Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/2059/15 Головуючий у суді І-ї інстанції Циганаш І. А.
Доповідач Єгорова С. М.
УХВАЛА

Іменем України

30.09.2015 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді: Єгорової С.М.

суддів: Дуковського О.Л., Карпенка О.Л.

із секретарем Гончар В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кіровограді цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ДП «Підприємство Кіровоградської виправної колонії Управління Державної пенітенціарної служби України в Кіровоградській області (№6)" про зобов'язання виплатити одноразову допомогу при виході на пенсію, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 14 липня 2015 року, -

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2015 року ОСОБА_2 звернулася з вказаним позовом, в якому просила зобов'язати Підприємство Кіровоградської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Кіровоградській області (№6) виплатити їй одноразову допомогу в розмірі семимісячного окладу - 8400 грн.

Посилалась на те, що відповідно до записів у трудовій книжці вона з 15.01.1981 року працювала на посаді комірника (кладовщика) частини інтендантського забезпечення в установу ІК-305/6 відділу виправно-трудових установ Управління внутрішніх справ Кіровоградського облвиконкому.

Установа ІК - 305/6 відповідно до реформування органів пенітенціарної системи відповідно до наказу Державного Департаменту України по виконанню покарань № 165 від 29 листопада 1999 року перейменована в Кіровоградську виправну колонію № 6 управління Державного Департаменту України з питань виконання покарань в Кіровоградській області.

Згідно наказу Державної пенітенціарної служби України від 01.11.2011 року № 480 та наказу управління Державної пенітенціарної служби України в Кіровоградській області № 78 від 09.04.2012 року Кіровоградську виправну колонію управління Державного департаменту України з питань виконання покарань у Кіровоградській області (№6) перейменовано у Кіровоградську виправну колонію управління Державної пенітенціарної служби України в Кіровоградській області (№6).

Відповідач - Підприємство Кіровоградської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Кіровоградській області (№6) будучи структурним підрозділом Кіровоградської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Кіровоградській області (№6), але маючи статус юридичної особи також змінювало свою назву відповідно до зміни назви головної установи.

15 серпня 2013 року згідно поданої заяви її було звільнено із займаної посади за власним бажання відповідно наказу начальника КВК УДПС України в Кіровоградській області (№6) № 14 о/с від 15 серпня 2013 року.

Постійно працюючи в одній і тій же установі з 15 січня 1981 року по 15 серпня 2013 року на день звільнення вона мала трудовий стаж 32 роки і 7 місяців.

Відповідно до п. 8.2. розділу VIII колективного договору між адміністрацією відповідача та трудового колективу одноразову допомогу працівникові виробництва при виході на пенсію ( з обов'язковим звільненням в 2-х місячний термін з дня досягнення пенсійного віку) при стажі роботи від: (при наявності прибутку) 10 до 15 років - тримісячний оклад; 15 до 20 років -чотиримісячний оклад, 20 до 25 років - п'ятимісячний оклад; 25 років і більше - семимісячний оклад. В разі, якщо працівник в 2-х місячний термін не звільнився після досягнення пенсійного віку, він втрачає право на вказані пільги.

Посилаючись на ст.18 КЗпП України щодо обов"язковості положень колективного договору для власника або уповноваженого ним органу і працівників підприємства, установи, організації, поширення на всіх працівників підприємства, установи, організації незалежно від того, чи є вони членами професійної спілки, вважала, що їй як працівнику зі стажем понад 25 років, який звільняється не пізніше 2-х місяців після досягнення пенсійного віку, у день звільнення повинна була виплачена передбачена трудовим договором одноразова допомога в розмірі семимісячного окладу у складі всіх сум, що належали від підприємства.

При звільненні адміністрація відповідача обіцяла виплатити їй таку допомогу, але такої виплати не здійснено.

Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 14 липня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставиться питання про скасування вказаного судового рішення з підстав його незаконності і необгрунтованості та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог. Зазначається про те, що суд в порушення норм процесуального права неповно встановив обставини справи, не дослідив і не дав належної оцінки доказам, безпідставно відмовив у захисті її права на отримання одноразової допомоги, не врахував того, що за тих же умов інші працівники отримали таку допомогу при звільнення у зв"язку з виходом на пенсію.

Відповідачем надано письмове заперечення на апеляційну скаргу (а.с.88).

Колегія суддів, заслухавши доповідача, пояснення позивача та її представника, які підтримали доводи апеляційної скарги, представника відповідача, яка погодилась з рішенням суду і підтримала свої заперечення на апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, перевіривши в межах, передбачених ст. 303 ЦПК України законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_2 у своїй заяві від 15.08.2013 року просила звільнити її з посади продавця ВІГЗ підприємства Кіровоградської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Кіровоградській області (№6) за власним бажанням (а.с.34).

Відповідно наказу директора підприємства Кіровоградської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби в Кіровоградській області від 15 серпня 2013 року № 14 о/с ОСОБА_2 звільнено за ст.38 КЗпП України (за власним бажанням) з посади продавця відділу інтендантського та господарського забезпечення підприємства Кіровоградської виправної колонії управління ДПтСУ в Кіровоградській області (№6) з 15 серпня 2013 року у зв'язку з виходом на пенсію з виплатою компенсації за невикористану відпустку в період роботи з 1997 року по 2013 рік в кількості 235 календарних днів (а.с.28).

На час звільнення розмір посадового окладу ОСОБА_2 згідно наказу № 23/ОД від 14 травня 2013 року Державного підприємства Підприємство Кіровоградської виправної колонії Управління державної пенітенціарної служби в Кіровоградській області (№6) складав 1162 грн.

Відповідно до розділу VIII колективного договору на 2009-2013 роки Підприємства Кіровоградської виправної колонії № 6 Управління державного департаменту України з питань виконання покарань в Кіровоградській області за згодою сторін колективним договором встановлюються додатково до норм чинного законодавства такі гарантії і пільги: п.8.2. одноразову допомогу працівникові виробництва при виході на пенсію ( з обов'язковим звільненням в 2-х місячний термін з дня досягнення пенсійного віку) при стажі роботи від : (при наявності прибутку) 10 до 15 років - тримісячний оклад; 15 до 20 років - чотиримісячний оклад, 20 до 25 років - п'ятимісячний оклад; 25 років і більше - семимісячний оклад. В разі, якщо працівник в 2-х місячний термін не звільнився після досягнення пенсійного віку, він втрачає право на вказані пільги (а.с. 43-44).

В довідці від 25.06.2015 року № 17/2818 голова первинної профспілки Кіровоградської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Кіровоградській області (№6) повідомила, що згідно з Законом «Про професійні спілки, їх права та гарантії» № 1045-14 від 15.09.1999 р. зі змінами від 26.10.2014 року член профспілки, який має право на отримання матеріальної допомоги (за рахунок членських внесків) подає заяву на ім'я голови профкому та надає підтверджуючи документи. В архіві профкому не міститься заяви ОСОБА_2 щодо виплати їй одноразової допомоги при виході на пенсію (а.с. 35).

Згідно листа Державного підприємства Підприємство Кіровоградської виправної колонії Управління державної пенітенціарної служби в Кіровоградській області (№6) від 25.06.2015 року № 17/219 та звіту про фінансові результати (звіт про сукупний дохід) за 9 місяців 2013 року вбачається, що підприємство Кіровоградської виправної колонії № 6 веде фінансово-господарську діяльність виробничому напрямку по виготовленню запасних части для сільгосптехніки, виробів з дроту, наданню послуг по теплопостачанню, виготовлення виробів з картону та паперу та виготовлення виробів на замовлення підприємств різних форм власності, а також фізичним особам. Від виробничої діяльності підприємством КВК № 6 за 9 місяців 2013 року отримано збитку на суму 25,0 тис. грн. (а.с. 37-38).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд виходив з того, що ОСОБА_2 при звільненні в заяві не зазначала про виплату їй одноразової допомоги при виході на пенсію, дане питання не розглядалося підприємством разом з профкомом, від виробничої діяльності підприємством КВК № 6 за 9 місяців 2013 року мало збиток в розмірі 25,0 тис. грн., тому у відповідності до п.8.2 розділу VIII колективного договору Підприємство Кіровоградської виправної колонії № 6 не мало підстав для виплати одноразової допомоги при виході на пенсію в розмірі семимісячного окладу.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Так, відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (стаття 212 ЦПК України), з урахуванням фактичних обставин справи і вимог статей 10, 60 ЦПК України обґрунтовано виходив з того, що на час звільнення позивача у зв"язку з виходом на пенсію підприємство через відсутність прибутку не мало можливості виплатити передбачену пунктом 8.2. колективного договору одноразову допомогу, тому діями відповідача трудові права ОСОБА_2 не були порушені.

Посилання позивача про те, що в той же період іншим працівникам виплачувалась така допомога спростовується наданою відповідачем довідкою, що в 2013 році не було інших працівників, які звільнялись у зв"язку з виходом на пенсію, а в 2014 році звільнено одного працівника і виплачено одноразову допомогу відповідно до умов колективного договору (а.с. 98).

В той же час колегія суддів вважає, що одночасне посилання суду в обгрунтування відмови у задоволенні позову на пропуск позивачем строку звернення до суду за захистом своїх прав є зайвим.

Згідно статті 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Зі змісту рішення суду першої інстанції і матеріалів справи, в тому числі доданих відповідачем в обгрунтування своїх заперечень та досліджених судом апеляційної інстанції доказів, убачається, що апеляційна скарга є необґрунтованою і наведені у ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності оскаржуваного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 14 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з наступного дня.

Головуючий суддя

Судді :