Справа № 203/323/15-ц
Провадження № 2/0203/438/2015
23.02.2015 року Кіровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:
головуючого судді Католікяна М.О.,
при секретарі Штефані Д.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Кіровський районний відділ Державної міграційної служби України у місті Дніпропетровську, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
20 січня 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа Кіровський районний відділ Державної міграційної служби України у м. Дніпропетровську, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач є власником та мешканцем квартири АДРЕСА_1. У цій квартирі зареєстровано колишнього її власника. Викладені обставини стали причиною звернення позивача до суду з позовом про визнання відповідача таким, що втратив право користування спірною квартирою (а.с.а.с. 2 4).
У судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримала.
Відповідач до суду не зявився, був повідомлений належним чином. У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності з викладеними обставинами дає суду підстави для застосування положень частини 4 статті 169, статей 224, 225 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК).
Представник третьої особи до суду також не з'явився, звернувшись із заявою про розгляд справи за його відсутності (а.с. 15).
Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що позивач за договором купівлі-продажу від 27.12.2014 р. придбав у відповідача квартиру АДРЕСА_1 (а.с.а.с. 5, 6).
Відповідно до пункту 7 договору купівлі-продажу відповідач зобов'язався протягом дня знятися з реєстраційного обліку за адресою відчуженої квартири. Дотепер відповідач не виконав вказані умови договору (а.с. 9).
Згідно зі статтею 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження цим майном.
Судом встановлено, що позивач у визначеному законодавством порядку набув право власності на спірну квартиру на підставі відповідного правочину.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідач на разі дійсно зареєстрована у спірній квартирі.
Таким чином, факт реєстрації відповідача у спірній квартирі сам по собі підтверджує наявність перешкод для позивача у користуванні власністю, і позов підлягає задоволенню частково шляхом усунення позивачу перешкод у реалізації його прав на власність.
Що стосується вимоги про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, то вона не підлягає задоволенню як помилково обраний спосіб захисту порушеного права.
Керуючись статтями 4 11, 15, 18, 57 60, 169, 208, 209, 212 215, 218, 224 226 Цивільного процесуального кодексу України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Кіровський районний відділ Державної міграційної служби України у місті Дніпропетровську, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити частково.
Усунути ОСОБА_1 перешкоди у користуванні власністю і скасувати реєстрацію ОСОБА_2 у квартирі АДРЕСА_2.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою вiдповiдача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії. Заочне рішення може бути оскаржено позивачем до апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його ухвалення. У разі якщо рішення було ухвалено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії рішення. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення також може бути оскаржене вiдповiдачем в апеляційному порядку.
Повний текст заочного рішення складено 23 лютого 2015 року.
Суддя М.О. Католікян