Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" жовтня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Гаврилової О.В.,

при секретарі Неділько Л.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву ОСОБА_1, учасники третейського розгляду: Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк», ОСОБА_2, про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 30.06.2015 року, -

ВСТАНОВИВ:

До Дніпровського районного суду м. Києва звернулась заявник ОСОБА_1, учасники третейського розгляду: Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк», ОСОБА_2, про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 30.06.2015 року по третейській справі № 801/15.

Заява обґрунтована тим, що 27.07.2015р. ОСОБА_1 отримала копію рішення третейського суду від 30 червня 2015 року по справі 801/15 за позовом ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про стягнення боргу, яким солідарно стягнуто на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість в розмірі 157 479,10 доларів США та витрати пов'язані з вирішенням спору третейським судом в сумі 25 000,00грн. ОСОБА_2 є позичальником ПАТ «Універсал Банк» згідно кредитного договору №7-1/165к-07 від 11.09.2007 року, за яким ОСОБА_1 виступала поручителем згідно договору поруки від 11.09.2007 року з останніми змінами від 07.06.2013р., проте жодних угод, де було б зазначено про третейське вирішення спору заявник не підписувала. Станом на 18.04.2013р. третейської угоди не існувало. 09.04.2014 року між ОСОБА_2 та ПАТ «Універсал Банк» була підписана третейська угода, яка не має зворотної сили. Додатковою угодою №8 від 09.04.2014р. до Кредитного договору починаючи з 01.04.2015р. встановлена процентна ставка в розмірі 16,5 % річних, отже без згоди заявника встановлена підвищена процентна ставка 33% річних. Посилаючись на положення ч. 1 ст. 559 ЦК України, заявник зазначає, що її порука є припиненою. Також заявник ОСОБА_1, посилаючись на те, що вона не є стороною третейської угоди, а також на те, що її порука на час розгляду справи третейським судом, припинилась, просить суд скасувати рішення Постійного діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 30.06.2015 року у справі №801/15.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилась, направила до суду письмові пояснення, в яких вимоги заяви підтримала в повному обсязі з викладених у ній підстав та просила скасувати рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 30.06.2015 року. Також зазначила в письмових поясненнях, що 09.04.2014 року ОСОБА_2 та ПАТ «Універсал Банк» уклали Додаткову угоду №8 до кредитного договору №7-1/165к-07 від 11.09.2007 року, якою збільшено розмір зобов'язань та внесено третейське застереження без згоди ОСОБА_1 Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 28.07.2015 року визнано припиненим договір поруки від 11.09.2007 року зі змінами та доповненнями від 07.06.2013 року, укладений між ОСОБА_4 та ПАТ «Універсал Банк» з метою забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_2 за кредитним договором №7-1/165к-07, яке набрало законної сили 10.08.2015 р. Оскільки правовідносини, які існували між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_4 є тотожними відносинам, які існували між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1, вищезазначене рішення суду є доказом припинення договору поруки між Банком та заявником. Отже, договір поруки припинився в момент укладання третейської угоди 09.04.2014 року, тому рішення Третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою.

Представник ПАТ «Укрсоцбанк» в судове засідання не з'явилась, направила до суду письмові заперечення, в яких просила розглядати справу за її відсутності, у задоволенні заяви відмовити та зазначила, що 09.04.2014 року було підписано додаткову угоду №8 та Додаткову угоду №9 до Кредитного договору, відповідно до яких було встановлено нові розміри відсоткових ставок. Також 09.04.2014 року було укладено договір поруки б/н між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1, відповідно до якого поручитель поручається перед кредитором за виконання всіх зобов'язань ОСОБА_2 та відповідно до п. 1.2. Договору поруки від 09.04.2015 року заявник засвідчила, що їй добре відомі всі умови Основного договору і вона погоджується з ними. Договір поруки від 11.09.2007 року зі змінами і доповненнями від 07.06.2013 року було розірвано шляхом підписання Додаткової угоди до Договору поруки, після чого з позивачем було укладено новий договір поруки від 09.04.2014 року, який містить третейське застереження. Посилання заявника на неналежне повідомлення про час та місце слухання справи є безпідставними, оскільки третейським судом направлялася ухвала про порушення провадження у справі, що підтверджується поштовим реєстром.

Учасник третейського розгляду ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилась, була повідомлена про час та місце розгляду заяви належним чином, заяв чи клопотань суду не подала.

Згідно з ч.2 ст. 389-4 ЦПК України, неявка осіб, які беруть участь у справі не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд розглянув справу без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вивчивши матеріали даної справи, дослідивши матеріали третейської справи №801/15, оцінивши наявні у справі докази, судом встановлено наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 Цивільного процесуального кодексу України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно ст. 5 Закону України «Про третейські суди», спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього Закону.

Рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 30.06.2015 року по справі № 801/15 позов Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про стягнення боргу задоволено повністю, стягнуто з ОСОБА_2, ОСОБА_1 солідарно на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» суму заборгованості в розмірі 157 479 доларів США 10 центів США та 25 500,00грн. витрат пов'язаних з вирішенням спору Третейським судом.

Судом встановлено, що рішення третейського суду постановлене на підставі укладеного 11.09.2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Банк Універсальний», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк» та ОСОБА_2 Кредитного договору №7-1/165к-07 від 11.09.2007 р., відповідно до умов якого банк зобов'язався надати позичальнику грошові кошти в розмірі 150 000,00 доларів США під 13,00 % річних з кінцевим терміном погашення кредиту 10.09.2027 р., позичальник в свою чергу зобов'язався виконати умови договору належним чином.

