АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 542/1247/14-ц Номер провадження 22-ц/786/653/15Головуючий у 1-й інстанції Таранкова І.М. Доповідач ап. інст. Бондаревська С. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді: Бондаревської С.М.,

суддів: Буленка О.О., Триголова В.М.

при секретарі: Коваль А.А.

за участю адвоката - ОСОБА_2

позивача ОСОБА_3

представника відповідача - Вінніченка В.А.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 14 січня 2015 року

по справі за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Ворскла» про стягнення заборгованості з орендної плати.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, -

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2014 року ОСОБА_3 звернулася до суду з вищевказаним позовом до ТОВ «Агрофірма Ворскла». В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що 25 листопада 2011 року між нею та ТОВ «Агрофірма Ворскла» був укладений договір оренди землі площею 2,5728 га, розташованої на території Дмитрівської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва строком на 5 років. Дана земельна ділянка належить їй на праві власності відповідно до Державного акту серії ЯК №285946, виданого 28 жовтня 2011 року.

За умовами, викладеними в пунктах 9 та 11 зазначеного договору, орендна плата вноситься орендарем готівкою у розмірі 8% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки за один повний рік користування земельною ділянкою.

Відповідно до довідок про грошову оцінку земельної ділянки, нормативна грошова оцінка в 2012 і 2013 році складала 49170 грн. 81 коп., тому за її розрахунком вона мала отримати за 2012 та 2013 роках по 3343 грн. 67 коп. за кожен рік, виходячи з розрахунку: 49170 грн. 81 коп. х 8% = 3933грн. 67коп. - 590грн. (15% прибуткового податку) = 3343 грн. 67 коп., в той час, як за користування в 2012 році земельною ділянкою їй було виплачено - 1904 грн. /заборгованість становить - 1439 грн. 67 коп./; за користування в 2013 році їй сплачено - 2842 грн. 07 коп. /заборгованість - 501 грн. 60 коп./.

Загальна сума боргу складає 1941 грн. 27 коп. /1439 грн. 67 коп. + 501 грн. 60 коп./, яку позивачка просила стягнути з ТОВ «Агрофірма Ворскла» на її користь, а також пеню за прострочення сплати заборгованості в розмірі 287 грн. 08 коп. та 243 грн. 60 коп. судових витрат за сплату судового збору.

Рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області від 14 січня 2015 року у задоволенні вказаних позовних вимог ОСОБА_3 - відмовлено.

Не погодившись з даним рішенням місцевого суду, позивачка оскаржила його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просила рішення місцевого суду - скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі.

На апеляційну скаргу ОСОБА_3 своє заперечення подав представник ТОВ «Агрофірма Ворскла» - Вінніченко В.А., в якому, спростовуючи доводи апелянта, просив скаргу останньої - відхилити, а рішення суду першої інстанції - залишити без змін.

При цьому вказував, що довідка про грошову оцінку земельної ділянки від 07 лютого 2013 року, що видана відділом Держкомзему у м. Комсомольську Полтавської області з урахуванням коефіцієнту індексації 1.756, стосується вартості земельної частки (паю) площею в розмірі 3,5863 умовного кадастрового гектара для земель державної та комунальної власності. В той час, як предметом спору є розмір орендної плати за користування земельною ділянкою, що належить позивачці, відповідно до державного акту на праві приватної власності на землю. З урахуванням наведеного, стверджував, що вказана довідка не є належним доказом вартості землі, оскільки зазначена в ній вартість не поширюється на спірні правовідносини.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_3, згідно Державного акту серії ЯК №285946, виданого 28 жовтня 2011 року, є власником земельної ділянки загальною площею 2,5728 га.

25 листопада 2011 року сторонами укладено договір оренди землі, згідно якого позивачка надала ТОВ «Агрофірма Ворскла» в строкове платне користування належну їй земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва строком на 5 років.

Згідно пункту 5 вказаного договору встановлена нормативна грошова оцінка земельної ділянки - 28001 грн. 60 коп.

За умовами, вказаними в п. 9 даного договору, орендна плата вноситься орендарем готівкою у розмірі 8% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що в грошовому виразі складає 2240 грн. 13 коп. за один повний рік користування земельною ділянкою. За бажанням орендодавця орендна плата за користування земельною ділянкою може бути видана сільськогосподарською продукцією, або наданням послуг.

