Провадження №2/761/595/2015
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

16 березня 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого: судді - Притули Н.Г.

при секретарі: Паночко О.М.

за участю представника позивача: Мягкої К.М.

відповідача: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, -

В С Т А Н О В И В:

29 серпня 2014 року до суду надійшла вказана позовна заява.

В позовній заяві позивач просить: стягнути з відповідача заборгованість за житлово-комунальні послуги в розмірі 89 897,99 грн. з яких: заборгованість по квартирній платі та платі за комунальні послуги в сумі 55 917,77 грн., втрати від інфляції в сумі 26 273,07 грн. та 3% річних в сумі 7 707,15 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач є власником квартири АДРЕСА_1 та користується житлово-комунальним послугами. У зв'язку з несплатою відповідачем за житлово-комунальні послуги станом на 01.04.2014 р. заборгованість за період з 01.03.2004 року по 01.04.2014 року складає 89 897,99 грн., з якої: сума основного боргу за житлово-комунальні послуги становить - 55 917,77 грн., втрати від інфляції - 26 273,07 грн. та 3% річних - 7 707,15 грн. Через несвоєчасність проведення розрахунків відповідачем із позивачем, останній в свою чергу має заборгованість перед організаціями - виробниками комунальних послуг.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити з підстав викладених в позовній заяві.

Відповідач в судовому засіданні заявлені вимоги визнала за останні три роки та не заперечувала проти задоволення вимог в цій частині. Щодо іншої частини вимог заперечувала, так як позивачем пропущено трирічний строк позовної давності, тому просила відмовити в їх задоволенні.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов'язок доказування покладений на сторони.

Вислухавши думку представника позивача та відповідача, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, та вбачається з довідки від 19.02.2014 року №508, виданої ТОВ «Київжитлосвіт», відповідач - ОСОБА_2 зареєстрована та проживає в АДРЕСА_2, що підтверджується відповіддю з Відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в місті Києві. В цій же довідці зазначено, що ОСОБА_2 є власником особового рахунку.

З копії договору купівлі-продажу від 28.05.1993 року вбачається, що ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_1.

Відповідно до затвердженого розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації» від 12 квітня 2012 року №610 Статуту КП «ЦОС Шевченківського району» створено з метою надання послуг населенню у сфері житлово-комунального господарства як виконавця цих послуг. Основними напрямками діяльності підприємства є: зокрема, забезпечення послугами газопостачання, водопостачання (водовідведення) та централізованого опалення до споживачів по внутрішньо будинкових мережах на підставі договорів, укладених з виробниками послуг, а також на підставі договорів укладених підприємством безпосередньо зі споживачами, забезпечення збору платежів від споживачів зазначених послуг на користь виробників послуг. Згідно рішення Київської міської ради від 22 вересня 2011 року №24/6240 «Про питання діяльності комунальних підприємств, що належать до комунальної власності територіальної громади міста Києва» КП «ЦОС Шевченківського району» перейменоване з Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Шевченківської районної у м. Києві ради.

Як вбачається з матеріалів справи, КП «ЦОС Шевченківського району» здійснює забезпечення послугами газопостачання, водопостачання (водовідведення) та централізованого опалення до споживачів по внутрішньо будинкових мережах на підставі договорів, укладених з виробниками послуг, а також забезпечує збір платежіввід споживачів зазначених послуг.

Відповідно до ст.19 ч.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Відповідно до ст.19 ч.2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник.

Відповідно до ч. 2 ст. 638 ЦК України, договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Частиною 2 ст.642 ЦК України встановлено, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (сплатила суму грошей або ін.), що засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції.

Тобто, надання житлово-комунальних послуг, їх отримання, надання рахунків на їх оплату та сам факт оплати у встановленому порядку підтверджують правовідносини між споживачем і виконавцем.

Згідно ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживачі зобов'язані оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Статтею 162 ЖК України визначено, що плата за користування жилим приміщенням і за комунальні послуги в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги.

