АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 639/2463/13 Головуючий суддя І інстанції Іванова І.В.
Провадження № 22-ц/790/5693/15 Суддя доповідач Шаповал Н.М.
Категорія: Спори про право власності та інші речові права про приватну власність
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 листопада 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - Шаповал Н.М.,

суддів: Кіпенка І.С.,

Котелевець А.В.,

за участю секретаря - Макаренко Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 16 червня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимог: ОСОБА_4, ОСОБА_5, про виділ частки із спільної часткової власності,-

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом про виділ частки із домоволодіння по АДРЕСА_1, яка становить 83/300 та належить йому на праві власності .

У обґрунтування позову позивач посилався на те, що йому на праві власності у домоволодінні по АДРЕСА_1 належить 83/300 частин на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 13.01.2010 року у справі №2-160/10р; ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 19.04.10 р. у справі №2-160/10р.; ухвали апеляційного суду Харківської області від 23.11.2010р. у справі №22-ц-29814/2010р.. Він є користувачем кімнат площею 20 кв. м.

Співвласником інших частин є ОСОБА_9., донька позивача.

Між ними виникають непорозуміння та суперечки з приводу користування, утримання та збереження цього майна, і угоди про спосіб виділення в натурі його частки із сумісного спільного володіння не досягнуто. Після проведення судової будівельно - технічної експертизи позивач просив провести виділ відповідно до ІІ варіанту розподілу частини спірного будинковолодіння висновку експерта від 28.04.2014 року, та виділити йому у власність на 83/100 частини по житлових будівлях : коридор 1-1, площею 5, 1 кв. м., вартістю 9 413 грн., коридор 1-2, площею 5,0 кв .м , вартістю 9 229 грн., житлову кімнату 1-6, площею 9,8 кв м., вартістю 18 089 грн., ванну, площею 3,4 кв. м., вартістю 6 276 грн., кухню 1-8, площею 68 кв. м., вартістю 12 551 грн., разом по житловим 30,1 кв.м., вартістю 55 558 грн.; по надвірним спорудам: ганок «а», вартістю 181 грн., ? частину дворового водопроводу №4, вартістю 416,5 кв. м., ? частину огорожі № 9,10,14, вартістю 7 350 грн., ? частину воріт №15, вартістю 1 791 грн.,1/2 частину вигрібної ями №6, вартістю 666 грн., разом по надвірним на суму 10 404,50 грн., усього на суму 65 962,50 грн., що складає 58/100 частин та на 9 797 грн. більше, ніж припадає на його ідеальну долю.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 16 червня 2015 року позов ОСОБА_3 - задоволено частково. Виділено ОСОБА_3 у власність в натурі на 83/300 частини домоволодіння АДРЕСА_1, що є у спільній частковій власності: коридор 1-2, площею 5,0 кв.м., вартістю 9 229 грн., житлову кімнату 1-6, площею 9,8 кв.м., вартістю 18 089 грн., ванну 1-7, площею 3,4 кв.м., вартістю 6 276 грн., кухню 1-8, площею 6,8 кв.м., вартістю 12 551 грн., разом по житловим площею 25 кв.м. на суму 46 145 грн., ? частину дворового водопроводу вартістю 416.5 грн.. ? частину огорож № 9, 10, 14 вартістю 7 350 грн., ? частину воріт № 15 вартістю 1 791 грн., ? частину вигрібної ями № 6 вартістю 666 грн.. разом по надвірним спорудам на суму 10 223,5 грн., усього на суму 56 368,5 грн., що більш на 203,5 грн. чим припадає на ідеальну долю.

Виділено ОСОБА_9. у власність у натурі 88/300 частини спірного домоволодіння. Що є у спільній частковій власності: житлову кімнату 1-3, площею 3,0 кв.м., вартістю 7 762 грн., 1-4, площею 17,6 кв.м., вартістю 19 516 грн., коридор 1-5, площею 4,1 кв.м., вартістю 4 546 грн., коридор 1-1, площею 5-1 кв.м., вартістю 9 413 грн., разом по житловим площею 33,8 кв.м., вартістю 41 237 грн., ? частину дворового водопроводу вартістю 416,5 грн., ганок «а» вартістю 181 грн., ? частину огорож № 9, 10, 14 вартістю 7 350 грн., ? частину воріт вартістю № 15 вартістю 1 791 грн., ? частину вигрібної ями № 6 вартістю 666 грн., сарай «Е» вартістю 292 грн., сарай «Ж» вартістю 5 181 грн., навіс «З» вартістю 880 грн., вбиральню «И» вартістю 261 грн., разом по надвірним спорудам на суму 17 018,5 грн., усього на суму 58 255,5 грн., що менш, ніж припадає на ідеальну долю на 203,5 грн.

Для здійснення запропонованого варіанту поділу необхідно провести переустаткування, наведені в додатку № 1 висновку судової будівельно - технічної експертизи № 2783/4768 від 28.04.2014 року.

Вирішено питання про судові витрати.

Додатковим рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 08 липня 2015 року припинено право спільної часткової власності ОСОБА_3 та ОСОБА_9. на житловий будинок АДРЕСА_1, у зв»язку з його поділом між ними.

В апеляційній скарзі ОСОБА_9. ставиться питання про скасування вказаного рішення суду першої інстанції та ухвалення нового, яким відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 в повному обсязі, вирішити питання про судові витрати. Посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

На її думку, суд не врахував, що вказаним варіантом розподілу житлового будинку порушуються права малолітньої дитини, яка проживає з матір'ю та руйнування стін негативно вплине на стан будинку.

Перевіряючи законність і обґрунтованість судового рішення відповідно до вимог ч.1 ст.303 ЦПК України - у межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції слід залишити без змін з підстав, передбачених ст. 308 ЦПК України.

Приймаючи рішення про розподіл домоволодіння, що належить ОСОБА_3 у розмірі 83/300 часток; ОСОБА_9. 88/300 часток та ОСОБА_6- 43/100 часток, районний суд виходив із того, що що співвласники не можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на виділ у натурі частки із майна, що є спільній частковій власності.

З урахуванням їх інтересів та запропонованих варіантів розподілу будинку за будівельно - технічною експертизою, частково задовольнив позов за 1 варіантом експертизи.

Судова колегія погоджується з такими висновками районного суду, оскільки вони відповідають обставинам по справі і вимогам ст. 364 ЦПК України.

У силу положень ст. ст. 21, 24, 41 Конституції України, ст. ст. 319 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власника забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, в тому числі щодо захисту права спільної часткової власності.

Виходячи із цих положень, правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування і розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди - спір вирішується судом.

Незалежно від розміру часток, співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права.

Відповідно до ст. 364 ЦК України, кожен із співвласників має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності з дотриманням вимог ст. 183 ЦК України.

Під час вирішення зазначених спорів, суди повинні враховувати роз'яснення, викладені в постанові Пленуму Верховного Суду України від 04 жовтня 1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності на житловий будинок».

Зокрема, виходячи з положень ст. 183 ЦК України та роз'яснень, викладених у п. п. 6, 7 зазначеної постанови, виділ частки в натурі (поділ будинку) може мати місце за наявності технічної можливості виділення кожній із сторін відокремленої частини будинку із самостійним виходом (квартири), яка відповідає розміру їх часток у приватній власності та наявності технічної можливості переобладнання будинку в ізольовані квартири.

Судом встановлено, що домоволодіння АДРЕСА_1 належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_3, ОСОБА_9. та ОСОБА_6, а саме: ОСОБА_3 належить на праві власності 83/300 частки на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 13.01.2010 року у справі №2-160/10; ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 19.04.10 р. у справі №2-160/10; ухвали апеляційного суду Харківської області від 23.11.2010р. у справі №22-ц-29814/10;

ОСОБА_9. належить 88/300 частки на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 13.01.2010 року у справі №2-160/10; ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 19.04.10 р. у справі №2-160/10.; ухвали апеляційного суду Харківської області від 23.11.2010р. у справі №22-ц-29814/10;

ОСОБА_6 належить 43/100 частки домоволодіння на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 26.04.1989 року. (а. с. 55, 69).

Згідно рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 26.04.1986 року, між співвласниками квартир №1 та №2 проводився розподіл домоволодіння з визначенням часток у праві власності, за яким за ОСОБА_7 та ОСОБА_6 встановлений певний порядок користування житловими та надвірними спорудами, а саме:

-за ОСОБА_7: літер «А» прим. 1-1,1-2,1-3,1-4,1-5,1-6,1-7,1-8, ганок літ «а», сарай літер «Е», злівна яма №6, ? частина огороджень, хвіртка №7, ? частина водопроводу №4 , сарай літер «Ж», вбиральня літер «Д».

-за ОСОБА_6: літер «А» прим. 2-1,2-3,2-4,2-5,2-6, ганок літ. «а3», 1/2 частина водопроводу №4, 1/2 частина огороджень, хвіртка, погреб літер «В», зливна яма №5.

Спадкоємцями ОСОБА_7 з 2010 року є ОСОБА_3 (чоловік) та ОСОБА_9. (донька).

Таким чином, розподілу підлягає тільки частина домоволодіння між співвласниками ОСОБА_3 та ОСОБА_9.

Частина домоволодінні, що належить ОСОБА_6, відокремлена від часток житлового будинку, що належать сторонам по справі і має самостійний вихід.

Експертом запропоновано чотири варіанти розподілу частини спірного домоволодіння відповідно до висновку судової будівельно - технічної експертизи №2783/4768 від 28.04.2014 року .

Суд першої інстанції зазначив, що найбільш приємлемий для розподілу спірної частини домоволодіння 1 варіант вищевказаної експертизи, відповідно до якої пропонується виділити ОСОБА_3 у натурі на 83/300 частини у спірному домоволодінні: коридор 1-2, площею 5,0 кв. м., вартістю 9 229 грн., житлову кімнату 1-6, площею 9,8 кв. м. вартістю 18 089 грн., ванну 1-7 , площею 3,4 кв. м. вартістю 6 276 грн., кухню 1-8, площею 6,8 кв. м. вартістю 12 551 грн., разом по житловим площею 25 кв. м. на суму 46 145 грн., ? частину дворового водопроводу вартістю 416,5 грн., ? частину огорож № 9,10,14 вартістю 7 350 грн., ? частину воріт №15 вартістю 1 791 грн., ? частину вигрібної ями №6 вартістю 666 грн., разом по надвірним спорудам на суму 10 223,5 грн., усього на суму 56 368,5 грн., що більш на 203,5 грн. чим припадає на ідеальну долю.

ОСОБА_9. на 88/300 частки спірного домоволодіння пропонується виділити у натурі житлову кімнату 1-3, площею 7,0 кв. м. вартістю 7 762 грн., 1-4, площею 17,6 кв. м. вартістю 19 516 грн., коридор 1-5, площею 4,1 кв. м. вартістю 4 546 грн., коридор 1-1, площею 5-1 кв. м., вартістю 9 413 грн., разом по житловим площею 33,8 кв. м., вартістю 41 237 грн., ? частину дворового водопроводу вартістю 416,5 грн., ганок а вартістю 181 грн., ? частину огорож № 9,10,14 вартістю 7 350 грн., ? частину воріт вартістю 1 791 грн., ? частину вигрібної ями №6 вартістю 666 грн., сарай «Е» вартістю 292 грн., сарай «Ж» вартістю 5 181 грн., навіс «З» вартістю 880 грн., вбиральню «И» вартістю 261 грн.,разом по надвірним спорудам на суму 17 018,5 грн., усього на суму 58 255,5 грн., що менш ніж припадає на ідеальну долю на 203,5 грн..

По запропонованому варіанту співвласнику ОСОБА_9. виділяється приміщень і будівель на суму 56 368,5 грн., співвласнику ОСОБА_3 на суму 58 255,5 грн. Ідеальні частки співвласників у разі виділення від частини будинковолодіння будуть мати вигляд: ОСОБА_9. -51/100, ОСОБА_3 - 49/100.

Перерозподілені частки у разі виділення від всього домоволодіння будуть мати вигляд : ОСОБА_3 - 83/300, ОСОБА_9. - 88/300.

Компенсація експертом не розраховувалася, оскільки виділяємі частки дорівнюються ідеальній долі співвласників, відхилення на 203,5 грн. не впливає на ідеальну частку.

За вказаним варіантом розподілу домоволодіння права та інтереси неповнолітньої ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка є донькою ОСОБА_9. не порушуються.

При цьому судова колегія враховує те, що після прийняття судом першої інстанції вказаного рішення ОСОБА_9. подарувала за договором дарування з належної їй 88/300 частин домоволодіння, 38/300 частин своєї доньки, ОСОБА_8, про що свідчить фотокопія договору дарування.

Отже, ОСОБА_8 набула право власності на вказане приміщення.

Об"ємно планувальне рішення при вказаному розподілі відповідає вимогам ДБН В. 2.2-15-2005(5.1), ДБН В.3.2-2-2009 (5.3), що детально зазначено у висновку судової будівельно-технічної експертизи від 28.04.2014 року (а.с. 75-76).

Для здійснення запропонованого варіанта поділу, необхідно провести наступні переустаткування: між приміщеннями 1-5 та 1-3 демонтувати дверний блок, закласти дверний проріз; між приміщеннями 1-3 та 1-4 улаштувати дверний проріз, встановити дверний блок; в приміщенні 1-5 влаштувати приміщення суміщеного санвузла;в приміщенні 1-3 демонтувати віконний блок, закласти віконний отвір, та влаштувати дверний проріз та встановити дверний блок, а також влаштувати віконний проріз, встановити віконний блок; приміщення 1-1 розширити до можливості влаштування дверного блоку між приміщеннями 1-1 та 1-3; між приміщеннями 1-2 та 1-5,1-2 та 1-1,1-8 та 1-1, демонтувати дверний блок, закласти дверний проріз; між приміщеннями 1-6 та 1-2 демонтувати перегородку та утворити житлову кімнату площею 15,0 кв.м.; між приміщеннями 1-6 та 1-8 влаштувати дверний проріз, встановити дверний блок; в приміщенні 1-8 демонтувати віконний блок , розширити віконний проріз та влаштувати віконний блок; до приміщення 1-8 добудувати тамбур з глибиною не менше 1,5 м.; між приміщенням 1-8 та тамбуром влаштувати дверний проріз, встановити дверний блок за рахунок віконного прорізу; провести окремі системи газопостачання , опалення та електропостачання.

Виходячи з системного аналізу ст. ст. 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку, що виділ часток (поділ) жилого будинку (будинків), що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено окремий будинок чи відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності.

Відтак, визначальним для виділу частки або поділу будинку (будинків) в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників.

Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права стосовно спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, суд, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), повинен передати співвласнику частки жилого будинку та нежилих будівель, які відповідають розміру й вартості його частки, якщо це можливо без завдання не співмірної шкоди господарському призначенню будівлі.

По справі встановлено, що між співвласниками вищевказаного домоволодіння , як попередніми, так і теперішніми, за їх взаємною згодою вже склався та існує фактичний порядок користування житловими та надвірними будівлями й спорудами.

Суд першої інстанції зазначив, що розподіл спірної частини домоволодіння між співвласниками за 2, 3 та 4 варіантом не є доцільним,оскільки порушуються інтереси та права обох співвласників.

Так, як зазначалося вище, між співвласниками склався фактичний порядок користування спірною частиною будинку.

Відповідач зі згоди позивача розпочала будівництво прибудови до приміщень 1-3 , 1-4 та 1-5.

Варіанти 3 та 4 передбачають виділ у натурі житлових приміщень, які ніколи не були у користуванні позивача та відповідача, а приміщення до яких ОСОБА_9. зі згоди ОСОБА_3 розпочала будівництво, переходять у власність останньої.

Проти такого розподілу спірної частини домоволодіння заперечують самі сторони.

Що стосується другого варіанту, то він передбачає виділення першому співвласнику майна на 9 797, грн.. більше ніж припадає на його ідеальну частку, а тому він повинен сплатити її ОСОБА_9.. Між тим, остання заперечувала отримувати вказану компенсацію.

Відповідно до вимог ст. 152 ЖК України (із змінами внесеними згідно із Законом №3187 від 06.05.93; в редакції Закону №191-VІІІ (191-19) від 12.02.2015 року), виконання власником роботи з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення приватного житлового фонду, які не передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, не потребує отримання документів, що дають право на їх виконання. Після завершення зазначених робіт введення обєкта в експлуатацію не потребується.

Як вбачається з 1 варіанту висновку експертизи №2783/4768 від 28.04.2014 року переустаткування, які необхідно провести, не передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування.

Відповідно до листа ПАТ «Харківмісьгаз» від 15.04.2015 року за №18.2/1112, останнім надані рекомендації згідно висновку №2783/4768 судової будівельно- технічної експертизи (І,ІІ,ІІІ,ІV варіанти), вимог ДБН В 2.5-20-2001 «газопостачання» та «Правил безпеки систем газопостачання України», а саме І та ІІ варіанти - співвласнику ОСОБА_3 необхідно заключити договір на постачання газу з ПАТ «Харківміськгаз», надати дозвіл співвласнику ОСОБА_9. на підключення до системи газопостачання , внести зміни до технічного паспорту в частині проведення переустаткування та зареєструвати декларацію або отримати сертифікат інспекції ДАБК в Харківській області , згідно Постанови КМУ від 13.04.2011 року №461 про відповідність збудованого /реконструйованого/ обєкта проектній документації, вимогам державних стандартів, будівельних норм та правил. Співвласнику ОСОБА_9. необхідно внести зміни до технічного паспорту в частині проведення переустаткування , виділення приміщення під кухню, отримати дозвіл від ОСОБА_3 та ОСОБА_6 на підключення до системи газопостачання для встановлення газових приладів та до прийняття до системи газопостачання в експлуатацію, зареєструвати декларацію або отримати сертифікат інспекції ДАБК в Харківській області, згідно Постанови КМУ від 13.04.2011 року №461 про відповідність збудованого (реконструйованого) обєкта проектній документації, вимогам державних стандартів, будівельних норм та правил.

Позивач не заперечував проти надання дозвілу ОСОБА_9. на підключення до системи газопостачання.

Суд повно та всебічно з»ясував обставини по справі, наданим доказам дав належну оцінку і постановив законне рішення.

Доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 308, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2- відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 16 червня 2015 року- залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді: