Справа № 367/4553/14 Головуючий у І інстанції Мікулін А. В.
Провадження № 22-ц/780/582/15 Доповідач у 2 інстанції Верланов
Категорія 18 12.01.2015
УХВАЛА

Іменем України

12 січня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді - Верланова С.М.,

суддів - Воробйової Н.С., Березовенко Р.В.,

при секретарі - Бобку О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Ірпінського міського суду Київської області від 21 серпня 2014 року у справі за позовом Національного університету державної податкової служби України до ОСОБА_1 про стягнення боргу,

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2014 року Національний університет державної податкової служби України (далі - Національний університет ДПС України) звернувся до суду з вказаним позовом, який мотивував тим, що 24 листопада 2010 року між Національним університетом ДПС України та ОСОБА_1 укладено договір №574 про підготовку здобувача наукового ступеня кандидата наук в Національному університеті ДПС України за рахунок коштів юридичних та фізичних осіб, згідно з яким позивач зобов'язався за рахунок коштів відповідача прикріпити його до кафедри фінансового права Національного університету ДПС України в якості здобувача наукового ступеня кандидата наук на термін до 5 років та надати йому допомогу з підготовки до захисту кандидатської дисертації, поглибленого теоретичного вивчення спеціальних дисциплін, вивчення іноземної мови та філософії, складання кандидатських іспитів, а відповідач зобов'язався здійснювати оплату за надані позивачем послуги у порядку та на умовах, визначених договором. Згідно з умовами договору вартість послуг становить 6 867 грн. на календарний рік прикріплення відповідача у якості здобувача та даний договір діє до 24 листопада 2015 року.

Позивач зазначав, що наказом Національного університету ДПС України від 20 червня 2014 року № 1093 відповідач відрахований з числа здобувачів у зв'язку із невиконанням умов договору. Посилаючись на те, що станом на 01 липня 2014 року Національним університетом ДПС України надано відповідачу освітню послугу у розмірі 24 486 грн. 18 коп., однак відповідач протягом 2010 - 2014 навчальних років сплатив лише 6 867 грн., позивач просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за надання освітніх послуг у розмірі 17 619 грн. 18 коп.

Заочним рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 21 серпня 2014 року позов Національного університету ДПС України задоволено. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за надання освітніх послуг у розмірі 17 619 грн. 18 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить заочне рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким в позові Національного університету ДПС України відмовити, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення учасників процесу, які з'явилися в судове засідання, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Згідно зі ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Ухвалюючи заочне рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив із доведеності та обгрунтованості позовних вимог. При цьому суд вважав встановленим, що відповідач не виконав зобов`язання щодо оплати освітніх послуг у розмірі 17 619 грн. 18 коп., тому суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Такі висновки суду є правильними, оскільки вони грунтуються на матеріалах справи та вимогах закону.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

Згідно з п.4 ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: відшкодування збитків.

Відповідно до приписів ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Згідно зі ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. У разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов'язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов'язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.903 ЦК України).

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 24 листопада 2010 року між Національним університетом ДПС України (виконавець) та ОСОБА_1 (замовник) укладений договір №574 про підготовку здобувача наукового ступеня кандидата наук в Національному університеті ДПС України за рахунок коштів юридичних та фізичних осіб, згідно з умовами якого Національний університет ДПС України зобов'язався за рахунок коштів ОСОБА_1 прикріпити його до кафедри фінансового права Національного університету ДПС України в якості здобувача наукового ступеня кандидата наук на термін до п'яти років та надати допомогу з підготовки здобувача до захисту кандидатської дисертації, поглибленого теоретичного вивчення спеціальних дисциплін, вивчення іноземної мови та філософії, складання кандидатських іспитів, у порядку та на умовах визначених цим договором, а відповідач зобов'язався здійснювати оплату за надані виконавцем послуги у порядку та на умовах визначених цим договором (далі - Договір).

Відповідно до пунктів 3.1, 3.3 даного договору вартість послуги становить 6 867 грн. на календарний рік прикріплення здобувача. За надання послуг за цим договором, замовник вносить плату за перший рік підготовки протягом 10 днів з моменту підписання цього договору. За наступні роки підготовки плата вноситься щорічно не пізніше ніж за 10 днів до початку відповідного року підготовки.

Пунктом 7.1 договору передбачено, що даний договір вступає в силу з моменту його підписання і є чинним до 24 листопада 2015 року.

По справі встановлено, що 16 листопада 2010 року ОСОБА_1 склав кандидатський іспит з англійської мови на відмінно, а 23 листопада 2010 року він склав кандидатський іспит з філософії на добре, що потверджується посвідченнями від 20 грудня 2010 року №411, №396 (а.с.37, 38).

24 листопада 2010 року ОСОБА_1 вніс плату за перший рік навчання у розмір 6 867 грн., що підтверджується виписками з рахунків (а.с.5-6).

Також встановлено, що відповідно до витягу з протоколу № 4 засідання кафедри фінансового права від 14 листопада 2011 року прийнято рішення клопотати перед відділом аспірантури про можливість атестації здобувача кафедри фінансового права ОСОБА_1 за підсумками наукової роботи згідно індивідуального плану по підготовці кандидатської дисертації, оскільки заплановані заходи виконанні в повному обсязі (а.с.39-40).

Як вбачається з витягу з протоколу № 4 засідання кафедри фінансового права від 14 листопада 2012 року та протоколу № 4 засідання кафедри фінансового права від 14 листопада 2013 року, ОСОБА_1 умовно атестовано як здобувача кафедри фінансового права, який частково дотримувався індивідуального плану по підготовці кандидатської дисертації, але не представив на кафедру звіт про наукову діяльність за 2012 рік та 2013 рік (а.с. 41-43, 44-45).

Даних про те, що зазначені протоколи в установленому законом порядку визнані недійсними та скасовані, матеріали справи не містять.

Як видно з матеріалів справи 20 червня 2014 року наказом в.о. ректора Національного університету ДПС України №1093 ОСОБА_1 відраховано із числа здобувачів у зв'язку із невиконанням умов договору (а.с.7).

З наданого позивачем розрахунку по оплаті за навчання вбачається, що ОСОБА_1 оплату за надання освітніх послуг з 2011 по 2014 навчальні роки не здійснював, у зв'язку з чим його заборгованість станом на 01 липня 2014 року становить 17 619 грн. 18 коп. (а.с.9).

Отже, установивши, що відповідач частково оплатив освітні послуги у розмірі 6 867 грн. і вказані вище протоколи засідання кафедри фінансового права не визнані недійсними та не скасовані, колегія суддів вважає, що суд дійшов обгрунтованого висновку про стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованості за надання освітніх послуг у розмірі 17 619 грн. 18 коп.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом не взято до уваги, що ОСОБА_1 підлягав відрахуванню із числа здобувачів ще з 24 листопада 2011 року у зв'язку з порушенням ним умов договору, оскільки з цього часу він не навчався та не оплачував навчання, не заслуговують на увагу з наступних підстав.

Як зазначалось вище, у 2011 році ОСОБА_1 був атестований як здобувач кафедри фінансового права за підсумками наукової роботи згідно індивідуального плану по підготовці кандидатської дисертації, а в 2012 - 2013 роках його було умовно атестовано як здобувача кафедри фінансового права, який частково дотримувався індивідуального плану по підготовці кандидатської дисертації, що підтверджується витягами з протоколів засідань кафедри фінансового права від 14 листопада 2011 року, 14 листопада 2012 року та 14 листопада 2013 року.

Відповідно до пункту 5.1 вказаного вище договору, його дія припиняється, зокрема: за згодою сторін; у разі відрахування здобувача за невиконання індивідуального плану роботи здобувача без поважних причин на підставі висновків атестації наукового керівника і висновків кафедри, відділу, лабораторії; або одноразового грубого порушення вимог статуту виконавця; у разі систематичного порушення або невиконання умов договору.

Пунктом 7.2 договору передбачено, що його одностороннє розірвання не допускається, за винятком випадків, коли одна зі сторін не виконує своїх зобов'язань за ним.

Тобто, зазначений договір не передбачає імперативного обов'язку позивача розірвати договір у разі невиконання відповідачем своїх зобов'язань, а також не передбачає автоматичного припинення цього договору.

При цьому судом встановлено та не заперечується відповідачем, що він із заявою про припинення дії договору з 24 листопада 2011 року до позивача не звертався.

Інші доводи апеляційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів, яким судом надана відповідна оцінка, на правильність висновків суду не впливають та їх не спростовують.

Посилання відповідача на порушення судом норм процесуального права, на думку суду є безпідставними, оскільки зазначені ним процесуальні порушення, а саме, порушення вимог ст.ст.76, 224 ЦПК України - у відповідності до вимог ч.3 ст.309 ЦПК України не можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, оскільки такі порушення не призвели до неправильного вирішення справи.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно з`ясував обставини справи, дав їм належну оцінку і ухвалив заочне рішення з додержанням норм матеріального права, а тому апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає відхиленню.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Заочне рішення Ірпінського міського суду Київської області від 21 серпня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді