Категорія: 53 Доповідач: Здрилюк О. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2015 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Здрилюк О.І. ,

суддів - Стрільчука В.А., Бовчалюк З.А.,

при секретарі - Концевич Я.О.,

з участю пр-ка позивача - ОСОБА_1,

пр-ка відповідача - Черніки П.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Олександрія-Бліг» про зміну дати звільнення та стягнення середнього заробітку за час затримки видачі трудової книжки за апеляційною скаргою відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Олександрія-Бліг» на рішення Луцького міськрайонного суду від 22 грудня 2014 року,

В С Т А Н О В И Л А :

30 вересня 2014 року ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до ТзОВ «Олександрія-Бліг», який мотивує тим, що з 01.06.2012 року по 07.04.2014 року перебував у трудових відносинах з відповідачем і в день звільнення останній не видав йому трудову книжку, яку він отримав лише 29.08.2014 року. Відповідач, видавши трудову книжку, не вніс запис щодо виправлення дати звільнення на дату видачі трудової книжки.

Враховуючи наведене, просив стягнути з відповідача на його користь 6321,49 грн. середнього заробітку за час затримки видачі трудової книжки за період з 07.04.2014 року по 29.08.2014 року включно та зобов'язати відповідача внести зміни до його трудової книжки в частині зміни дати звільнення, якою слід вважати 28.08.2014 року - день видачі трудової книжки.

Рішенням Луцького міськрайонного суду від 22 грудня 2014 року позов задоволено.

Зобов'язано ТзОВ «Олександрія-Бліг» в особі Луцької філії ТзОВ «Олександрія-Бліг» внести зміни до трудової книжки ОСОБА_3 серії НОМЕР_1 в частині зміни дати звільнення, якою слід вважати 28.08.2014 року.

Стягнуто з ТзОВ «Олександрія-Бліг» в особі Луцької філії ТзОВ «Олександрія-Бліг» на користь ОСОБА_3 6321 грн. 49 коп. середнього заробітку за час вимушеного прогулу при затримці видачі трудової книжки за період з 07.04.2014 року по 28.08.2014 року.

Стягнуто з ТзОВ «Олександрія-Бліг» в особі Луцької філії ТзОВ «Олександрія-Бліг» в дохід держави 243 грн. 60 коп. судового збору.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати це рішення та ухвалити нове - про відмову в позові.

Вважає, що судом допущено порушення норм матеріального і процесуального права.

В апеляційному суді представник відповідача апеляційну скаргу підтримав із наведених у ній підстав та просить її задовольнити.

Представник позивача апеляційну скаргу заперечив, погодившись лише на зміну дати звільнення, якою слід вважати 27.08.2014 року та відповідно на зменшення розміру середнього заробітку.

Заслухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність та обґрунтованість рішення суду, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, а рішення суду першої інстанції - до скасування з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку.

Судом встановлено, що позивач звільнений з роботи 07.04.2014 року, однак у день звільнення відповідач трудову книжку йому не видав.

Відповідно до п.4.2. Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці, Міністерства юстиції, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 року № 58, пересилання трудової книжки поштою з доставкою на зазначену адресу допускається тільки за письмовою згодою працівника.

Із копії заяви позивача від 26.08.2014 року вбачається, що останній побажав, щоб трудову книжку йому було переслано поштою за адресою, яку він зазначив (а.с.9).

Із наданої апеляційному суду копії конверта вбачається, що відповідач надіслав позивачу трудову книжку 27.08.2014 року, що стверджується поштовим штемпелем.

Відповідно до ч.4 ст.235 КЗпП України у разі затримки видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові виплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу.

Задовольняючи позов про стягнення середнього заробітку, суд першої інстанції вірно виходив з того, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за час затримки видачі трудової книжки. Разом з тим, судом невірно визначено період, за який має бути нараховано середній заробіток та його розмір.

Оскільки позивач звільнений 07.04.2014 року, а день звільнення - це останній день роботи, то за цей день йому нараховано заробітну плату. Відповідно середній заробіток має рахуватись з 08.04.2014 року і не по 28.08.2014 року, а по 27.08.2014 року - дату надіслання відповідачем трудової книжки, оскільки це число рахується днем вручення трудової книжки відповідачем, так як позивач сам дав згоду на її пересилання поштою.

Розмір середнього заробітку розраховується відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100 (далі - Порядок).

Відповідно до п.5 розділу IV Порядку основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника, яка згідно з п.8 цього Порядку визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством - календарних днів за цей період.

Після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику, здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді (абз.2 п.8 Порядку).

Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства (абз.3 п.8 Порядку).

Із довідки відповідача вбачається, що сумарний розмір заробітної плати позивача за два попередніх місяці до дня звільнення становить 2672 грн. /за 41 робочий день/ (а.с.11). Таким чином, середньоденна заробітна плата становить 65 грн. 17 коп..

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що до стягнення підлягає середній заробіток за час вимушеного прогулу, пов'язаного із невидачею трудової книжки за період з 08.04.2014 року по 27.08.2014 року включно, тобто за 95 робочих дні (квітень 2014 року - 16 робочих дні, травень 2014 року - 19 робочих дні, червень 2014 року - 19 робочих дні, липень 2014 року - 23 робочих дні, серпень 2014 року - 18 робочих дні), у розмірі 6191 грн. 15 коп. (65,17 х 95).

Покликання апелянта на відсутність вини відповідача у невидачі трудової книжки не заслуговує на увагу, оскільки сам відповідач погодив як дату звільнення позивача, так і формулювання причини звільнення.

Крім того, трудову книжку відповідач не видав позивачу і в день проведення розрахунку 09.04.2014 року, а також до серпня 2014 року не надіслав позивачу листа із роз'ясненням про його право на отримання трудової книжки по пошті.

Разом з тим, задовольняючи вимоги позивача про зобов'язання відповідача внести зміни до його трудової книжки в частині дати звільнення, суд першої інстанції допустив порушення норм матеріального права.

Позивач звільнений з роботи, згідно поданої ним же заяви і не оспорює факту свого звільнення.

А права звільненого працівника у разі затримки видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу захищаються у визначений законодавством спосіб - шляхом виплати йому середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу, тобто відповідно до ч.4 ст.235 КЗпП України.

Враховуючи наведене, позов в частині зобов'язання відповідача внести зміни у трудову книжку позивача про дату звільнення до задоволення не підлягають.

Оскільки висновки суду першої інстанції зроблені з порушенням норм матеріального права, то згідно зі ст.309 ЦПК України це є підставою для скасування рішення суду з ухваленням нового рішення.

Керуючись ст.ст.303, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Олександрія-Бліг» задовольнити частково.

Рішення Луцького міськрайонного суду від 22 грудня 2014 року в даній справі скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Олександрія-Бліг» на користь ОСОБА_3 6191 грн. 15 коп. (шість тисяч сто дев'яносто одну грн. 15 коп.) - середнього заробітку за час затримки видачі трудової книжки за період з 08 квітня 2014 року по 27 серпня 2014 року включно.

В решті позову відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Олександрія-Бліг» в дохід держави 243 грн. 60 коп. (двісті сорок три грн. 60 коп.) судового збору.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий

Судді