Справа № 215/1977/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2015 року Тернівський районний суд м. Кривого Рогу

в складі : головуючого, судді- Демиденка Ю.Ю.

при секретарі- Зоріній А.В.

за участю позивача - ОСОБА_1

представника позивача, адвоката - ОСОБА_2

представника відповідача, адвоката - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі №1 Тернівського районного суду м.Кривого Рогу справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального закладу «Криворізька міська лікарня №7» Дніпропетровської обласної ради про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

ВСТАНОВИВ:

30.04.2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Комунального закладу «Криворізька міська лікарня №7» ДОР /далі Лікарня/ про поновлення на роботі на посаді заступника головного лікаря з медичної частини і оплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу. В обгрунтування вказує, що наказом від 15.04.2015 р. звільнена з 02.04.2015 р. за ст.40 ч.1 п.1 КЗпП України, за появу на роботі в нетверезому стані 02.04.2015 р. Однією з підстав для звільнення слугував акт медичного огляду який не відповідає діючому законодавству, висновок згідно акту не підтверджує наявність алкогольного спяніння позивача, не відповідає законодавству - зокрема п.п.3.15, 3.21 Наказу МВС та МОЗ України №400/666 від 09.09.2009 р. «Про затвердження Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного… спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» /далі Інструкція/:

- обстеження проведено лікарями Лікарні яка не має спеціального дозволу МОЗ на проведення такого огляду;

- в акті відсутній діагноз, що є обовязковим, не всі графи акту заповнені, висновок є припущенням без лабораторних досліджень;

- огляд комісією лікарів яка засідала в кабінеті головного лікаря взагалі не проводився, є сфальшованим оскільки час огляду згідно акту - 14.20 год. співпадає з часом її відмови від здачі крові на алкоголь в приймальному відділенні лікарні згідно журналу;

Звільнення проведено з за упередженого ставлення до неї головного лікаря Лікарні, численних порушень адміністрацією діючого законодавства стосовно працівників Лікарні і неї особисто, що підтверджується численними зверненнями. В дійсності 02.04.2015 р. вона було на роботі в тверезому стані, виконувала свої посадові обовязки, в тому числі і в відділенні реанімації близько 09.00 год.

В судовому засіданні позивач позов підтримала, як і її представник, адвокат ОСОБА_2 доповнили, що крім акту, який суперечить законодавству, докази для звільнення відсутні. 02.04.2015 р. у позивача виник конфлікт з головним бухгалтером ОСОБА_4 з за не виплати їй грошей за перебування у відрядженні, фальшування звітів про відрядження. ОСОБА_4 сама вчинила сварку з за чого ОСОБА_1 була в збудженому стані.

Представник Лікарні ОСОБА_3 позов не визнав, вказує що судом досліджено належні, передбачені ст.27 ЦПК України докази, які підтверджують факт знаходження ОСОБА_1 в стані алкогольного спяніння 02.04.2015 р. на роботі. Зокрема це підтверджується крім медичного акту, письмовими поясненнями свідків як письмовими при розслідування порушення адміністрацією, так і усними в судовому засіданні. Позивач сама відмовилася від проходження огляду, відмовилася здавати аналізи а свідки ОСОБА_5 і ОСОБА_6 прямо вказують на вживання алкоголю позивачем 02.04.2015 р. о 09.30 год. в інфекційному відділенні Лікарні.

Вислухавши сторони, свідків, дослідивши письмові докази, суд вважає що в позові необхідно відмовити в повному обсязі з наступних підстав.

Згідно ст.10, 60 ЦПК України: кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судом встановлено поясненнями представників сторін, наказом від 15.04.2015 р. №32-к а.с.7, що ОСОБА_1звільнено з 15.04.2015 р. з посади заступника головного лікаря з медичної частини за ст.40 ч.1 п.7 КЗпП України за появу на роботі 02.04.2015 р. в нетверезому стані.

Судом досліджено докази, та сторонами не оспорюється відповідно до ст.61 ЦПК України, що обстеження ОСОБА_1 на стан алкогольного спяніння проводилося комісійно лікарями Лікарні яка не має відповідного дозоволу на проведення таких обстежень 02.04.2015 р. про що складено акт а.с.55. В зазначеному акті мається висновок тільки на основі обєктивних даних: поведінкові розлади що можуть бути обумовлені прийомом алкоголю. Відсутній висновок стосовно ступеню спяніння, а ОСОБА_1 відмовилася від проведення обстеження, та здачі біологічних рідин організму, що підтверджується поясненнями свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10

Зазначені свідки пояснили, що комісія була створена на підставі розпорядження головного лікарі від 02.04.2014 р., та працювала приблизно з 14.00 год. в кабінеті головного лікаря, поряд з кабінетом ОСОБА_1 стан якої був збуджений, та роздратований. Позивач відмовилася від лабораторного обстеження на що Лікарня мала право, виходила та заходила в кабінет, демонструючи медичну літературу, посилалася на особисту недоторканість, наявність обовязкової згоди на медичне обстеження. Зазначені обставини викладені в акті а.с.55.

У звязку з появою на роботі в нетверезому стані, відповідач мав право розірвати трудовий договір за власною ініціативою, застосувати захід дисциплінарного стягнення звільнення, використовуючи своє право передбачене ст.ст.147, 149, 40 ч.1 п.7 КЗпП України, враховуючи при цьому ступінь тяжкості проступку, обставини при яких його вчинено.

Судом встановлено поясненнями свідків ОСОБА_5 і ОСОБА_6 завідуючої інфекційним відділенням та старшої сестри, що раніше ОСОБА_1 займала посаду завідуючого інфекційним відділенням, та неодноразово зверталася до них вимагаючи медичний спирт для особистого вживання. Вони були змушені давати спирт, покриваючі нестачу за власний кошт, та замовчуючи вказані факти від головного лікаря, оскільки ОСОБА_1 погрожувала виявленням недоліків в їх роботі. 02.04.2015 р. близько 09.00 год. ОСОБА_1 з галасом та нецензурною лайкою прийшла до відділення, і зі словами: «Ленка!Налей!», стала вимагати від ОСОБА_6 спирту, а кола та відмовила, зайшла в кабінет ОСОБА_5 який розташований навпроти. Без дозволу ОСОБА_5 і всяких пояснень дістала спирт з шухляди, налила собі в склянку, та розвівши спирт водою з крану - випила. Про вказаний факт вони не доповіли керівництву, тому не опитувалися при проведенні розслідування адміністрацією.

Свідок ОСОБА_4 яка займає посаду головного бухгалтера пояснила, що 02.04.2015р. приблизно о 13.00-13.30 год. ОСОБА_1 прийшла до неї в кабінет та вчинила сварку з приводу не виплати грошей за відрядження, в ході сварки висловлювалася на її адресу нецензурною лайкою, схилялася над нею, та вона явно чула запах алкоголю від ОСОБА_1, та наполягає що та була в стані алкогольного спяніння. Не задовольнившись результатами першого конфлікту, повторно знайшла її в кабінеті завгоспа, після чого продовжила сварку яку перервав головний лікар.

Свідок ОСОБА_11 підтвердила пояснення ОСОБА_4 стосовно конфлікту в кабінеті головного бухгалтера о 13.00 год., вона чула крики, образливі вислови, і нецензурну лайку ОСОБА_1 ОСОБА_9 це був першй конфлікт, після цього через 10 хвилин позивач повернулася шукаючи ОСОБА_4 в кабінеті бухгалтерії, в розрахунковому відділі, де штовхнула працівника ОСОБА_12 ОСОБА_1 близько підходила до ОСОБА_11 та та ясно чула запах алкоголю, бачила почервоніння очей, агресію з боку позивача. Був і третій конфлікт, коли через 10 хвилин ОСОБА_1 повернулася в кабінет ОСОБА_4 слідом за головним бухгалтером, знову шум та крики, і в цей час появився головний лікар, який повів ОСОБА_1 на освідування.

Згідно п.25 абз.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів» - нетверезий стан працівника… можуть бути підтверджений як медичним висновком, так і іншими видами доказів /ст.27 ЦПК України/, яким суд має дати відповідну оцінку.

Постановою судді Тернівського районного суду від 27.05.2015 р. ОСОБА_1 притягнена до адміністративної відповідальності за ст.173 КУпАП, за вчинення хуліганських дій 02.04.2015 р. о 13.30 год. в приміщенні Лікарні.

Доводи позивача стосовно відсутності підстав для звільнення, незаконності акту спростовуються дослідженими вищевказаними доказами. Належний медичний висновок дійсно відсутній, ОСОБА_1 відмовилася від проведення огляду, що підтверджується як поясненнями позивача, так і поясненнями свідків ОСОБА_13 і ОСОБА_14- медичної сестри приймального відділення, випискою з журнала приймального відділення а.с.52-53.

Пояснення свідків ОСОБА_15 і ОСОБА_16, які допитані за клопотанням позивача, носять загальний характер. Оператор компютерного набору ОСОБА_16 вказує що зранку 02.04.2015 р. вона з ОСОБА_1 готувала невеликий документ, та ОСОБА_1 була твереза, але точний час вказати не може, а свідок ОСОБА_15 на час подій 02.04.2015 р. перебувала в відпустці.

Вимоги Інструкції на норми якої посилається позивач, стосуються в першу чергу саме водіїв. В трудових правовідносинах, при відмові працівника пройти відповідний огляд на стан алкогольного спяніння, адміністрація, як і суд при перевірці підстав для звільнення, може використовувати та досліджувати і інші докази, оскільки в іншому випадку відмова особи від медичного огляду унеможливлює звільнення з підстав ст.40 ч.1 п.7 КЗпП України.

Таким чином проаналізувавши вищевказані докази, суд прийшов до висновку про законність винесеного наказу, підтвердження нетверезого стані ОСОБА_1 на роботі 02.04.2015 р. Дії відповідача по звільненню ОСОБА_1 є законними, підстав для поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку, згідно стст.232-235 КЗпП України відсутні. Обґрунтованим є саме звільнення працівника по вказаним обставинам, оскільки знаходження на роботі в стані спяніння є недопустимим для працівника, який займає керівну посаду заступника головного лікаря.

Оскільки ОСОБА_1 звільнена від сплати судового збору, в позові відмовлено, згідно ст.81,88 ЦПК України судовий збір слід компенсувати за рахунок держави.

На підставі ст.ст.40 ч.1 п.7, 232-235 КЗпП України, керуючись ст.10,27,31,60,61, 81,88, 209 ч.3, 212-215 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Комунального закладу «Криворізька міська лікарня №7» Дніпропетровської обласної ради про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовити.

Судовий збір компенсувати за рахунок держави.

Сторони мають право оскаржити рішення подавши на протязі 10 днів з дня проголошення рішення апеляційну скаргу в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Тернівський районний суд м.Кривого Рогу.

СУДДЯ: