УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Горелкіної Н.А.,

суддів: Євграфової Є.П., Євтушенко О.І.,

Завгородньої І.М., Ситнік О.М.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом прокурора м. Черкаси до Черкаської міської ради, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа - Департамент екології та природних ресурсів Черкаської обласної державної адміністрації, про визнання незаконним та скасування рішення, визнання недійсним державного акта на право власності на землю та витребування майна з чужого незаконного володіння, за касаційною скаргою заступника прокурора Черкаської області на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 05 травня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 23 квітня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

Прокурор м. Черкаси у вересні 2013 року звернувся до суду із вказаним позовом, зазначаючи, що при перевірці прокуратурою м. Черкаси дотримання Черкаською міською радою вимог земельного законодавства при виділенні та використанні земельних ділянок у кварталі АДРЕСА_1 встановлено, що відповідно до рішення Черкаської міської ради від 09 березня 2006 року № 9-205 «Про передачу громадянам земельних ділянок у власність (ОСОБА_5 та інші)» за результатами розгляду проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, який розроблений ТОВ «Геоземпроект», та висновку державної експертизи землевпорядної документації від 18 лютого 2006 року № 678 передано безоплатно у власність ОСОБА_3 земельну ділянку для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 1 тис. кв. м, яка розташована у кварталі АДРЕСА_1, за рахунок земель Черкаської міської ради.

На підставі рішення Черкаської міської ради від 09 березня 2006 року № 9-205 ОСОБА_3 отримав державний акт на право власності на земельну ділянку.

Позивач вважав, що вказане рішення міської ради не відповідає вимогам закону та має бути визнане судом незаконним та скасоване з огляду на те, що вказана земельна ділянка загальною площе <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_725/ed_2015_02_12/pravo1/T012768.html?pravo=1>ю 8,7966 га знаходиться на території зелених насаджень загального користування (територія парків, скверів), та відповідно до п. «а» ч. 3 ст. 83 Земельного кодексу України (в редакції, чинній на час прийняття оскаржуваного рішення) не могла передаватися у приватну власність; проект відведення ділянки не погоджувався із природоохоронним органом, що, на думку прокурора, підтверджувалось висновком Державної інспекції сільського господарства в Черкаській області від 21 лютого 2013 року № 636, в якому зазначено, що дійсна земельна ділянка знаходиться на території зелених насаджень загального користування, тому не підлягає відведенню у приватну власність під житлову забудову згідно зі ст. ст. 38, 39, 44, 51, 52, 83 Земельного кодексу України.

Посилаючись на викладене, позивач просив: визнати незаконним та скасувати рішення Черкаської міської ради від 09 березня 2006 року № 9-205 «Про передачу громадянам земельних ділянок у власність (ОСОБА_5 та інші)» в частині безоплатної передачі ОСОБА_3 <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_19/ed_2015_02_12/pravo1/T012768.html?pravo=1>земельної ділянки площею 1 тис. кв. м по АДРЕСА_1 для будівництва і обслуговування жилих будинків, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); визнати незаконним та скасувати п. 7 додатка до рішення Черкаської міської ради від 09 березня 2006 року № 9-205 «Про передачу громадянам земельних ділянок у власність (ОСОБА_5 та інші)» щодо безоплатної передачі ОСОБА_3 земельної ділянки; визнати недійсними державний акт серії НОМЕР_1, виданий 15 червня <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_168/ed_2015_02_12/pravo1/T012768.html?pravo=1>2006 року на право власності ОСОБА_4 на земельну ділянку площею 1 тис. кв. м, розташовану за адресою: м. Черкаси, вул. Ціолковського, та скасувати його державну реєстрацію; витребувати у ОСОБА_4 земельну ділянку площею 1 тис. кв. м, вартістю 276 180 грн, розташовану за адресою: АДРЕСА_2, яка належить останньому на підставі державно <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_168/ed_2015_02_12/pravo1/T012768.html?pravo=1>го акта серії НОМЕР_1 від <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_589064/ed_2015_02_12/pravo1/T012768.html?pravo=1>15 червня 2006 року, на користь Черкаської міської ради.

Справа судами розглядалася неодноразово, в тому числі й Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Останнім рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 05 травня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 23 квітня 2015 року, в задоволенні позову відмовлено.

