У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого: Кузнєцова В.О.,
суддів: Ізмайлової Г.І.,Мостової Г.І.,
Мазур Л.М., Наумчука М.І.,-
розглянувши в судовому засіданні справу за скаргою Комунального підприємства «Муніципальна телевізійна мережа» на дії державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції Хохлова Кирила Костянтиновича, за касаційною скаргою Жовтневого відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 16 липня 2014 року та ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області від 11 лютого 2015 року,

в с т а н о в и л а :

У квітні 2014 року Комунальне підприємство «Муніципальна телевізійна мережа» (далі - КП «МТМ») звернулось до суду зі скаргою на постанову державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції (далі - Жовтневого ВДВС Запорізького МУЮ) Хохлова К.К. про стягнення виконавчого збору від 18 березня 2014 року та на постанову про стягнення витрат на проведення виконавчих дій від 18 березня 2014 року. В обгрунтування скарги заявник посилався на те, що 04 березня 2014 року постановою державного виконавця Жовтневого ВДВС Запорізького МУЮ Хохлова К.К. було відкрито виконавче провадження щодо виконання рішення Приморського районного суду м. Одеси від 09 грудня 2013 року ухваленого у справі за позовом ОСОБА_7 до КП «МТМ», ОСОБА_8, ОСОБА_9 про захист честі, гідності, ділової репутації, спростування недостовірної інформації та відшкодування моральної шкоди, яку заявник отримав 11 березня 2014 року та надано строк для добровільного виконання даного рішення до 11 березня 2014 року. 13 березня 2014 року КП «МТМ» звернулось до державного виконавця із заявою про поновлення строку на добровільне виконання рішення суду та відкладення виконавчих дій відповідно до ст. 35 Закону України «Про виконавче провадження». Постанови про відкладення виконавчих дій заявник не отримав, проте судове рішення ним було виконане 01 квітня 2014 року, про що було повідомлено державного виконавця. 18 березня 2014 року державним виконавцем було винесено постанови про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій у розмірі 50 грн та стягнення з боржника виконавчого збору в сумі 1 360 грн. В зв'язку з тим, що заявник не був повідомлений про кінцевий строк відкладення виконавчих дій, посилаючись на несвоєчасність отримання судового рішення та добровільне його виконання, останній просив визнати оскаржувані постанови неправомірними та скасувати їх.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 16 липня 2014 року, залишеної без змін ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області від 11 лютого 2015 року, скаргу КП «МТМ» задоволено. Поновлено строк на оскарження постанов Жовтневого ВДВС Запорізького МУЮ від 18 березня 2014 року ВП № 42300460 та ВП №42300460 про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій. Визнано неправомірними та скасовано постанову від 18 березня 2014 року ВП № 42300335 про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 1 360 грн та постанову від 18 березня 2014 року ВП №42300460 про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій у сумі 50 грн, винесені державним виконавцем Жовтневого ВДВС Запорізького МУЮ Хохловим К.К.

У касаційній скарзі Жовтневий ВДВС Запорізького МУЮ просить судові ухвали першої та апеляційної інстанцій скасувати та постановити ухвалу про закриття провадження у справі, у зв'язку з тим, що справа не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Постановляючи ухвалу про задоволення скарги, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, виходив з того, що державним виконавцем не було проведено жодних виконавчих дій з примусового виконання рішення суду, лише направлено боржнику постанову про відкриття виконавчого провадження, проте ця дія не відноситься до заходів примусового виконання судового рішення.

Залишаючи без змін ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відкинув посилання заявника на те, що даний спір повинен розглядатись в порядку адміністративного судочинства та зауважив, що відповідно до ч. 2 ст. 384 ЦПК України скарга подається до суду, який видав виконавчий документ.

Проте повністю погодитися з висновками апеляційного суду не можна з таких підстав.

Судами встановлено, що 04 березня 2014 року постановою державного виконавця Жовтневого ВДВС Запорізького МУЮ Хохлова К.К. було відкрито виконавче провадження щодо виконання рішення Приморського районного суду м. Одеси від 09 грудня 2013 року ухваленого у справі за позовом ОСОБА_7 до КП «МТМ», ОСОБА_8, ОСОБА_9 про захист честі, гідності, ділової репутації, спростування недостовірної інформації та відшкодування моральної шкоди та встановлено строк добровільного виконання судового рішення до 11 березня 2014 року із зазначенням способу виконання цього рішення (а.с. 12-13).

13 березня 2014 року КП «МТМ» звернулось до державного виконавця із заявою про поновлення строку на добровільне виконання рішення суду та відкладення виконавчих дій відповідно до ст. 35 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с. 17).

18 березня 2014 року державним виконавцем Жовтневого ВДВС Запорізького МУЮ Хохловим К.К. було винесено постанову ВП № 42300460 про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій у розмірі 50 грн (а.с. 14-15).

18 березня 2014 року державним виконавцем Жовтневого ВДВС Запорізького МУЮ Хохловим К.К. було винесено постанову ВП № 42300460 про стягнення з боржника виконавчого збору в сумі 1 360 грн (а.с. 16).

02 квітня 2014 року КП «МТМ» направило до Жовтневого ВДВС Запорізького МУЮ лист про виконання постанови про відкриття виконавчого провадження від 04 березня 2014 року ВП № 42300460 щодо спростування недостовірної інформації відносно ОСОБА_7

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 342 ЦПК України, розглянувши касаційну скаргу на ухвалу суду, суд касаційної інстанції скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої або апеляційної інстанції, якщо було порушено порядок, встановлений для його вирішення.

Відповідно до пп. 1, 5 ч. 2 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) компетенція адміністративних судів поширюється, зокрема, на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності, а також спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених законом.

Юрисдикція адміністративних судів не поширюється на публічно-правові справи, зокрема, справи про накладення адміністративних стягнень (п. 3 ч. 3 ст. 17 КАС України).

Крім того, за правилами ч.ч. 1, 3 ст. 181 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб. Відповідачем у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби є відповідний орган державної виконавчої служби.

Згідно зі ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних та оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

При цьому, скаргу може бути подано до суду безпосередньо або після оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби до начальника відповідного відділу державної виконавчої служби. Така скарга подається до суду, який видав виконавчий документ (ч.ч. 1, 2 ст. 384 ЦПК України).

Із роз'яснень, викладених у п. 7 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» вбачається, що за змістом п. 7 ч. 2 ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження» постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій та накладення штрафу є окремими виконавчими документами. У зв'язку із цим справи щодо оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях стосовно примусового виконання судового рішення у цивільній справі, належать до компетенції адміністративних судів.

Відповідно до ст. 340 ЦПК України судове рішення підлягає скасуванню в касаційному порядку із закриттям провадження у справі з підстав, визначених ст. 205 цього Кодексу.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України суд ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

З огляду на те, що оскаржувалися дії державного виконавця щодо стягнення з боржника виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій, що відноситься до юрисдикції адміністративних судів, суди попередніх інстанцій не мали підстав для розгляду даної скарги.

З огляду на викладене, оскаржувана ухвала не може вважатись законною та підлягає скасуванню, а справа передачі на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 342 ЦПК України колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Жовтневого відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції задовольнити.

Ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області від 11 лютого 2015 року скасувати, а справу направити до суду апеляційної інстанції на новий розгляд.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов
Судді: Т.Л. Ізмайлова
Л.М. Мазур
Г.І. Мостова
М.І. Наумчук