Справа №560/1004/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне рішення)

29 вересня 2015 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого - судді Отупор К.М.,

при секретарі Катюха К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дубровиця справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні житлом та виселення,

в с т а н о в и в:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 та просить суд усунути їй перешкоди у здійсненні нею права користування та розпорядження житловим будинком по вул. Нова, 57 в м. Дубровиця Рівненської області, шляхом виселення відповідача з вищевказаного житлового будинку без надання іншого житлового приміщення.

Також просить стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати по справі.

Свої вимоги мотивує тим, що після розірвання шлюбу вона з відповідачем та дітьми залишилися проживати в одному будинку. Будинок №57 по вул. Нова в м .Дубровиця, Рівненської області є її приватною власністю згідно з договором дарування від 25 липня 2003 року та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 03.09.2003 року. Протягом тривалого часу відповідач не може залишити її у спокої. Відповідач постійно вчиняє в присутності дітей брутальні сварки та ображає їх, що у свою чергу призводить до погіршення психічного здоров'я, емоційного стану та відображається на формуванні характеру та розвитку дітей. Окрім того, відповідач, виявляючи свою до нею та дітей злісну неповагу, погружував їй та дітям фізичною розправою, що змушувало її та дітей тікати з дому та проживати у її батьків. Своєю аморальною поведінкою відповідач порушує її право власності, правила співжиття, її право на життя і здоров'я, на повагу, принижує її гідність. Внаслідок систематичного порушення відповідачем правил співжиття, проживання з ним в одному будинку є нестерпним. У зв'язку з цим, вона була змушена звернутись до суду з даним позовом.

Позивачка в судовому засіданні позов підтримала, просила суд його задовольнити та у разі неявки відповідача в судове засідання не заперечувала проти винесення по справі заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не з'явився втретє, причини неявки суду не повідомив, хоча був своєчасно та належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

У разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення відповідно до ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує щодо такого вирішення справи.

Заслухавши пояснення позивачки, допитавши свідків, дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов слід задовольнити з таких підстав.

Допитані в судовому засіданні ОСОБА_3 та ОСОБА_4 показали, що дійсно відповідач по справі ОСОБА_2 постійно вчиняє сварки в сім'ї та не дбає про неї. Досить часто застосовує фізичне та психологічне насильство по відношенню до дружини та дітей, що змушуло їх тікати з дому та проживати у батьків позивачки. Також додали, що відповідач взагалі не дбає про дітей, про їх утримання та матеріальне забезпечення.

Рішенням Дубровицького районного суду Рівненської області від 22 грудня 2014 року (а.с.9) шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано.

Згідно договору дарування житлового будинку з господарськими приміщеннями №2540 від 25 липня 2003 року (а.с.10) вбачається, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (дарувателі) та ОСОБА_1 (обдарарована) уклали договір з якого вбачається, що ОСОБА_1 (обдарована) прийняла у дар житловий будинок з господарськими приміщеннями, що розташований в м. Дубровиця Рівненської області по вулиці Новій (вул. 800-річчя Дубровиці), 57.

Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №1391473 від 03.09.2003 року (а.с.11) вбачається, що житловий будинок по вул. Нова, 57 в м. Дубровиця Рівненської області на підставі договору дарунняя №2540 від 25 липня 2003 року зареєстрований за ОСОБА_1. Розмір частки 1/1.

Згідно відповіді Дубровицького РВ УМВС України в Рівненській області за запит від 10 липня 2015 року №56/5915 (а.с.22-27) вбачається, що ОСОБА_1 з приводу протиправної поведінки чоловіка 6 (шість) разів зверталася до правоохоронних органів. Відповідач ОСОБА_2 неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за ч.1 та ч.2 ст. 173-2 КУпАП. Із наданих копій заяви ОСОБА_1 вбачається, що ОСОБА_2 зловживає алкогольними напоями, вчиняє сварки в сім'ї та погрожує їй фізичною розправою. На її прохання покинути будинок та виїхати проживати за місцем реєстрації в с. Біле, Дубровицького району Рівненської області, не реагує.

Відповідно до ч.1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 109 ЖК України, виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку.

Відповідно до ч.1 ст. 116 ЖК України, виселення членів сім'ї власника жилого будинку без надання іншого житлого приміщення допускається, якщо систематичне порушення правил співжиття робить неможливим для інших проживання з ними в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявилися безрезультатними.

Відповідно до ст. 157 ЖК України, членів сім'ї власника жилого будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених частиною першою статті 116 цього Кодексу. Виселення провадиться у судовому порядку без надання іншого жилого приміщення.

Відповідно до п.17 поставини Пленуму Верховного суду України від 12 квітня 1985 року, при вирішенні справ про виселення на підставі ст.116 ЖК осіб, які систематично порушують правила співжиття і роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі або будинку, слід виходити з того, що при триваючій антигромадській поведінці виселення винного може статися і при повторному порушенні, якщо раніше вжиті заходи попередження або громадського впливу не дали позитивних результатів.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому з відповідача на користь позивачки слід стягнути судові витрати з оплати судового збору в розмірі 243,60 грн.

Керуючись ст.ст. 9, 109, 116 ЖК України, ст.ст. 15, 16, 386, 391 ЦК України, ст.ст.10, 60, 88, 197, 214, 215, 225, 226, 229, 232, 292, 294-296 ЦПК України, суд-

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Усунути ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, перешкоди у здійсненні нею права користування та розпорядження житловим будинком по вул. Нова, 57 в м. Дубровиця, Рівненської області, шляхом виселення ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2, з вищевказаного житлового будинку без надання іншого житлового приміщення.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, жительки м. Дубровиця, вул. Нова, 57, Рівненської області, понесені нею судові витрати з оплати судового збору 243,60 грн. (двісті сорок три гривні 60 коп.).

Заяву про перегляд заочного рішення відповідачем може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області через Дубровицький районний суд Рівненської області з поданням апеляційної скарги в десятиденний строк з дня отримання копії рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги, рішення набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: підпис.

З оригіналом згідно.

Суддя Дубровицького

районного суду ОСОБА_7