Статтею 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Розмір плати за утримання будинків і споруд та прибудинкових територій встановлюється залежно від капітальності, рівня облаштування та благоустрою. У платіжному документі мають бути передбачені графи для зазначення поточних та попередніх показань засобів обліку споживання комунальних послуг, різниці цих показань або затверджених норм, ціни/тарифу на даний вид комунальних послуг і суми, яка належить до сплати за надану послугу. У разі зміни вартості житлово-комунальних послуг виконавець/виробник не пізніше ніж за 30 днів повідомляє про це споживача з визначенням причин зміни вартості та наданням відповідних обґрунтувань з посиланням на погодження відповідних органів.

Відповідно до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, які затверджені постановою Кабінету міністрів України від 21.07.2005 р. № 630 (далі -Правила), плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим (п. 18 Правил).

Як вбачається з розрахунку заборгованості відповідача за житлово-комунальні послуги, станом на 01.04.2014 року за період з 01.03.2004 року по 01.04.2014 року включно, заборгованість становить 89 897,99 грн.

Відповідачка не надала суду доказів на спростування зазначеної заборгованості, а тому заборгованість підлягає до стягнення. Проте відповідач заявила про сплив позовної давності.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу

Статтею 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Частиною 5 ст. 261 ЦК України визначено, що за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Як вбачається з наданих суду розрахунків, заборгованість за житлово-комунальні послуги з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних були обраховані КП «ЦОС Шевченківського району» за період з березня 2004 року по березень 2014 року.

З позовом до суду про стягнення заборгованості КП «ЦОС Шевченківського району» звернулося лише 29 серпня 2014 року, тобто з пропуском установленої ст. 257 ЦК України строку загальної позовної давності.

Як встановлено судом, за зазначений позивачем період ОСОБА_2 лише один раз сплатила плату за утримання будинку в грудні 2007 року. Проте, це не свідчить про визнання відповідачем боргу за весь період.

Частиною 4 ст. 267 ЦК України передбачено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідно до положень ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

Оскільки чинним законодавством передбачено обов'язок сплачувати житлово-комунальні послуги щомісяця, позовна давність має обраховуватися за кожним простроченим платежем окремо. Відтак, відповідно до положень ст. ст. 257, 261, 264, 267 ЦК України з ОСОБА_2 на користь КП «ЦОС Шевченківського району» підлягає стягненню заборгованість по оплаті житлово-комунальних послуг, інфляційна складова, а також три проценти річних за три останні роки, що передують зверненню КП «ЦОС Шевченківського району» до суду з даним позовом.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦКУ боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений законом або договором.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між виробниками та споживачами, а також їхні права та обов'язки визначено у Законі України «Про житлово-комунальні послуги» (далі - Закон).

Пунктом 10 ч. 3 ст. 20 Закону встановлена відповідальність за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги у вигляді пені.

Разом із тим, відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За змістом ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Зобов'язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов'язанням.

Таким чином, правовідношення, в якому замовник зобов'язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов'язанням.

З огляду на викладене, правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов'язанням, у якому, серед інших прав і обов'язків сторін на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов'язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора вимагати сплату грошей за надані послуги.

Таким чином, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов'язань, на них поширюється дія ч.2 ст.625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов'язання.

Закріплена в п.10 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, встановлених у ч.2 ст.625 ЦК України.

А тому суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача інфляційні втрати (з врахуванням застосування строку позовної давності) у розмірі 235,25 грн. та три проценти річних - 1 256,15 грн.

Крім того, на підставі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.18, 19, 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ст.ст.32,162 ЖК України, ст.ст. 625, 638, 642 ЦК України, ст.ст.10,11,60, 88, 159, 212, 214, 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Комунального підприємства «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» заборгованість за житлово-комунальні послуги в розмірі 18 907 (вісімнадцять тисяч дев'ятсот сім) гривень 33 копійки, втрати від інфляції в розмірі 235 (двісті тридцять п'ять) гривень 25 копійок, три відсотки річних в розмірі 1 256 (одна тисяча двісті п'ятдесят шість) гривень 15 копійок та судовий збір в розмірі 243 (двісті сорок три) гривни 60 копійок.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя: Н.Г.Притула