АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/872/2015 Головуючий в 1-й інстанції - Букіна О.М.
Доповідач-Чобіток А.О.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого -Чобіток А.О.

суддів - Немировської О.В.,Ящук Т.І.

при секретарі - Басюк Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2,подану в інтересах ОСОБА_3 на рішення Солом»янського районного суду м.Києва від 08 грудня 2014 року в справі за позовом ОСОБА_3 до Закритого акціонерного товариства «Українська будівельна компанія» про стягнення коштів,пені,трьох відсотків річних та індексу інфляції,-

в с т а н о в и л а:

В червні 2014 року позивач пред»явив до відповідача вказаний позов та зазначав, що 12.03.2014 року рішенням Солом»янського районного суду м. Києва від 12.03.2014 року зобов»язано Закрите акціонерне товариство «Українська будівельна компанія» передати йому належним чином оформлений в установленому порядку акт прийому-передачі майнового права на отримання двокімнатної квартири АДРЕСА_1, акт прийому-передачі вказаної квартири, довідку про розрахунки за цю квартиру, список власників майнових прав на квартиру та технічний паспорт на квартиру протягом 7 днів з моменту набрання рішенням законної сили.

Вказує, що даним рішенням встановлено, що 31.10.2005 року між ОСОБА_5 та ЗАТ«Українська будівельна компанія» укладено додаткову угоду до договору №87/15-2-19 купівлі-продажу майнових прав від 22 червня 2005 року,в якій сторони домовилися викласти договір №87/15-2-19 у новій редакції.

14 грудня 2007 року між ОСОБА_5.(первісний кредитор) і ним укладено договір про відступлення права вимоги,за умовами якого первісний кредитор відступає належне йому право вимоги згідно з договором № 87/15-2-19 купівлі продажу майнових прав від 31.10.2005 року.

Посилаючись на п.2.3. договору,відповідно до якого відповідач зобов»язався передати йому документи, зазначені в п.1.3 цього договору,протягом тримісячного терміну з моменту введення об»єкта в експлуатацію за умови сплати повної ціни майнового права, але вказані зобов»язання не виконав,позивач просив стягнути з відповідача на його користь пеню за прострочення виконання зобов»язання,що передбачено п.4.3 договору в розмірі 161 273,06 грн.,що обмежується річним строком позовної давності.

РішеннямСолом»янського районного суду м. Києва від 08 грудня 2014 року позов задоволено частково. Вирішено стягнути з відповідача на користь позивача пеню у розмірі 13439,42 грн. та судовий збір 243,60 грн..

В апеляційній скарзі представник позивача просить змінити рішення суду. Зазначає, що суд помилково застосував до спірних правовідносин ч. 3 ст. 551 ЦК України і безпідставно зменшив суму пені, яку відповідач повинен сплатити позивачу за невиконання умов договору.

Вислухавши доповідь судді,пояснення осіб, що з»явилися в судове засідання, обговоривши доводи апеляційної скарги, обставини справи, колегія суддів приходить до наступного.

Встановлено, що 31.10.2005 року між ОСОБА_5 та ЗАТ«Українська будівельна компанія» укладено додаткову угоду до договору №87/15-2-19 купівлі-продажу майнових прав від 22 червня 2005 року,в якій сторони домовилися викласти договір №87/15-2-19 у новій редакції.

За умовами даного договору ЗАТ «Українська будівельна компанія» взяло на себе зобов»язання передати ОСОБА_5 майнове право на отримання у власність новозбудованої двокімнатної квартири АДРЕСА_1 і позначений на схемі генерального плану за № 2, що належить відповідачу згідно з договором № 15-5/184 про будівництво чотирьох житлових будинків з вбудованими та прибудованими нежитловими приміщеннями та паркінгами по АДРЕСА_1 від 08.09.2004 року, укладеному між ЗАТ«Українська будівельна компанія» і Міністерством України з питань надзвичайних ситуацій.

В свою чергу ОСОБА_5 зобов»язалась сплатити відповідачу ціну продажу майнового права, яка складає 441844,00 грн. (п.п 3.1. договору) та прийняти майнове право на умовах цього договору.

Підпунктом 1.3. договору передбачено, що після сплати повної ціни майнового права, введення будинку в експлуатацію та проведення його технічної інвентаризації, відповідач зобов»язаний передати ОСОБА_5 за Актом прийому-передачі належним чином оформлені в установленому порядку документи, які підтверджують майнове право з зазначенням його переліку. Об»єкт має бути введеним в експлуатацію не пізніше першого кварталу 2007 року ( п. 1.4. договору ).

Також відповідач зобов»язується передати ОСОБА_5 документи, зазначені в п. 1.3. цього договору, протягом тримісячного терміну з моменту введення об»єкта в експлуатацію за умови сплати останньою повної ціни майнового права ( п. 2.3. договору).

