Справа №266/2715/15-ц
Провадження№ 2/266/1086/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.11.2015 року м. Маріуполь

Приморський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Дзюба М.В.,

при секретарі Петрухіной Т.Л.,

з участю позивача ОСОБА_1,

представника відповідачів ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про виселення та вселення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому просив ухвалити рішення про виселення відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з квартири за адресою: АДРЕСА_1, та вселити його у зазначену квартиру. Позовні вимоги обґрунтовував посиланням на норми ст..ст. 317, 383 ЦК України, ст..ст.71, 150, 155, 158 ЖК України, ст..47 ЦК УРСР.

В судовому засіданні представник відповідачів ОСОБА_2 звернувся до суду із письмовою заявою про закриття провадження по даній цивільній справі, яке обґрунтовував тим, що в листопаді 2011 року ОСОБА_1 в межах цивільної справи №2-1828/11 вже звертався до Приморського районного суду міста Маріуполя з аналогічним позовом до цих же відповідачів у вигляді зустрічної позовної заяви, в якій просив визнати відповідачів такими, що втратили право користування квартирою №25 у будинку №26 по вул.Новоросійській в м.Маріуполі, виселити їх з цієї квартири, а його вселити в спірну квартиру. На стадії перегляду судом апеляційної інстанції рішення Приморського районного суду міста Маріуполя від 17.12.2013 року по цивільній справі №2-1828/11, ОСОБА_1 подав до суду заяву про відмову від позовних вимог, за змістом якої він відмовився від своїх позовних вимог до відповідачів в повному обсязі та просив суд закрити провадження по справі. Ухвалою Апеляційного суду Донецької області в м.Маріуполі від 09.04.2014 року відмову ОСОБА_1 прийнято судом, рішення суду першої інстанції від 17.12.2013 року скасоване, а провадження у справі закрито. В даний час він повторно звернувся до суду із аналогічним позовом між тими сторонами, з тих самих підстав. Просив суд постановити ухвалу про закриття провадження по цивільній справі №266/2715/15ц на підставі п.2 ч.1 ст.205 ЦПК України.

Відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в судове засідання не зявились, надавши письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності.

Позивач ОСОБА_1 заперечував проти закриття провадження по справі на підставі ст..205 ЦПК України, обґрунтовуючи свої заперечення тим, що він є власником спірної квартири, а відповідачі втратили право користування цією квартирою, а тому мешкають в ній незаконно. В заяві від 08.10.2015 року додатково зазначив, що на даний час відповідачі не зареєстровані в цій квартирі, у зв"язку із чим змінились обставини справи. Просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Суд, вислухавши клопотання та дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що провадження по даній цивільній справі підлягає закриттю з наступних підстав.

Як встановлено судом, в 2011-2013 р.р . в провадженні Приморського районного суду міста Маріуполя знаходилась цивільна справа №2-1828/11 за основним позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 до ОСОБА_1, ОСОБА_7, Олександрійської універсальної товарної біржи про поновлення строку позовної давності, визнання біржових контрактів недійсними, відшкодування моральної шкоди, та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про усунення перешкод в користуванні житлом, визнання біржового контракту дійсним, виселення та вселення.

В обґрунтування позовних вимог позивач за зустрічним позовом ОСОБА_1 П,К. посилався на тіж самі норми ст..ст. 317, 383 ЦК України, ст..ст.71, 150, 155, 158 ЖК України, ст..47 ЦК УРСР, та зазначав, що він є власником спірної квартири та проживання в ній відповідачів (родини Батюк) порушує його права, як власника житлового приміщення, на користування цим приміщенням. та особисте проживання в ньому.

Рішенням Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 17 грудня 2013 року позов ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 задоволено частково: поновлено їм строк позовної давності для звернення до суду; визнано недійсним біржовий контракт (договір купівлі-продажу) на квартиру АДРЕСА_2 в Приморському районі м.Маріуполя, укладений між позивачами та Голова хіною О.В. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_8В, про усунення перешкод в користуванні житлом, визнання позивачів такими, що втратили право користування зазначеною квартирою, визнання реєстрації припиненою, їх виселення та вселення в квартиру позивача, а також визнання біржового контракту дійсним відмовлено.

Під час розгляду судом апеляційної інстанції апеляції ОСОБА_1 на рішення від 17.12.2013 року, позивачі за основним позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, а також позивач за зустрічним позовом ОСОБА_1 заявили про відмову від позовів.

Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 09 квітня 2014 року судом прийнято відмову позивачів від позовів, в тому числі відмову позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 від позовних вимог до ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, рішення Приморського районного суду міста Маріуполя від 17 грудня 2013 року скасоване, а провадження по справі закрите. При цьому, суд апеляційної інстанції розяснював сторонам положення ч.3 ст.206 ЦПК України.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження по справі у разі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі у звязку із відмовою позивача від позову або укладенням мирової угоди сторін, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Згідно ч.3 ст.206 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Таким чином, закриття провадження у справі це форма закінчення розгляду цивільної справи без ухвалення рішення суду, наслідком якої є неможливість повторного звернення до суду з тим самим позовом.

Аналізуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що після прийняття відмови від позову та закриття провадження по справі з приводу спору між ОСОБА_1 та ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, позивач ОСОБА_1 повторно звернувся до суду з аналогічним позовом між тими ж сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, заявляючи як власник житлового приміщення повторно вимоги про виселення відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 з квартири за адресою: АДРЕСА_3, та вселення в цю квартиру позивача, з обґрунтуванням правових підстав позову посиланням на норми ст..ст. 317, 383 ЦК України, ст..ст.71, 150, 155, 158 ЖК України, ст..47 ЦК УРСР.

Доводи позивача про зміну обставин справи, повязану із тим, що після відкриття провадження у даній справі, з 06.10.2015 року відповідачі зняті за його заявою з реєстраційного обліку в спірній квартирі, не свідчать про зміну підстав позову та вимагають відповідної зміни позовних вимог з посиланням на інші норми права, які регламентують відповідні правовідносини.

За таких обставин, провадження по даній цивільній справі підлягає закриттю на підставі п.2 ч.1 ст.205 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст..205, 206 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про виселення та вселення закрити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Донецької області в м.Маріуполі протягом 5 днів з дня її проголошення або отримання її копії.

Суддя Дзюба М. В.