РІШЕННЯ

Іменем України

23.10.2015 року Франківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого-судді Лозинського Б.М.

секретаря судових засідань- Попика А.Б.

за участі представника позивача- ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в залі суду питання в частині постановлення додаткового рішення, суд, -

в с т а н о в и в:

Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 24.06. 2015 року задоволено первісний позов ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 компенсацію у порядку поділу майна подружжя у сумі 18600 (вісімнадцять тисяч шістсот) грн. та понесені позивачем судові витрати у сумі 243, 60 грн., у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 про поділ майна подружжя відмовлено за безпідставністю.

Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 08 вересня 2015 року з справу повернуто в суд першої інстанції для ухвалення додаткового рішення суду.

Судом ставиться на вирішення питання про постановлення додаткового рішення, оскільки при винесенні рішення не було вирішено питання про безпосередній розподіл майна подружжя.

В судове засідання з'явився представник позивача за первісним позовом ОСОБА_1 інші сторони в судове засідання не з'явились, про причини неявки суд не повідомили, тому суд вважає, що питання про винесення додаткового рішення можна розглянути на підставі наявних в матеріалах доказах.

У відповідності до ч.1 ст.220 ЦПК України, суд що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторона подали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.

Відповідно до ч.3 ст.220 ЦПК України, суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання у судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обов'язковою.

Дослідивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що слід постановити додаткове рішення по справі щодо розподілу майна подружжя.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач за первісним позовом звернувся до суду з вимогою про поділ майна подружжя. В зазначеному позові позивач зазначив, що за період шлюбу придбано майно, яке підлягає поділу: прихожа (шафи) вартістю 2000 грн;холодильник Indesit SB 185 - 2 714 грн.;пральна машина Indesit IWB 5103 - 2 001 грн.;духова шафа Indesit FIM 51 - 1 585 грн.;фотоапарат - 6300 грн; диван - 6500 грн;стіл - 1400 грн.; кухонний куток - 1700 грн.; дрібні речі: карніз; розтер, чайник, праску, посуд, м'ясорубку, драбину на суму 4000 грн., а всього на загальну суму 37 200 грн. У жовтні 2013 року відповідачка усі вказані речі вивезла з квартири. Вважає, що з відповідачки слід стягнути компенсацію у порядку поділу майна подружжя на суму 18600 грн.

Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 24.06. 2015 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 компенсацію у порядку поділу майна подружжя у сумі 18600 грн. Однак, не вирішено питання в чиїй власності залишається вищенаведене майно.

Керуючись ст. 220 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

постановити додаткове рішення, яким визнати право власності ОСОБА_2 на прихожа (шафи) вартістю 2000 грн;холодильник Indesit SB 185 - 2 714 грн.;пральна машина Indesit IWB 5103 - 2 001 грн.;духова шафа Indesit FIM 51 - 1 585 грн.;фотоапарат - 6300 грн; диван - 6500 грн;стіл - 1400 грн.; кухонний куток - 1700 грн.; дрібні речі: карніз; розтер, чайник, праску, посуд, м'ясорубку, драбину на суму 4000 грн.

На додаткове рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Львівської області через районний суд.

Суддя Франківського

районного суду м.Львова Лозинський Б.М.