БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/3253/14-ц
Провадження № 2/497/60/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.02.2015 року Болградський районний суд Одеської області в складі:

головуючої - судді Тимошенко І. В.

за участю секретаря - Жукової Т.І.

позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Болград цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Болградської районної державної адміністрації Одеської області , Василівської сільської ради Болградського району Одеської області про визнання права на земельну частку (пай),

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з цим позовом та просить постановити судове рішення , яким визнати за ним право на земельну частку (пай) як за членом КСП «Василівське» Болградського району Одеської області . При цьому позивач посилається на те, що він у 1986 році був прийнятий в члени колгоспу ім. Карла Маркса Болградського району , а після реогранізації колгоспу в КСП був прийнятий в члени КСП «Василівське» Болградського району , де працював до 1992 року. У 1992 році він припинив трудову діяльність у КСП «Василівське» , але з членів КСП він не звільнявся та відповідно до Указу Президента України № 720 від 08.08.1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям» має право на земельну частку (пай). Але він безпідставно не був у встановленому законом порядку включений до списку членів КСП, що мають право на земельну частку (пай) та йому не було видано сертифікат на право на земельну частку (пай). Тому він вимушений звернутися до суду за захистом свого порушеного права. Позивач просить також поновити йому строк звернення до суду з цим позовом , посилаючись на те, що цей строк він пропустив з поважних причин.

Відповідач - Болградська района державна адміністрація направила на адресу суду письмові заперечення , позов не визнає, посилаючсиь на те, що на день предачи земель у колективну власність КСП «Василівське» Болградського району позивач не був членом КСП та не мав права на земельну частку (пай). Болградська райдержадміністрація також просить справу розглянути без участі її представника.

Відповідач - Василівська сільська рада Болградського району про час та місце розгляду справи була неодноразово повідомлена належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями ( а.с.22,48), причину неявки до суду свого представника не повідомила, будь - які пояснення , заперечення проти позову не надала.

Суд вважає, що позов задоволенню не підлягає.

Відповідно до п.2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени коллективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

06 квітня 1995 року 15 сесія ХХII скликання Василівської сільської ради Болградського району Одеської області прийняла рішення про передачу земель у колективну власність КСП «Василівське» Болградського району Одеської області. 15 лютого 1996 року КСП «Василівське» Болградського району отримало державний акт на право колективної власності на землю (а.с.57).

Судом встановлено, що позивач у 1986 році був прийнятий в члени колгоспу ім.. Карла Маркса Болградського району Одеської області та працював в колгоспі до 1991 року включно. У 1992 році позивач припинив трудову діяльність у КСП «Василівське». Це підтверджується поясненнями позивача , а також записами у трудовій книжці позивача № 3838, заведеної колгоспом ім.. Карла Маркса Болградського району (а.с.4) , архівною довідкою Болградської районної ради № 05-26/828 від 09 грудня 2013 року (а.с.5) , архівною довідкою адміністрації муніципальної освіти «Угранський район» Смоленської області Російської Федерації № 8 від 20.01.2014 року (а.с.6).

31 жовтня 1991 року позивач був прийнятий у члени АСХП «Прогрес» Ізмаїльського району Одеської області , який 09 червня 1993 року було реорганізовано у КСП «Прогрес» . Після чого позивач був прийнятий переводом у члени КСП «Прогрес» Ізмаїльського району Одеської області та працював в цьому сільськогосподарському підприємстві до 20 січня 1996 року - до дня звільнення з членів КСП «Прогрес» за власним бажанням. Це підтверджується поясненнями позивача в судовому засіданні , а також записами у трудові книжці позивача № 0971917, яка була заведена 31 серпня 1991 року у АСХП «Прогрес» Ізмаїльського району (а.с.25-28). Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 19 вересня 2006 року за позивачем визнано право на земельну частку (пай) , як за членом КСП «Прогрес» Ізмаїльського району Одеської області (а.с.58).

За рішенням загальних зборів членів колгоспу ім.. Карла Маркса Болградського району від 12 листопада 1992 року колгосп було реорганізовано в КСП «Василівське» Болградського району (а.с.38-39). На день реорганізації колгоспу ім..Карла Маркса в КСП «Василівське» позивач фактично вже не працював в цьому підприємстві та не приймав в ньому трудової участі, оскільки на цей час вже був членом АСХП «Прогрес» Ізмаїльського району та працював в цьому підприємстві.

Рішенням звітного зібрання уповноважених членів КСП «Василівське» Болградського району від 26 лютого 1993 року протокол № 1 позивача було звільнено з членів КСП за власним бажанням, що підтверджується інформаційною довідкою архівного відділу Болградської райдержадміністрації № 03-27/15 від 27.01.2015 року (а.с.47).

Таким чином судом встановлено, що як на день прийняття рішення про передачу землі у колективну власність КСП «Василівське» Болградського району , так і на день отримання КСП «Василівське» державного акту на право колективної власності на землю, позивач не був членом цього підприємства, не був включений до списку членів КСП , які мають право на земельну частку (пай), що додається до державного акту, і не має права на земельну частку (пай).

Крім того , судом встановлено, що паювання землі в КСП «Василівське» у встановленому порядку було проведено в період з 06 квітня 1995 року по 15 лютого 1996 року. Позивач з цим позовом до суду звернувся лише 16 грудня 2014 року , тобто майже через 19 років після отримання КСП «Василівське» Болградського району державного акту на право колективної власності на землю. Тобто позивач пропустив строк позовної давності звернення до суду з цим позовом , передбачений ст.. 257 ЦК України. Підстав для поновлення цього строку суд не знаходить , оскільки позивач не надав доказів щодо поважності пропуску строку позовної давності. Посилання позивача на те , що він є інвалідом, часто хворіє та надані ним на підтвердження цього медичні документи не можуть бути прийняти судом як підстава для поновлення строку позовної давності. Надані позивачем медичні документи (а.с.59-74) підтверджують, що позивач є інвалідом 3 групи довічно та щороку проходить курс лікування в зв'язку з наявним у нього захворюванням. Але ці документи не є свідченням того , що позивач через стан здоров'я протягом майже 19 років не мав можливості звернутися до суду з цим позовом.

Крім того, наявність рішення Ізмаїльського міськрайонного суду від 19 вересня 2006 року є безумовним свідченням того, що позивачу ще у 2006 році було відомо про можливість в судовому порядку поновити право на земельну частку (пай) , але з позовом до суду щодо його права на земельну частку (пай) як члена КСП «Василівське» позивач у визначений законом строк не звернувся без поважних причин.

Посилання позивача на те, що у його трудові книжці мається запис про переведення його у члени КСП «Василівське»; що він заяву про звільнення з членів КСП «Василівське» не подавав; що відповідачі не надали доказів про те, що його було звільнено з членів КСП на підставі його заяви; що рішенням звітного зібрання уповноважених членів КСП «Василівське» Болградського району від 26 лютого 1993 року звільнено з членів КСП не його , а іншу особу - суд до уваги не приймає. На теперішній час в зв'язку з пропуском позивачем строку позовної давності не представляється можливим перевірити наявність заяви позивача про звільнення з членів КСП «Василівське» , оскільки і сама заява і журнал реєстрації заяв членів КСП на зберігання до архівного відділу Болградської райдержадмінстрації не передавались (а.с.49), знищені за закінченням строку зберігання. Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців проведена державна реєстрація припинення КСП «Василівське» Болградського району на підставі рішення Господарського суду Одеської області від 27.06.2008 року про визнання банкрутом (а.с.33-35). З врахуванням викладеного посилання позивача не може служити підставою для задоволення його позовних вимог , оскільки перевірити зазначені обставини не є можливим через сплив строку позовної давності.

Також безпідставним є посилання позивача на те, що йому було видано сертифікат на право на майновий пай у пайовому фонді КСП «Василівське» Болградського району (а.с.7), а тому він має право і на земельну частку (пай). Законом передбачені різні підстави для набуття права на земельну частку (пай) і для набуття права на майновий пай.

Керуючись ст. 256, 257, 261 ЦК України, ст. 2 Указу Президента України від 08.08.1995 року № 720 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям», ст. 10,11,60,131,212-215,294 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Болградської районної державної адміністрації Одеської області, Василівської сільської ради Болградського району Одеської області про визнання права на земельну частку (пай) - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги через Болградський районний суд Одеської області протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя : Тимошенко Ірина Вольдемарівна