У поданій касаційній скарзі заступник прокурора Черкаської області просить зазначені судові рішення скасувати, посилаючись на порушення судами норм матеріального і процесуального права, та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Наведеній нормі ухвалені у справі судові рішення не відповідають.

Судом установлено, що 24 січня 2006 року ОСОБА_3 звернувся до Черкаської міської ради із заявою про передачу у приватну власність земельної ділянки площею 0,1 га по АДРЕСА_1 для використання під індивідуальне дачне будівництво (а. с. 24, т. 1).

Пунктом 1.19 рішення Черкаської міської ради від 31 січня 2006 року № 9-60 ОСОБА_3 надано дозвіл на розробку проекту відведення земельної ділянки по АДРЕСА_2, площею 1 тис. кв. м безоплатно у власність для індивідуального дачного будівництва (а. с. 25, т. 1).

Відповідно до висновку державної експертизи від 18 лютого 2006 року № 678 проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_3 по АДРЕСА_2, площею 1 тис. кв. м у власність для індивідуального дачного будівництва за рахунок земель Черкаської міської ради отримав позитивну оцінку.

Відповідно до п. 10 додатка до рішення Черкаської міської ради від 09 березня 2006 року № 9-205 «Про передачу громадянам земельних ділянок у власність (ОСОБА_5 та інші)» передано у приватну власність ОСОБА_3 земельну ділянку для індивідуального дачного будівництва площею 1 тис. кв. м по АДРЕСА_1 (а. с. 41 та а. с. 41, зворот, т. 1).

На підставі цього рішення ОСОБА_3 отримав державний акт на право власності на вказану земельну ділянку від 24 березня 2006 року серії НОМЕР_2 (а. с. 43 та а. с. 43, зворот, т. 1). У даному акті зазначено, що цільовим призначенням (використанням) земельної ділянки є індивідуальне дачне будівництво. <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_642/ed_2015_02_12/pravo1/Z970280.html?pravo=1>

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, дійшов висновку про те, що право приватної власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Генеральним планом 1984 року вказана земельна ділянка входила до території, визначеної для створення парково-рекреаційної зони, але вимоги Генерального плану не були виконані і зазначена парково-рекреаційна зона не була створена, території до її складу не передавалися, статус парково-рекреаційної зони визначений не був. Оскільки Генеральний план 1984 року втратив чинність, а прокурором не надано доказів, що на час прийняття рішення існували заборони для таких дій Черкаської міської ради, суд не знайшов підстав для скасування рішення Черкаської міської ради від 09 березня 2006 року № 9-205 «Про передачу громадянам земельних ділянок (ОСОБА_5 та інші)» та задоволення позову.

Проте з висновком суду погодитися не можна з таких підстав.

Відповідно до ст. 20 ЗК України в редакції, чинній станом на час прийняття оскаржуваного рішення Черкаської міської ради, зміна цільового призначення земель провадиться органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про передачу цих земель у власність або надання у користування, вилучення (викуп) земель і затверджують проекти землеустрою або приймають рішення про створення об'єктів природоохоронного та історико-культурного призначення.

Із матеріалів справи вбачається і це встановлено судами, що ОСОБА_3 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для індивідуального дачного будівництва (а. с. 20, т. 1) надавався за рахунок земель, зайнятих зеленими насадженнями загального користування Черкаської міської ради (а. с. 36) рекреаційного призначення (а. с, 41, зворот).

Проект землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки розроблено саме для індивідуального дачного будівництва. Разом із тим оспорюваним рішенням міської ради від 09 березня 2006 року № 9-205 земельні ділянки передані у власність із призначенням «житлова та громадська забудова», тобто таким призначенням цільового використання, щодо якого дозвіл на розробку проекту відведення ОСОБА_3 не надавався і такий проект останнім не розроблявся.

При цьому цільове призначення земельної ділянки, що визначено рішенням міської ради, не відповідає призначенню, зазначеному в акті, що посвідчує право власності ОСОБА_3 Зокрема, в акті цільове призначення земельної ділянки на відміну від «житлової та громадської забудови», визначеного рішенням міськради, зазначено як «дачне будівництво», в той час коли за поточними даними земельного кадастру земельна ділянка вже обліковується як «під житлову забудову».