Відповідно до п. 10 цього договору обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки здійснюється з урахуванням індексації.

За змістом п. 13 даного договору, розмір орендної плати переглядається у разі: зміни умов господарювання, передбачених договором; зміни розмірів земельного податку; підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством; погіршенням стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами; в інших випадках, передбачених законом.

При цьому судом вірно зазначено, що серед умов договору оренди відсутня умова щодо обов»язкової зміни орендної плати у разі зміни нормативно-грошової оцінки земельної ділянки. В свою чергу, за поясненням представника відповідача, застосування коефіцієнту індексації до нормативно-грошової оцінки землі, який згідно листа Держземагенства України від 10.01.2014 року за №12-28-0.22-95/2-14, у 2012-2013 роках становив 1.0, не змінювало розмір орендної плати.

Згідно п. 36 договору оренди зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі не досягнення згоди щодо зміни умов договору, спір вирішується в судовому порядку.

В той же час, судом встановлено, що позивачка не зверталася до відповідача з пропозицією про зміну умов зазначеного договору оренди землі від 25 листопада 2011 року, в тому числі і щодо розміру орендної плати що, зокрема, не заперечувалось жодною зі сторін. Виходячи з вищенаведених обставин, з урахуванням норм ч. 1 ст.14 ЦК України, за якими, цивільні обов»язки виконуються в межах встановлених договором або актом цивільного законодавства, суд першої інстанції, дійшов правомірного висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Оскаржуючи вказане судове рішення, позивач свої доводи в апеляційній скарзі мотивувала тим, що судом не враховано, що нормативна грошова оцінка земельних ділянок не залежить від волевиявлення сторін договору оренди землі, а є способом регулювання державою плати за користування землею.

Колегія суддів з наведеними доводами апеляційної скарги не погоджується, з огляду на наступне.

Так, правовідносини між сторонами урегульовані умовами договору оренди, положеннями Земельного Кодексу України та Законом України "Про оренду землі".

За нормами ч.ч. 1, 2 ст. 21, ч.2 ст. 23 Закону "Про оренду землі", орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України. Орендна плата за земельні ділянки, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, переглядається за згодою сторін.

Відповідно до ст. 201 Земельного кодексу України грошова оцінка земельних ділянок визначається на рентній основі. Залежно від призначення та порядку проведення грошова оцінка земельних ділянок може бути нормативною і експертною. Нормативна грошова оцінка земельних ділянок використовується для визначення розміру земельного податку, втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, економічного стимулювання раціонального використання та охорони земель тощо. Експертна грошова оцінка використовується при здійсненні цивільно-правових угод щодо земельних ділянок. Грошова оцінка земельних ділянок проводиться за методикою, яка затверджується Кабінетом Міністрів України.

Оскільки правовідносини між сторонами урегульовані цивільно-правовою угодою - договором оренди земельної ділянки, то і для визначення грошової оцінки землі необхідно застосовувати експертну грошову оцінку згідно Постанови КМУ № 1531 «Про експертну грошову оцінку земельних ділянок».

В той же час, за приписами пункту 1 Методики нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів, на застосуваннї якої наполягала сторона позивача, нормативна грошова оцінка земельних ділянок здійснюється з метою визначення розміру земельного податку, державного мита при міні, спадкуванні та даруванні земельних ділянок згідно із законом, орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, а також під час розроблення показників та механізмів економічного стимулювання раціонального використання та охорони земель.

Таким чином, критерієм визначення порядку проведення грошової оцінки земельних ділянок - нормативної чи експертної є необхідність з"ясування призначення такої оцінки. В даному випадку проведення грошової оцінки земельної ділянки безпосередньо пов'язано з цивільно-правовою угодою, тому застосування нормативно-грошової оцінки земельних ділянок за правилами, визначеними Методикою нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів, в тому числі в редакції Постанови Кабінету Міністрів України від 31 жовтня 2011 року №1185 буде не вірним.

Звідси обгрунтованим є висновок суду щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_3 та стягнення з ТОВ «Агрофірма Ворскла» на її користь орендної плати, у визначеному договором процентному співвідношенні до нормативної грошової оцінки переданої в оренду земельної ділянки із застосуванням коефіцієнту 1.756.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, як і не підтверджують належними доказами їх неправомірність.

Рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 14 січня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: