не може бути визнаний добросовісним набувачем і, крім того, дана обставина є підставою для визнання договору купівлі-продажу недійсним.

Проте повністю з такими висновками судів погодитись не можна.

Статтею 213 ЦПК України передбачено, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Таким вимогам закону судові рішення не відповідають.

Судами встановлено, що 21 вересня 2007 року між ОСОБА_6 та акціонерним банком «Факторіал-Банк», правонаступником якого є ПАТ «Фідобанк», було укладено кредитний договір, на забезпечення виконання умов якого банк того ж дня уклав із ОСОБА_3 договір застави, предметом якого є напівпричіп бортовий марки Schmitz, 1998 року випуску.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 06 вересня 2011 року стягнуто солідарно з ОСОБА_6 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «Фідобанк» кредитну заборгованість у розмірі 73 760 грн. 79 коп.

28 серпня 2012 року ПАТ «Фідобанк» відступило ТОВ «Скай Кепітал» право вимоги за вказаними договорами кредиту та застави.

В подальшому позивач дізнався про те, що 04 листопада 2011 року ОСОБА_3 без погодження з заставодержателем відчужив зазначений вище транспортний засіб ОСОБА_4

Пред'являючи позов, ТОВ «Скай Кепітал» посилався на те, що заставлене майно було відчужене в період дії договору застави та заборони відчуження відповідно.

Апеляційний суд дійшов передчасного висновку про те, що між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було досягнуто домовленості про купівлю-продаж автомобіля, оскільки автомобіль було зареєстровано за останнім на підставі довідки-рахунку від 29 жовтня 2011 року (а.с. 69).

Так, п. 55 Порядку здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2009 року № 1200, встановлено, що на продані транспортні засоби та їх складові частини, що мають ідентифікаційні номери, комісіонер видає покупцеві: стосовно транспортних засобів, облік яких ведеться Державтоінспекцією, - свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт), а також на зняті з обліку транспортні засоби номерні знаки для разових поїздок; стосовно транспортних засобів, облік яких ведеться Держсільгоспінспекцією та які зняті з обліку, - свідоцтво про реєстрацію машини та її складових частин, що мають ідентифікаційні номери, чи акт технічного стану машин (тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки, інших механізмів) та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, номерні знаки «Транзит».

Крім зазначених документів, також видається сервісна книжка (гарантійний талон), довідка-рахунок, розрахунковий документ, який посвідчує факт купівлі транспортних засобів.

Відповідно до ст. 1011 ЦК України за договором комісії одна сторона (комісіонер) зобов'язується за дорученням другої сторони (комітента) за плату вчинити один або кілька правочинів від свого імені, але за рахунок комітента.

Суди у порушення ст. ст. 212-214, 303, 316 ЦПК України не врахували відсутності факту укладення між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 письмового договору купівлі-продажу, який би можна було визнати недійсним, не перевірили посилань ОСОБА_3 на те, що спірний транспортний засіб відчужила фізична особа-підприємець ОСОБА_7 (далі - ФОП ОСОБА_7.), як комісіонер, від свого імені, а не він, і грошові кошти від цієї угоди були зараховані до каси торгівельної організації, а не ОСОБА_3

При цьому суд першої інстанції допустив порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, оскільки не вирішив питання про залучення до участі у справі усіх сторін правочину з реалізації спірного майна.

Так, участь сторін у цивільному процесі зумовлена тим, що судовий спір має місце саме між ними і його вирішення впливає безпосередньо на їх права чи обов'язки.

Відповідно до ст. 33 ЦПК України суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача.

Суд першої інстанції у порушення ст. ст. 11, 33, п. 2 ч. 6 ст. 130 ЦПК України не роз'яснив позивачеві його права на подачу заяви про залучення ФОП ОСОБА_7, яка є комісіонером, до участі у справі в якості співвідповідача, хоча оскаржені рішення безпосередньо стосуються прав та інтересів цієї особи, як сторони укладеного договору купівлі-продажу.

Отже, фактичні обставини, від яких залежить правильне вирішення справи, та норми права, які регулюють ці правовідносини, не встановлені; доводів та наданих сторонами доказів суди не перевірили.

Ураховуючи те, що фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, судами не встановлені, судові рішення не відповідають вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, що в силу ст. 338 ЦПК України є підставою для їх скасування з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ України

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 квітня 2015 року та рішення апеляційного суду Хмельницької області від 02 липня 2015 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук

Судді: В.С. Висоцька

О.В. Кафідова

О.В. Умнова

І.М. Фаловська