АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області у складі:

головуючого: судді Карнауха П.М.,

суддів: Дряниці Ю.В., Пилипчук Л.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві справу за апеляційною скаргою Кременчуцької міської ради Полтавської області

на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 20 лютого 2015 року

по справі за позовом ОСОБА_3 до Кременчуцької міської ради, третя особа приватний нотаріус Кременчуцького міського нотаріального округу Проботюк Юлія Миколаївна, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача,-

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з вказаним позовом, в якому вказував, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла його баба ОСОБА_5, після смерті якої залишилося спадкове майно у вигляді квартири АДРЕСА_2 якою за життя у 1993 році було складено заповіт на його користь, про який йому не було відомо, оскільки він вважав, що його батько ОСОБА_6 як спадкоємець першої черги після померлої матері ОСОБА_5 самостійно займався оформленням права власності на спадкове майно. Дізнавшись про наявність заповіту, звернувся до нотаріуса, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину було відмовлено за пропуском строку. У зв'язку з цим просив визначити йому додатковий шестимісячний строк для подання заяви для прийняття спадщини.

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 20 лютого 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_3 до Кременчуцької міської ради Полтавської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини задоволено частково.

Визначено ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, відкритої після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_5 тривалістю два місяці.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Вказане рішення оскаржив відповідач Кременчуцька міська рада Полтавської області, представник якої в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення місцевим судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

В обґрунтування скарги посилається на те, що зазначені позивачем причини пропуску строку на подачу заяви про прийняття спадщини, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 р. ОСОБА_5, зокрема необізнаність про наявність заповіту, не є поважними, оскільки позивач незалежно від наявності інших спадкоємців за законом чи за заповітом мав право подати заяву про прийняття спадщини, проте не скористався таким правом. Закінчення перебігу строку для прийняття спадщини припадає на 22.08.2013 року, відтак, у відповідності до ст. 1270 ЦКУ позивач вважається таким, що не прийняв спадщину, оскільки не подав відповідну заяву. Окрім того, вказує, на відсутність доказів про те, що позивач постійно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Посилається також на роз'яснення у Постанові Пленуму ВССУ № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», згідно яких поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги з наступних підстав.

У відповідності до ст.213ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ст.214 цього Кодексу під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Як установлено місцевим судом та вбачається з матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла ОСОБА_5 (а.с. 7), якій на праві приватної власності належала квартира АДРЕСА_2 м. Кременчуці відповідно до свідоцтва, виданого УЖКГ адміністрації міської ради народних депутатів м. Кременчука від 23.02.1993 року (а.с. 8).

За життя ОСОБА_5 склала заповіт, посвідчений 16.12.1993 р. державним нотаріусом Першої кременчуцької державної нотаріальної контори Ліньковою І.Б., що зареєстрований у реєстрі за № 6-1907, за яким належну їй квартиру АДРЕСА_2 м. Кременчуці заповіла ОСОБА_3 (а.с. 9,12).

За інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру, відсутні дані про відкриття спадкової справи після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_5 (а.с. 13).

Згідно Довідки № 1876 ТОВ «Житлорембудсервіс» м. Кременчука від 23.09.2013 р., ОСОБА_5 була зареєстрована з 23.03.1978 року за адресою: АДРЕСА_1, знята з реєстрації 01.03.2013 р. як померла ІНФОРМАЦІЯ_2 р. (а.с. 10).

Постановою приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу Проботюк Ю.М. від 23.10.2014 р. відмовлено ОСОБА_3 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 р. ОСОБА_5, оскільки спадкодавець померла ІНФОРМАЦІЯ_2., на день смерті була зареєстрована сама, позивач зареєстрований за іншою ніж спадкодавець адресою (а.с.5 на звороті), доказів постійного проживання зі спадкодавцем ОСОБА_3 не надав, заява про прийняття спадщини у встановлений ЦК України шестимісячний строк ОСОБА_3 не подавалася (а.с. 11).

Задовольняючи частково позов в частині визначення ОСОБА_3 додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, відкритої після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_5 тривалістю два місяці, суд першої інстанції обґрунтовано виходив із того, що наведені позивачем обставини є поважними причинами пропущення ним строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Такий висновок відповідає обставинам справи та ґрунтується на нормах права, виходячи з наступного.

Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ст.1220 ЦК України).

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч.1 ст.1268 ЦК).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто (ч.ч.1,2 ст.1269 ЦК).

Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (ч.1 ст.1272 ЦК).

У відповідності до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини.

Як роз'яснено у п.24 Постанови №7 Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Згідно ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів; жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення; суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності; результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Вірно встановивши обставини справи, здійснивши аналіз правових норм, що регулюють дані правовідносини, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що позивачем пропущено строк на подання заяви про прийняття спадщини після померлої баби ОСОБА_5 з поважних причин з огляду на те, що про існування заповіту йому не було відомо, на час складення у 1993 р. заповіту він був неповнолітній; після смерті спадкодавця, яка за життя не повідомляла про існування заповіту, він вважав, що його батько ОСОБА_8 як спадкоємець першої черги оформить спадщину.

Враховуючи те, що зазначені обставини свідчать про поважність причини пропуску позивачем строку на прийняття спадщини, місцевий суд дійшов вірних висновків про часткове задоволення позову та встановлення позивачу додаткового строку тривалістю два місяці для подання заяви про прийнятя спадщини.

Доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу колегії суддів та зводяться до незгоди з рішенням суду.

Суд першої інстанції повно та об'єктивно встановив фактичні обставини справи і дав їм належну правову оцінку, дослідив надані сторонами докази, на підставі яких прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

При цьому суд першої інстанції вірно застосував норми матеріального права відповідно до характеру правовідносин, що склалися між сторонами та в межах заявлених позовних вимог.

З огляду на те, що рішення суду відповідає вимогам закону, зібраним по справі доказам, обставинам справи, підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає.

Відповідно ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.303,304,307,308,314,315,317 ЦПК України,

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Кременчуцької міської ради Полтавської області - відхилити.

Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 20 лютого 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею чинності.

ГОЛОВУЮЧИЙ /підпис/ П.М.Карнаух

СУДДІ /підпис/ Ю.В. Дряниця

/підпис/ Л.І. Пилипчук

ЗГІДНО:

Суддя Апеляційного

сду Полтавської області П.М.Карнаух