Пунктом 4.3. договору встановлено, що у випадку прострочення своїх обов»язків, згідно з п. 2.3. цього договору більш ніж на 3 (три) місяці, відповідач сплачує ОСОБА_5 пеню в розмірі 0,1 відсотка від ціни продажу майнового права, що зазначена у п. 3.1. цього договору, за кожен день прострочки

14.12.2007 року між ОСОБА_5, ЗАТ «Українська будівельна компанія» та ОСОБА_3, у зв»язку з відступленням ОСОБА_5 своїх прав за договором №87/15-2-19 купівлі-продажу майнових прав від 31.10.2005 року ОСОБА_3 та укладенням договору відступлення права вимоги від 14.12.2007 року, укладено додаткову угоду № 1/2 до вказаного договору, за умовами якого всі майнові права ОСОБА_5 за договором № 87/15-2-19 переходять до ОСОБА_3.

РішеннямСолом»янського районного суду м. Києва від 12.03.2014 року зобов»язано Закрите акціонерне товариство «Українська будівельна компанія» передати ОСОБА_3 належним чином оформлений в установленому порядку акт прийому-передачі майнового права на отримання двокімнатної квартири АДРЕСА_1, акт прийому-передачі вказаної квартири, довідку про розрахунки за цю квартиру, список власників майнових прав на квартиру та технічний паспорт на квартиру протягом 7 днів з моменту набрання рішенням законної сили.

При цьому вказаним рішенням встановлено, що ОСОБА_3 сплатив 100 % вартості майнових прав на вказану квартиру, проте незважаючи на те, що будинок був введений в експлуатацію 20.12.2008 року, відповідач свої зобов»язані передбачені пунктом 2.3. ( передача документів, зазначених в п. 1.3. цього договору) , не виконав.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 213 ЦПК України, законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Встановивши, що відповідачем порушено умови договору № 87/15-2-19 купівлі-продажу майнових прав від 22 червня 2005 року щодо передачі позивачу правовстановлюючих документів на квартиру АДРЕСА_1, внаслідок чого ЗАТ «Українська будівельна компанія» повинно сплатити ОСОБА_3 пеню у розмірі 0,1 відсотка від ціни майнового права за кожен день прострочки, що складає 161 273,06 грн. заявлені позивачем в межах строку позовної давності ( один рік), суд пославшись на ч. 3 ст. 551 ЦК України зменшив вказану суму до 13439,42 грн., аргументувавши свою позицію принципом розумності та справедливості та вважаючи пеню, зазначену ОСОБА_3, значною сумою.

Погоджуючись з висновком суду щодо наявності вини відповідача у невиконанні пункту 2.3. умов договору № 87/15-2-19 купівлі-продажу майнових прав від 22 червня 2005 року , внаслідок чого у позивача виникло право вимоги пені згідно з п.4.3. договору , колегія суддів з висновком суду про зменшення її розміру погодитись не може з наступних підстав .

Відповідно до ч. 3 ст. 549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов»язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 3 ст. 551 ЦК України визначено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення для справи.

Таким чином, суд вправі зменшити розмір неустойки зокрема і за наявності обставин, які мають істотне значення.

Зменшивши розмір пені, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, суд будь-яких істотних обставин, які б давали йому право зменшити розмір пені, не вказав, обмежившись лише загальним посиланням на норму закону, що призвело до невиправданого зняття з ЗАТ «Українська будівельна компанія» повної міри його відповідальності за порушення ним умов договору.

На підставі викладеного, враховуючи ту обставину, що в іншій частині рішення суду позивачем не оскаржено, колегія суддів вважає, що рішення суду в частині стягнення з відповідача на користь позивача пені підлягає скасуванню з ухваленням нового про задоволення позову в означеній частині.

При цьому, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений останнім судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 840 грн.09 коп., та 1 612 грн.70 коп. судового збору у доход держави, враховуючи задоволення вимоги позивача.

Керуючись ст. ст. 304,307,309,313,314,316,319 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2,подану в інтересах ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Солом»янського районного суду м. Києва від 08 грудня 2014 року скасувати в частині стягнення з Закритого акціонерного товариства «Українська будівельна компанія» на користь ОСОБА_3 пені в розмірі 13439 грн. 42 коп. та судового збору у розмірі 243 грн. 60 коп. і в цій частині ухвалити нове наступного змісту.

Стягнути з Закритого акціонерного товариства «Українська будівельна компанія» на користь ОСОБА_3 пеню в розмірі 161 273 грн. 06 коп. та судовий збір у розмірі 840 грн. 09 коп..

Стягнути з Закритого акціонерного товариства «Українська будівельна компанія» в доход держави 1 612 грн. 70 коп. судового збору.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий : Судді: