Справа № 344/7866/15-ц
Провадження № 4-с/344/67/15
У Х В А Л А

06 жовтня 2015 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Бабій О.М.

секретаря Орнат Л.І.,

з участю заявника ОСОБА_1, представника заявника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду скаргу ОСОБА_1, заінтересовані особи старший державний виконавець ВДВС Івано-Франківського МУЮ ОСОБА_3, старший державний виконавець ВДВС Івано-Франківського МУЮ ОСОБА_4, начальник відділу ДВС Івано-Франківського МУЮ ОСОБА_5 про визнання неправомірними рішень, дій та бездіяльності, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою, в якій просить:

поновити строк для оскарження бездіяльності та постанов;

визнати бездіяльність старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції ОСОБА_3 в частині відкриття виконавчого провадження без виконавчого документу, відсутності підпису на постанові про відкриття виконавчого провадження, неповідомленні належним чином про відкриття виконавчого провадження неправомірною, а також скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження;

визнати бездіяльність старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції ОСОБА_4, яка полягає у не зверненні до суду із заявою про розяснення рішення, відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення чи зміну способу виконання та вирішення питання про поновлення строків чи закриття виконавчого провадження, в упередженому веденні виконавчого провадження та відсутності облікової документації про погашення боргу з інших джерел - неправомірною, також зобовязати державного виконавця скасувати постанову про стягнення з заробітної плати та пенсії боржника;

визнати бездіяльність начальника відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції ОСОБА_5, яка полягає у відсутності контролю за своєчасністю, правильністю і повнотою виконання рішень державними виконавцями Сідиком В.В. та Саюком Т.В. у виконавчому провадженні ВП № 39836047 - неправомірною.

В судовому засіданні заявник та його представник вимоги скарги підтримав з мотивів наведених в ній та просили скаргу задовольнити.

Старші державні виконавці та начальник відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції в судове засідання не зявились, про час та місце судового розгляду повідомлені належним чином.

Старший державний виконавець Саюк Т.В. надав суду письмові заперечення на скаргу та копії матеріалів виконавчого провадження.

Заслухавши пояснення заявника та його представника, дослідивши письмові матеріали скарги, судом встановлено наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ст. 385 ЦПК України, скаргу може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Точних даних щодо дати отримання постанови про відкриття виконавчого провадження, ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження заявник та державні виконавці суду не надали, тому суд вважає за можливе поновити заявнику строк звернення із скаргою до суду.

Відповідно до статті 387 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

На виконанні у ВДВС Івано-Франківського міського управління юстиції перебуває виконавчий лист № 0907/2-4464 від 21.08.2013 року виданий Івано-Франківським міським судом про стягнення з ОСОБА_1 в солідарному порядку заборгованості на користь ПАТ «Банк «Київська Русь» у розмірі 31 763 грн. за кредитним договором № 690-01-07-2 від 07.09.2007 року (а.с.39-42)

17.09.2013 року старшим державним виконавцем Сідиком В.В. відкрито виконавче провадження та надано боржнику термін для добровільного виконання рішення суду (а.с.47)

24.09.2013 року старшим державним виконавцем Сідиком В.В. винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору та постанову про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій (а.с.49).

Відповідно до частини п'ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Відповідно до ст. ст. 1 та 5 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів. Державний виконавець зобов'язаний вжити заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Крім того, виконання судових рішень це заключна стадія цивільного процесу, а саме заключний етап у процесі реалізації захисту цивільних прав, а згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини для визначення розумного строку розгляду справи включається період із надходження до суду позовної заяви й закінчується виконанням рішення суду.

Отже, завданням державної виконавчої служби є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом, тому перевірка вчинення таких дій державним виконавцем є фактичною перевіркою дотримання положення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду й належного виконання рішення суду.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

17.09.2013 року стягував звернувся до ВДВС Івано-Франківського МУЮ із заявою про відкриття виконавчого провадження та долучив до заяви оригінали виконавчих листів (а.с.43-44).

Отже, як вбачається із матеріалів виконавчого провадження, виконавче провадження старшим державним виконавцем Сідиком В.В. було відкрито на підставі виконавчого документу, тому в цій частині скарга заявника не підлягає до задоволення.

В матеріалах виконавчого провадження міститься постанова про відкриття виконавчого провадження (а.с.47), постанова про стягнення з боржника виконавчого збору та постанова про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій (а.с.49), які не підписані старшим державним виконавцем Сідиком В.В., що є недопустимим, тому в цій частині скарга заявника підлягає до задоволення.

Суду не надано жодних поштових повідомлень про надіслання державним виконавцем копії постанови про відкриття виконавчого провадження боржнику, що свідчить про порушення державним виконавцем ч. 5 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження», тобто не надіслання копії постанови про відкриття виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня боржникові.

З цих підстав суд вважає, що слід визнати бездіяльність старшого державного виконавця ВДВС Івано-Франківського МУЮ ОСОБА_3 в частині відсутності підпису на постанові про відкриття виконавчого провадження, неповідомленні належним чином боржника про відкриття виконавчого провадження неправомірною.

Однак, виконавче провадження старшим державним виконавцем Сідиком В.В. було відкрито правомірно, а тому немає підстав для скасування постанови про відкриття виконавчого провадження.

Що стосується вимог до старшого державного виконавця Саюка Т.В., то суд вважає за необхідне зазначити наступне.

01.03.2015 року старший державний виконавець Сідик В.В. був звільнений з посади державного виконавця ВДВС Івано-Франківського МУЮ, а тому виконавчі провадження старшого державного виконавця Сідика В.В. було передано старшому державному виконавцю ВДВС Івано-Франківського МУЮ ОСОБА_4

01.03.2015 року старшим державним виконавцем Саюком Т.В. повторно направлено запит в правореєструючі органи.

12.03.2015 року старшим державним виконавцем Саюком Т.В. винесено постанову про стягнення із заробітної плати та пенсії боржника в межах суми згідно виконавчого листа № 0907/2-4464 від 21.08.2013 року виданого Івано-Франківським міським судом (а.с.51).

04.06.2015 року згідно відповіді УДАІ УМВС за боржником ОСОБА_1 транспортні засоби не зареєстровані (а.с.96).

Згідно інформаційної довідки з реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчужень обєктів нерухомого майна в порядку доступу державних виконавців, за боржником ОСОБА_1 зареєстровано право власності на 1/3 частину квартири № 1 в будинку № 39 на вул. Бельведерській в м. Івано-Франківську (а.с.53-55).

19.06.2015 року старшим державним виконавцем Саюком Т.В. винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, а саме: 1/3 частки квартири № 1 в будинку № 39 на вул. Бельведерській в м. Івано-Франківську.

19.06.2015 року старшим державним виконавцем Саюком Т.В. винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, направлено до виконання в УДАІ УМВС в Івано-Франківській області, територіальне управління Держгірпромнагляду в Івано-Франківській області, головне управління Держземагенства в Івано-Франківській області, Державну інспекцію сільського господарства в Івано-Франківській області.

19.06.2015 року старшим державним виконавцем Саюком Т.В. направлено запит про наявність зареєстрованих цінних паперів, поточних рахунків, всіх відкритих карткових рахунків боржника як фізичної особи та фізичної особи підприємця.

Станом на 25.05.2015 року виконавчий документ боржником ОСОБА_1 виконано в сумі 807 грн. 39 коп.

Заявник вказує, що старший державний виконавець проявив бездіяльність в тому, що не звернувся до суду із заявою про розяснення рішення, відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення чи зміну способу виконання.

Однак, подання звернення до суду із такою заявою є правом, а не обовязком державного виконавця, тому в цій частині вимога скарги не підлягає до задоволення.

Згідно ч.ч. 1-4 ст. 57 ЗУ «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї, винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. Постановами, передбаченими частиною другою цієї статті, може бути накладений арешт у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат, повязаних з організацією та проведенням виконавчих дій та застосованих державним виконавцем штрафів, на все майно боржника або на окремі предмети. Копії постанови, якою накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, державний виконавець надсилає органам, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження. Копії постанови державного виконавця про арешт коштів чи майна боржника надсилаються не пізніше наступного робочого дня після її винесення боржнику та банкам чи іншим фінансовим установам або органам, зазначеним у частині другій цієї статті. Постанова державного виконавця про арешт коштів чи майна боржника можу бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Отже, з урахуванням наведеного є безпідставними та необґрунтованими вимоги заявника в частині, що стосуються старшого державного виконавця Саюка Т.В.

Що стосується вимог до начальника ВДВС Івано-Франківського МУЮ ОСОБА_5, то суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 83 Закону України «Про виконавче провадження», контроль за своєчасністю, правильністю і повнотою виконання рішень державним виконавцем здійснюють начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, а також керівник вищестоящого органу державної виконавчої служби. Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, визнати недійсним складений державним виконавцем акт, зобов'язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

У матеріалах виконавчого провадження ВП № 39836047 відсутні документи, які б свідчили про наявність контролю за своєчасністю, правильністю дій старшого державного виконавця Сідика В.В., зокрема, начальник ВДВС Івано-Франківського МУЮ ОСОБА_5 затвердив своїм підписом постанову про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій, яка не підписана старшим державним виконавцем Сідиком В.В. та до цього часу в матеріалах виконавчого провадження містяться процесуальні документи не підписані державним виконавцем. Коіпї матеріалів виконавчого провадження на яких відсутній підпис державного виконавця направлено до суду на виконання ухвали суду.

Також начальником ВДВС Івано-Франківського МУЮ не проконтрольовано вчасність направлення старшим державним виконавцем Сідиком В.В. постанови про відкриття виконавчого провадження боржнику ОСОБА_1

Дослідивши матеріали справи, перевіривши чи діяли державні виконавці відповідно до ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для вчинення дії; безсторонньо; добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямована ця дія; своєчасно, тобто протягом розумного строку, суд вважає, що скарга підлягає до часткового задоволення.

На підставі наведеного, відповідно до ст. 19 Конституції України, ст. ст. 1, 5, 11, 23, 25, 26 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 60, 383-387 ЦПК України, керуючись ст. ст. 209-210, 386, 387 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_1, заінтересовані особи старший державний виконавець ВДВС Івано-Франківського МУЮ ОСОБА_3, старший державний виконавець ВДВС Івано-Франківського МУЮ ОСОБА_4, начальник відділу ДВС Івано-Франківського МУЮ ОСОБА_5 про визнання неправомірними рішень, дій та бездіяльності задовольнити частково.

Визнати бездіяльність старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції ОСОБА_3 в частині відсутності підпису на постанові про відкриття виконавчого провадження, неповідомленні належним чином боржника ОСОБА_6 про відкриття виконавчого провадження неправомірною.

Визнати бездіяльність начальника відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції ОСОБА_5, яка полягає у відсутності контролю за своєчасністю, правильністю і повнотою виконання рішень державним виконавцем Сідиком В.В. у виконавчому провадженні ВП № 39836047 - неправомірною.

В задоволенні решти вимог скарги відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається через Івано-Франківський міський суд протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О.М. Бабій