Номер провадження: 22-ц/785/773/15
Головуючий у першій інстанції Пепеляшков О. С.
Доповідач Сегеда С. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.03.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Виноградової Л.Є.,

Кононенко Н.А.,

за участю секретаря Феленко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на заочне рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 17 липня 2014 року у цивільній справі за позовом приватного акціонерного товариства "Страхова компанія ПЗУ Україна" до ОСОБА_3 про повернення помилково сплаченої суми,

встановила:

01 квітня 2014 року приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "ПЗУ Україна" (далі - ПрАТ "СК "ПЗУ Україна") звернулось до суду з позовом, в якому ставило питання про повернення помилково сплаченої суми в якості страхових виплат у розмірі 11 827,89 грн.

Свої позовні вимоги позивач мотивував тим, що цивільно-правова відповідальність ТОВ "Транс-Логістік" була застрахована ПрАТ "СК "ПЗУ Україна" за полісом терміном дії з 09.09.2010р. по 08.09.2011р. (а.с. 5).

Розмір матеріальної шкоди, заподіяної власнику ОСОБА_3, складає 13 371,77 грн. (а.с. 14-20).

На підставі заяви відповідача за фактом ДТП 17.05.2011р., транспортний засіб якої отримав механічних пошкоджень (а.с. 6-10, 11), представником позивача було складено страховий акт та визначено розмір страхового відшкодування в сумі 11 827,89 грн. (а.с. 21), вказану суму було виплачено відповідачу (а.с .23-24).

Разом з тим, 29.07.2011р. постановою Броварського міськрайонного суду Київської області водія транспортного засобу, цивільно-правову відповідальність власника якого було застраховано, визнано не винним у вчиненні ДТП (а.с. 25).

Посилаючись на вищевказане, ПрАТ "СК "ПЗУ Україна" просило його позовні вимоги задовольнити.

Справа була заслухана за відсутності відповідача.

Заочним рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 17 липня 2014 року позовні вимоги ПрАТ "СК "ПЗУ Україна" були задоволені.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 06 листопада 2014 року заяву представника ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення було залишено без задоволення (а.с.67).

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 ставить питання про скасування зазначеного рішення та ухвалення нового, яким у задоволенні позовних вимог ПрАТ "СК "ПЗУ Україна" відмовити, посилаючись на те, що рішення суду ухвалено із порушенням норм матеріального та процесуального права.

До суду апеляційної інстанції всі особи, які беруть участь справі, не з'явились, будучи належним чином повідомленими про час і місце судового засідання, у зв'язку з чим та на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису в суді апеляційної інстанції не здійснюється.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечень проти неї, колегія суддів дійшла висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Так, ухвалюючи оскаржуване судове рішення, суд обгрунтовано виходив із того, що цивільно-правова відповідальність ТОВ "Транс-Логістік" була застрахована ПрАТ "СК "ПЗУ Україна" за полісом терміном дії з 09.09.2010р. по 08.09.2011р. (а.с. 5).

За фактом ДТП, яка сталась 17.05.2011р., було складено страховий акт та визначено розмір страхового відшкодування в сумі 11 827,89 грн., який підлягає сплаті відповідачу ОСОБА_3, транспортний засіб якої отримав механічних пошкоджень (а.с. 21).

На підставі заяви відповідача ОСОБА_3 позивачем на її користь було сплачено суму страхового відшкодування у розмірі 11 710,78 грн. (а.с. 24), в той час як підлягало стягненню 11827,89 грн. (а.с. 6-10, 11).

Разом з тим, постановою Броварського міськрайонного суду Київської області 29.07.2011р. водія транспортного засобу ОСОБА_5, цивільно-правову відповідальність якого було застраховано, визнано не винним у вчиненні ДТП (а.с. 25).

У зв'язку з цим, позивач звертався до відповідача з вимогою про повернення безпідставно отриманих грошових коштів, однак остання відмовилась повернути їх, що і стало підставою звернення позивача до суду з даним позовом (а.с. 26).

Ухвалюючи судове рішення, суд правомірно значив, що страховим випадком в розумінні ст. 6 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі - Закон) є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

У відповідності до ч. 1 ст. 22 Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Враховуючи викладене, та те, що особа, цивільно-правову відповідальність якої було застраховано, ОСОБА_5 визнаний невинним у вчиненні даної ДТП, то у позивача не виникає обов'язку в такому разі відшкодовувати заподіяну шкоду відповідачу.

Таким чином, відповідач ОСОБА_3 набула грошові кошти в рахунок страхового відшкодування без достатньої правової підстави.

У відповідності до ч.1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про обґрунтованість вимог позивача та необхідність їх задоволення.

Разом з тим, як було зазначено вище, розмір страхового відшкодування, який підлягав виплаті відповідачу, склав 11 827,89 грн. (а.с.21).

Однак, у відповідності до відомості виплат страхового відшкодування, які здійснив позивач ПрАТ "СК "ПЗУ Україна" на користь відповідача ОСОБА_3, із вищевказаної суми 11 827,89 грн., останній було виплачено 11 710,78 грн., а 117,11 грн. було перераховано банку в якості комісії (а.с.24).

Таким чином, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає лише та сума, яка нею була безпідставно отримана в якості страхового відшкодування, а також сплачений позивачем судовий збір у розмірі 243,60 грн.

У зв'язку з викладеним, рішення суду підлягає зміні, зі зменшенням суми, які підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, з 11 827,89 грн. до 11 710,78 грн.

Що стосується доводів апелянта ОСОБА_3 з приводу того, що вищевказана постанова Броварського міськрайонного суду Київської області 29.07.2011р. була оскаржена в апеляційному порядку і можливо була скасована, то за клопотанням ОСОБА_3 колегією суддів була витребувана інформація щодо руху вищевказаної справи (а.с.91, 94-95).

На виконання ухвали суду, із Броварського міськрайонного суду Київської області надійшла копія постанови апеляційного суду Київської області від 30 вересня 2011 року, згідно якої апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишено без задоволення, постанову Броварського міськрайонного суду Київської області 29.07.2011року залишено без змін (а.с.109).

Згідно ч.ч. 1,2,3 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги частково надав суду достатні, належні і допустимі докази існування обставин, на які він посилається як на підставу своїх заперечень проти позовних вимог та доводів апеляційної скарги.

У відповідності до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду, доводи апеляційної скарги його не спростовують, за виключенням висновку суду щодо стягнення з відповідача на користь позивача комісії банку у сумі 117,11 грн. В іншій частині рішення ухвалено у відповідності до вимог матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим апеляційну скаргу слід задовольнити частково, оскаржуване рішення суду змінити та зменшити суму відшкодування на 117,11 грн.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 310, п.2 ч.1 ст. 307, п.4 ч1. ст. 309 ст.ст. 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Заочне рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 17 липня 2014 року змінити, у зв'язку з чим абзац перший та другий резолютивної частини заочного рішення викласти в наступній редакції:

"Позов Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія ПЗУ "Україна" задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІПН НОМЕР_1, на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія ПЗУ "Україна" безпідставно отримані 11 710 грн. 78 коп. (одинадцять тисяч сімсот десять гривень сімдесят вісім копійок), а також судові витрати у сумі 243 грн. 60 коп. (двісті сорок три гривні шістдесят копійок)".

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді апеляційного суду Одеської області: С.М. Сегеда

Л.Є. Виноградова

Н.А. Кононенко