АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2015року м. Київ

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого: Соколової В.В.,

суддів: Усика Г.І., Шахової О.В.,

при секретарі: Троц О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Подільського районного суду м. Києва від 16.06.2015 у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія», третя особа: ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування, -

В С Т А Н О В И Л А :

Справа № 758/9037/14-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/10738/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Неганова Н.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Соколова В.В.
У липні 2014 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що 09.10.2012 по пр. Перемоги, 84 в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої був пошкоджений його автомобіль «Хюндай» д.н. НОМЕР_1. Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 07.06.2013 ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Автомобіль «Шкода Октавіа» д.н. НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_5, був застрахований у ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» і мав той час діючий поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. 10.10.2012 позивач направив відповідачу заяву про страхове відшкодування з усіма необхідними додатками. 11.10.2012 пошкоджений внаслідок ДТП автомобіль позивача за попередньою згодою з відповідачем був наданий для оцінки завданого матеріального збитку співробітнику відповідача та службі технічного обслуговування ТОВ «Сервіс Корея Моторс». Після огляду пошкодженого автомобіля працівниками СТО та ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» було складено перелік ремонтних робіт, необхідних для відновлення автомобіля позивача, які були оформлені замовленням-нарядом ТОВ «Сервіс Корея Моторс» №ТТ-0082796 від 11.10.2012, згідно з яким сума страхового відшкодування становила 24533,96 грн. і була узгоджена з відповідачем. Пізніше з незрозумілих причин та на власний розсуд відповідачем було самостійно переглянуто суму страхового відшкодування та зменшено її до 15889,60 грн., відповідно до калькуляції вартості відновлювального ремонту № 4583 від 09.07.2013. Відповідачем без погодження з позивачем було перераховано на розрахунковий рахунок ТОВ «Сервіс Корея Моторс» 7444,80 грн.. Зазначені кошти так і не були отримані позивачем від ТОВ «Сервіс Корея Моторс», не були виконані і ремонтні роботи. Згодом позивачу було виплачено лише 7944,8 грн. страхового відшкодування. Таким чином, на думку позивача заборгованість відповідача по страховому відшкодуванню складає 16589,16 грн. Виходячи з положень Закону за прострочення виплати страхового відшкодування відповідач має сплатити йому пеню у розмірі 3456 гривень за період з 11.01.2013 по 10.06.2014. А отже загальна сума заборгованості становить 20045,16 грн. та судові витрати.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 16.06.2015 позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія», третя особа: ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування- задоволено частково.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування в розмірі 1824, 13 гривень, витрати по сплаті судового збору в розмірі 243,60 грн. Всього стягнуто 2067,73 гривні.

Не погоджуючись з рішенням суду, позивачем подано апеляційну скаргу в якій зазначається про незаконність та необґрунтованість рішення суду, як такого, що постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права. А саме, позивач посилається на неправильне з'ясування судом обставин справи, неправильну оцінку доводів позивачів, невідповідність висновків суду обставинам справи, в зв'язку з чим просить скасувати рішення суду першої інстанції ухвалити нове рішення про задоволення заявлених позовних вимог в повному обсязі.

В судовому засіданні представник позивача підтримав апеляційну скаргу з підстав викладених у ній та просив про задоволення заявлених вимог.

Представник відповідача та третя особа в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Тому, в порядку ч. 2 ст. 305 ЦПК України, їх неявка не перешкоджає розгляду справи апеляційним судом.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які приймали участь у судовому засіданні, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач є власником автомобіля «Хюндай» д.н. НОМЕР_1, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4, виданим ВРЕР-11 УДАІ в м. Києві (а.с.6).

09.10.2012 о 21.30 годин на пр. Перемоги в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої ОСОБА_5, керуючи автомобілем «Шкода» д.н. НОМЕР_2 і не дотримавшись безпечної дистанції, здійснив зіткнення з автомобілем «Нісан» д.н.НОМЕР_3. що призвело до пошкодження обох транспортних засобів та спричинило пошкодження автомобіля «Хюндай» д.н. НОМЕР_1, що їхав попереду.

Вказані обставини встановлені Постановою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 07.06.2013, якою ОСОБА_5 визнано винним у вчинені правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу (а.с.7-8).

Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Шкода» була застрахована в ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» відповідно до полісу №АВ/6147785 (а.с.39).

11.10.2012 ОСОБА_1 звернувся до ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» з заявою про страхове відшкодування, в якій зазначив, що страхове відшкодування просить перерахувати на рахунок ТОВ «Сервіс Корея Моторс» (а.с. 56).

Після огляду 10.10.2012 оцінювачем в присутності позивача пошкодженого автомобіля «Хюндай» д.н. НОМЕР_1 ФОП ОСОБА_6 було складено калькуляцію/висновок № 4583 від 09.07.2013, згідно якої вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача становить 15889,60 грн. (а.с.49-55).

Згідно платіжного доручення № 366 від 13.08.2013 ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» перерахувала страхове відшкодування в розмірі 6120,67 грн. до ТОВ «Сервіс Корея Моторе» на ремонт автомобіля ОСОБА_1 (а.с.167).

