УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Гвоздика П.О., Завгородньої І.М., Іваненко Ю.Г.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання свідоцтва недійсним та визнання права власності, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Черкаської області від 07 липня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5 про визнання свідоцтва недійсним та визнання права власності.

Рішенням Звенигородського районного суду Черкаської області від 29 квітня 2015 року, позов задоволено частково. Визнано недійсним та скасовано свідоцтво про право на спадщину за законом від 23 жовтня 2014 року № 4336, видне на ім'я ОСОБА_5 на житловий будинок з надвірними спорудами АДРЕСА_1, який залишився після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 Скасовано запис в єдиному державному реєстрі прав власності на вищевказане нерухоме майно. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Черкаської області від 07 липня 2015 року рішення місцевого суду змінено. Скасовано в частині задоволення позову про скасування свідоцтва про право на спадщину від 23 жовтня 2014 року № 4336, видне на ім'я ОСОБА_5 на житловий будинок з надвірними спорудами АДРЕСА_1 та в частині скасування запису в єдиному державному реєстрі прав власності на вищевказане нерухоме майно. Відмовлено у позові в частині скасування запису в єдиному державному реєстрі прав власності та в частині скасування свідоцтва про право на спадщину.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить рішення суду апеляційної інстанції скасувати, а рішення місцевого суду залишити в силі, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Колегія суддів дійшла висновку, що підстави для перегляду рішення суду апеляційної інстанції відсутні, виходячи з наступного.

Апеляційний суд, на виконання вимог ст. 213 ЦПК України, встановивши на підставі доказів, яким надано належну оцінку, ті факти, що позивачем обрано спосіб захисту цивільного права щодо скасування свідоцтва про право на спадщину, який не встановлений законом; рішення суду про визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним саме по собі є правовою підставою для внесення змін до відповідного запису в єдиному державному реєстрі прав власності на нерухоме майно, дійшов обґрунтованого висновку зміну рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що рішення апеляційного суду ухвалено з додержанням судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, а також відсутні передбачені ч. 2 ст. 338 ЦПК України підстави для скасування рішення апеляційного суду.

Наведені у касаційні скарзі доводи висновків суду апеляційної інстанції не спростовують.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Черкаської області від 07 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

П.О. Гвоздик
І.М. Завгородня
Ю.Г. Іваненко