Відповідно до ч. 9 ст. 118 ЗК України (в чинній на той час редакції) проект відведення земельної ділянки погоджувався з органом по земельних ресурсах, природоохоронним і санітарно-епідеміологічним органами, органами архітектури і охорони культурної спадщини та подавався на розгляд відповідної місцевої державної адміністрації або органу місцевого самоврядування.

Разом із тим, як вбачається з висновку державної землевпорядної експертизи (в якій, як зауваження зазначено про необхідність міській раді переглянути доцільність надання земельної ділянки під дачне будівництво), у переліку організації (п. 1.6), в яких документація пройшла погодження, зазначено лише Черкаське міське управління земельних ресурсів та управління містобудування Черкаського міськвиконкоми (а. с. 40). Щодо погодження іншими органами інформація відсутня.

Відповідно до довідки Черкаського міського управління земельних ресурсів від 18 лютого 2006 року № 333-25-2, наданої ОСОБА_3, спірна земельна ділянка належала до земель, зайнятих зеленими насадженнями загального користування Черкаської міської ради (а. с. 36).

Відповідно до п. 1.4 чинних станом на березень 2006 року (прийняття оспорюваного рішення міської ради) Правил утримання зелених насаджень міст та інших населених пунктів України зеленими насадженнями загального користування вважалися озеленені упорядковані території, призначені для відпочинку міського населення, з вільним доступом, зокрема: міські та районні парки; парки культури і відпочинку, сади житлових районів і груп житлових будинків, сквери, бульвари, набережні, лісопарки, лугопарки, гідропарки та інші.

Відповідно до Генерального плану міста Черкаси, затвердженого постановою Ради Міністрів Української PCP від 29 березня 1984 року № 144, вказана земельна ділянка загальною площею 8,7966 га знаходиться на території зелених насаджень загального користування (територія парків, скверів), тобто є землею загального користування населеного пункту і розміщення на даній земельній ділянці індивідуального житлового будинку, господарських будівель і споруд не передбачено.

Відповідно до рішення Черкаської міської ради від 22 липня 2010 року № 5-932 «Про організацію об'єкта природно заповідного фонду місцевого значення на території парку «Соснівський» та плану до даного рішення, земельній ділянці в мікрорайоні Соснівка в районі вулиць Золотоніської, Грузиненка, Мініна і Пожарського, Ціолковського орієнтованою площею 6,64 га надано статус парку та присвоєно назву ‒ парк «Соснівський».

У п. 1.1 відповіді, надісланої Державним підприємством «Український державний науково-дослідний інститут проектування міст «Діпромісто» ім. Ю.М. Білоконя від 15 квітня 2013 року № 3-852, вказано, що згідно з Генеральним планом, розробленим Українським державним інститутом проектування міст «Діпромісто» у 1980 році, розрахунковий термін прийнятий на 20 років (до 2000 року). Тут же зазначено, що розрахунковий термін, обсяг та зміст Генерального плану відповідає вимогам інструкції СН-345-66, що була чинною на момент розроблення Генерального плану м. Черкаси (п. 1.2).

У листі Управління культури Черкаської обласної державної адміністрації від 13 лютого 2013 року № 03-01/239, адресованому заступнику прокурора м. Черкаси, зазначено, що Генеральним планом розвитку м. Черкаси, затвердженим у 1984 році, земельна ділянка, яка розташована у кварталі між вулицями Золотоніською, Грузиненка, Ціолковського, Мініна і Пожарського у м. Черкаси, входила до території, визначеної для створення парково-рекреаційної зони, але вимоги Генерального плану виконані не були.

Суд на порушення вимог ст. ст. 214, 215 ЦПК України на зазначене уваги не звернув, жодному з наведених порушень, щодо яких прокурором надано відповідні докази та наведені мотиви невідповідності вимогам законодавства, належної оцінки не надав, пояснень прокурора в достатньому обсязі не перевірив та висновків про необґрунтованість позовних вимог дійшов передчасно.

Апеляційний суд на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права уваги не звернув і помилково залишив рішення суду першої інстанції без змін.

Оскільки допущені судами порушення норм матеріального та процесуального права призвели до неправильного вирішення справи, рішення судів першої та апеляційної інстанцій підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу заступника прокурора Черкаської області задовольнити частково.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 05 травня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 23 квітня 2015 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Н.А. Горелкіна

Судді: Є.П. Євграфова

О.І. Євтушенко

І.М. Завгородня

О.М. Ситнік