Відповідно до платіжного доручення № 62 від 19.02.2014 відповідачем було перераховано позивачеві страхове відшкодування в розмірі 7944,80 грн. (а.с.67).

Виходячи з наведених обставин суд першої інстанції дійшов висновку, що загалом позивачу було виплачено страхове відшкодування в розмірі 14065,47 грн.

Вказаний висновок колегія суддів апеляційного суду вважає таким, що відповідає обставинам справи та вимогам чинного законодавства.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих унаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників.

Згідно ст. 6 цього Закону страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.

Також згідно ст. 22 п. 22.1. цього Закону при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

А отже, Законом покладається обов'язок страховика по відшкодуванню шкоди третім особам у межах обумовлених сум страхового відшкодування.

Відповідно до ст. 29 цього Закону у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

В ході розгляду справи на підтвердження розміру матеріального збитку суду був представлений лише висновок № 4583 від 09.07.2013 складений ФОП ОСОБА_6, яким визначена сума матеріального збитку у розмірі 15889,6 грн. Посилання позивача щодо погодженої сторонами суми у розмірі 24533,96 грн., яка була визначена замовленням-нарядом ТОВ «Сервіс Корея Моторс» №ТТ-0082796 від 11.10.2012 не підтверджені відповідними доказами, суперечать наведеним вище нормами, оскільки не враховують коефіцієнт зносу, а тому не можуть бути прийняті до уваги суду в якості підстав для скасування рішення суду та задоволення цих позовних вимог в повному обсязі.

Безпідставними є і твердження позивача про відсутність його згоди на перерахування відповідачем грошових коштів на рахунок ТОВ «Сервіс Корея Моторс», оскільки така вимога міститься в його заяві від 11.10.2012 (а.с.56). Відповідно вказана сума вважається виплаченою позивачу, а правовідносини між позивачем та ТОВ «Сервіс Корея Моторс» не є предметом даного судового розгляду, так як не заявлені позивачем.

Тому, з відповідача підлягає стягненню невиплачена сума страхового відшкодування в розмірі 1824,13 грн., що становить різницю між визначеною сумою матеріального збитку, виплаченої позивачу суми та франшизою (15889,60 - 14065,47 - 500 = 1824,13), як вірно встановив суд першої інстанції.

Відмова у задоволенні позовних вимог про стягнення пені мотивована судом першої інстанції пропуском встановленого законом річного строку позовної давності.

Проте погодитись з такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не вважає за можливе.

Пунктом 36.5 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика УІТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Відповідно до ч.2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Судом встановлено, що позивачем було подано заяву про виплату страхового відшкодування 11.10.2012, страхове відшкодування відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове рахування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» має бути виплачено не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування, тобто до 10.01.2013. Отже, з 11.01.2013 починається перебіг позовної давності.

Позивач подав до суду позов, в тому числі щодо стягнення пені, 07.07.2014, в зв'язку з чим, суд прийшов до висновку про сплив позовної давності. Проте, судом не було враховано, що відповідачем не виконані договірні зобов'язання в повному обсязі і на момент ухвалення судового рішення. Таким чином, позовні вимоги про стягнення пені мали бути задоволені, виходячи із визначеної судом суми невиконаного зобов'язання та в межах строків позовної давності.

В межах річного строку, що передує зверненню до суду з позовом, облікова ставка НБУ становила: з 20.07.2014 по 17.07.2014 - 12,5 % річних; з 16.07.2014 по 15.04.2014 - 9,5 % річних; з 14.04.2014 по 13.08.2013 - 6,7 % річних; з 12.08.2013 по 20.07.2013 - 7 % річних.

Відповідно пеня розраховується за формулою: сума простроченої випрати множиться на розмір подвійної облікової ставки на день у відповідний період, ділиться на 100 і множиться на кількість днів прострочення у відповідний період:

1824,13 Ч (12,5 Ч 2 : 365):100 Ч 4 = 4,96 грн. за період з 20.07.2014 по 17.07.2014

1824,13 Ч (9,5 Ч 2 : 365) : 100 Ч 92 = 87,27 грн. за період з 16.07.2014 по 15.04.2014

1824,13 Ч (6,7 Ч 2 : 365) : 100 Ч 243 = 159,57 грн. за період з 14.04.2014 по 13.08.2013

1824,13 Ч (7 Ч 2 : 365) : 100 Ч 22 = 15,24 грн. за період з 12.08.2013 по 20.07.2013.

А отже загальна сума пені становить суму пені за кожний період, виходячи із змін розміру облікової ставки НБУ і дорівнює 267,04 грн. (4,96+87,27+159,57+15,24=267,04).

Вказане не враховано судом першої інстанції, в зв'язку з чим має місце порушення норм матеріального права.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 309 цього Кодексу порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права є підставою для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині вирішення позовних вимог про стягнення пені з ухваленням у цій частині нового рішення.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, судова колегія, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Подільського районного суду м. Києва від 16.06.2015 в частині вирішення позовних вимог про стягнення пені - скасувати та ухвалити у цій частині нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія», третя особа: ОСОБА_2 про стягнення пені- задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» () на користь ОСОБА_1 пеню в розмірі 267 (двісті шістдесят сім) гривень 04 копійки.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: