АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Унікальний номер 758/9645/14-ц Головуючий у 1- ін..: Гребенюк В.В. Апеляційне провадження 796/3256/2015 Доповідач: Слободянюк С.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі :

Головуючої судді - Слободянюк С.В.,

суддів - Лапчевської О.Ф., КорчевногоГ.В. ,

при секретарі - Трофименко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Подільського районного суду м. Києва від 10 грудня 2014 року за позовом ОСОБА_2 до Подільської районної у м.Києві державної адміністрації, Подільського районного відділу головного управління Державної міграційної служби в м.Києві, третя особа: комунальне підприємство «Поділ-житло», про визнання права користування квартирою, зобов`язання здійснити реєстрацію,

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2014 року ОСОБА_2 звернулась до суду з наведеним позовом, уточнивши позовні вимоги (а.с.36), просила визнати за нею право користування АДРЕСА_1, здійснити реєстрацію за вказаною адресою.

Позивачка в обґрунтування своїх вимог зазначала, що у 1998 році було видано ордер на право зайняття службового приміщення, АДРЕСА_2, однак не могла заселитися, оскільки будинок знаходився на реконструкції і не був прийнятий до експлуатації. В подальшому, обіцяли надати житло по АДРЕСА_5, однак житло не було надано. На даний час позивачка перебуває на квартирному обліку на отримання службового житла, як працівник комунального підприємства; станом на 10 лютого 2014 року перебуває на черзі за № 131.

Державним комунальним підприємством по утриманню житла Подільського району м.Києві наказом № 476 від 24 грудня 2001 року надано дозвіл користуватися АДРЕСА_1 безстроково. Однак, їй відмовляють у реєстрації в цій квартирі з тих підстав, що будинок підлягає знесенню, однак це не відповідає дійсності.

Рішенням Подільського районного суду м.Києва від 10 грудня 2014 року відмовлено у позові.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивачка ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій з посиланням на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, ставиться питання про скасування оскаржуваного рішення, ухвалення нового - про задоволення позову.

Апелянт посилається на те, що позивачка вселена у спірну квартиру на підставі наказу, замість видачі ордеру; більше десяти років проживає у спірній квартирі; відповідно до укладених договорів оплачує комунальні послуги.

Справу розглянуто без участі представників Подільського районного відділу головного управління Державної міграційної служби в м.Києві та комунального підприємства «Поділ-житло», належним чином вказані особи про час та місце розгляду справи повідомлялись, про що свідчать поштові зворотні відправлення від 10 і 9 лютого 2015 року.

В судовому засіданні ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_3 підтримали апеляційну скаргу, представник Подільської районної у м.Києві державної адміністрації - Мороз Д.С. скаргу не визнав.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку про відхилення скарги з таких підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, 19 серпня 1992 року ОСОБА_2 працювала двірником - доглядачем в ЖЕК-2 в управлінні житлового господарства Подільського району м. Києва, яке перейменовано в КП «Введенське» Подільського району міста Києва на посаді робітника з комплексного прибирання та утримання будинків 1-го розряду (а.с.8,9).

В 1998 року ОСОБА_2 було видано ордер № 3661 на право зайняття службового приміщення, квартири АДРЕСА_3, житловою площею 14,0 кв.м. (а.с.16). Остання відмовилась заселятися у надане житло, що підтверджується листом відповідача 1 від 28 лютого 2014 року за № 106-106/ОП/О-109-120 (а.с.17).

Відповідно до листа відповідача 1 від 24 січня 2011 року за №О-22 позивач відмовилась від квартири, наданої на підставі ордеру № 3661 на право зайняття службового приміщення, квартири АДРЕСА_3, житловою площею 14,0 кв.м., в зв'язку з недостатньою житловою площею (а.с.20).

Як зазначала позивачка в судовому засіданні при розгляді справи в апеляційній інстанції, вона відмовлялась від запропонованого житла у зв*язку з невеликою площею житла.

24 грудня 2001 року наказом № 476 Державного комунального підприємства по утриманню житла Подільського району м. Києва позивачу та членам її родини було дозволено користуватись 3-х кімнатною квартирою АДРЕСА_1

Згідно зі ст. 58 ЖК України єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення може бути ордер.

Ордер на квартиру АДРЕСА_4 позивачу не надавався.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що позивачка вселилась у спірну квартиру на підставі наказу, що нею укладено договори щодо користування електроенергією, газом, що, на думку апелянта, дає право користуватися спірною квартирою за зареєструватися у квартирі, не заслуговують на увагу, оскільки єдиною підставою для вселення та проживання може бути ордер

Відповідно до ст. 61 ЖК України, користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення.

Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім'я якого видано ордер.

Договору найму між сторонами на спірну квартиру також не укладалось.

Суд першої інстанції правильно зазначав, що спірне житло як службове позивачці не надалось, оскільки відповідно до розпорядження Київської міської ради від 10 грудня 2010 року за № 1112, що квартира АДРЕСА_4 до числа службових приміщень не включалася (а.с.72-76).

Колегія суддів погоджується я з висновком суду першої інстанції про відмову у позові, оскільки ордер на квартиру АДРЕСА_4 позивачці не надавався, договір найму спірного житлового приміщення з нею не укладався.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції дана належна оцінка доводам сторін у сукупності з наданими сторонами доказами, висновки суду відповідають обставинам справи, доводи, викладені у апеляційній скарзі, не спростовують їх, тому відсутні підстави для скасування оскаржуваного рішення.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Подільського районного суду м. Києва від 10 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів

Головуючий:

Судді: