Справа № 428/6295/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2015 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області в складі:

головуючого судді - Бароніна Д.Б.,

за участю секретаря - Бондаренко І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сєвєродонецьку цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на тимчасовий виїзд неповнолітньої дитини за межі України без згоди батька, третя особа Орган опіки та піклування Сєвєродонецької міської ради, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 через свого представника звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовом до ОСОБА_2 про надання дозволу на тимчасовий виїзд неповнолітньої дитини ОСОБА_3 за межі України без згоди батька, третя особа Орган опіки та піклування Сєвєродонецької міської ради.

В обґрунтування позову представник ОСОБА_1 вказала, що з 2009 року по 2011 рік ОСОБА_1 перебувала у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_2. Сторони мають спільну дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. У теперішній час їй необхідно виїхати за межі території України разом з неповнолітньою дитиною з метою відпочинку та розширення кругозору дитини, однак відповідач не надає дозволу на виїзд дитини за кордон.

В судове засідання представник позивача ОСОБА_4 не зявилася, надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала у обсязі, який викладено в заяві відповідача про перегляд заочного рішення.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не зявився, в заяві про перегляд заочного рішення позовні вимоги визнав частково, а саме: не заперечував проти надання дозволу на виїзд за кордон України неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, без згоди та супроводу її батька - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, терміном на 2 роки до Російської Федерації, за виключенням виїзду за кордон України на постійне місце проживання.

В судове засідання представник третьої особи не зявився, причин неявки суду не повідомив.

У звязку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлені законом. Громадянин України не може бути позбавлений права в будь-який час повернутися в Україну.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.

Відповідно до підпункту 2 пункту 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету міністрів України від 27 січня 1995 р. № 57 із змінами та доповненнями, виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється на підставі рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Згідно із ч. 7 ст. 7 Сімейного кодексу України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч. 2 ст. 155 Сімейного кодексу України, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Згідно із копією свідоцтва про народження серії 1-ЕД № 174559, виданого 09 лютого 2002 року відділом реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького міського управління юстиції Луганської області, ОСОБА_3 народилася 02 лютого 2010 року, про що зроблено відповідний актовий запис № 122. Батьком записаний ОСОБА_2, матірю ОСОБА_1.

Відповідно до довідки, виданої 18.08.2015 року КП «Єдиний розрахунковий центр м. Сєвєродонецька», ОСОБА_5 проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, і разом з нею проживає, зокрема, її донька ОСОБА_3 ОСОБА_2 лівна.

В позовній заяві позивач вказує, що неповнолітня ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживає разом із нею та знаходиться на її утриманні, в той час як відповідач не бажає надавати дозвіл на виїзд їх дитини за кордон, хоча позивач зверталася до нього із проханням надати такий дозвіл.

Таким чином, оскільки відповідач ОСОБА_2 не дає згоди на виїзд за кордон до будь-якої країни України його дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, хоча вважає можливим надати дозвіл на виїзд за кордон України дитині терміном на 2 роки до Російської Федерації, за виключенням виїзду за кордон України на постійне місце проживання, то суд вважає можливим надати дозвіл на виїзд неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, за кордон без згоди батька до Російської Федерації терміном на 2 роки починаючи з дати набрання цим рішенням законної сили.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжною квитанцією від 30.06.2015 року про сплату судового збору в сумі 243,60 грн., у звязку із чим суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача суму судових витрат в розмірі 121 грн. 80 коп. пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 197, 212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на тимчасовий виїзд неповнолітньої дитини за межі України без згоди батька, третя особа Орган опіки та піклування Сєвєродонецької міської ради, задовольнити частково.

Надати дозвіл на виїзд за кордон України неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, без згоди та супроводу її батька - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, до Російської Федерації терміном на 2 роки починаючи з дати набрання цим рішенням законної сили, за виключенням виїзду за кордон України на постійне місце проживання.

У задоволенні нішої частини позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікайний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, суму судових витрат у розмірі 121 (сто двадцять одна) грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному суді Луганської області через Сєвєродонецький міський суд, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Д. Б. Баронін