22.05.2009р. між ОСОБА_2 та Публічним акціонерним товариством «Універсал Банк» укладено Додаткову угоду № 1 до Кредитного договору №7-1/165к-07 від 11.09.2007 року, 22.05.2009 р. - Додаткову угоду № 2, 28.05.2010р. - Додаткову угоду №3, 09.06.2011р. - Додаткову угоду № 4, 09.06.2011р. - Додаткову угоду №5, 06.07.2012р. - Додаткову угоду №6, 07.06.2013р. - Додаткову угоду №7, 09.04.2014 р. - Додаткову угоду №8, 09.04.2014 р. - Додаткову угоду №9.

11.09.2007 року між ОСОБА_1 та Відкритим акціонерним товариством «Банк Універсальний», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк» було укладено Договір поруки, за яким поручитель зобов'язалась перед Банком у повному обсязі солідарно відповідати по зобов'язанням ОСОБА_2, що випливають з Кредитного договору №7-1/165к-07 від 11.09.2007р., укладеного між ОСОБА_2 та Відкритим акціонерним товариством «Банк Універсальний».

22.05.2009р. між ОСОБА_1 та Відкритим акціонерним товариством «Банк Універсальний» укладено Додаткову угоду №1 до Договору поруки від 11.09.2007р., 28.05.2010р. - додаткову угоду Договору поруки від 11.09.2007р., 09.06.2011 р. - Додаткову угоду до Договору поруки від 31.08.2007р., 06.07.2012р. - Додаткову угоду до Договору поруки від 11.09.2007р., 07.06.2013р. - Додаткову угоду до Договору поруки від 11.09.2007р.

09.04.2014 р. між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством «Універсал Банк» укладено Додаткову угоду до Договору поруки від 11.09.2007р., за якою сторони дійшли згоди розірвати Договір поруки від 11.09.2007 року з 09.04.2014 року.

Також 09.04.2014 р. між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством «Універсал Банк» укладено Договір поруки, відповідно до якого поручитель поручилась перед кредитором за виконання ОСОБА_2 усіх її зобов'язань перед Кредитором, що виникли з Кредитного договору №7-1/165к-07 від 11.09.2007 р. укладеного між ОСОБА_2 та Банком, у повному обсязі як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому. Поручитель відповідає перед Кредитором за порушення зобов'язання боржником. Поручитель також засвідчила у цьому договорі поруки, що їй добре відомі всі умови вищевказаного Основного договору і вона погоджується з ними.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про третейські суди», юридичні та/або фізичні особи мають право передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом.

Спір може бути переданий на розгляд Третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам Закону України «Про третейські суди».

Частиною 1 ст. 12 цього Закону визначено, що третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди.

Частинами 4, 5 ст. 12 Закону визначено, що третейська угода укладається в письмовій формі та має містити відомості про найменування сторін та їх місцезнаходження, предмет спору, місце та дату укладення угоди.

Відповідно до п. 8.2. Додаткової угоди №8 від 09.04.2014р. до Кредитного договору №7-1/16к-07 від 11.09.2007 року, укладеної між ОСОБА_2 та Публічним акціонерним товариством «Універсал Банк», всі вимоги які виникають при виконанні даного Договору або у зв'язку з ним, або випливають з нього підлягають розгляду у постійно діючому Третейському судді при Асоціації українських банків, згідно з регламентом третейського суду, який є невід'ємною частиною даної третейської угоди. При цьому, сторони договору підтверджують, що вони ознайомлені з регламентом Третейського суду при Асоціації українських банків та добре розуміють положення цього регламенту. Умови Договору, які містять відомості про найменування сторін та їх місцезнаходження, є складовими частинами даної третейської угоди. Місце та дата укладання третейської угоди відповідають місцю і даті укладання договору.

Аналогічна домовленість міститься в п. 5.4. Договору поруки від 09.04.2014 року, укладеному між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством «Універсал Банк».

Отже, зазначені договори містять третейське застереження про вирішення спору між сторонами Постійно діючим третейським судом при Асоціації українських банків суддею одноособово згідно регламенту даного третейського суду.

Як убачається з матеріалів справи, заявник просить скасувати рішення Постійного діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 30.06.2015 року у справі №801/15 з підстав збільшення процентної ставки за кредитним договором без згоди заявника у даній справі, яка є поручителем, що згідно ч.1 ст. 559 ЦК України свідчить про припинення поруки, а також з огляду на те, що заявник ОСОБА_1 не є стороною третейської угоди.

Із загального змісту Закону України «Про третейські суди» вбачається, що оскарження рішення можливе у вигляді його скасування за формальними ознаками та у виключних випадках, перелік яких встановлений у ст. 51 Закону України «Про третейські суди» і розширеному тлумаченню не підлягає.

Статтею 51 Закону України «Про третейські суди» та ст. 389-5 ЦПК України передбачений вичерпний перелік підстав для скасування рішення третейського суду, а саме: справа, в якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону; рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди; третейську угоду визнано судом недійсною; склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону; третейський суд вирішив питання про права і обов'язки осіб, які не брали участі у справі.

Отже неправильне застосування третейським судом, на думку заявника, вимог матеріального права щодо припинення поруки, не є підставою для скасування рішення третейського суду згідно ст. 51 Закону України «Про третейські суди» та ст. 389-5 ЦПК України. Крім того, посилання заявника ОСОБА_1 на те, що її порука припинена у зв'язку зі зміною зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшився обсяг її відповідальності, суд оцінює критично, оскільки Договір поруки укладений із заявником 09.04.2014 року, тобто після укладення останньої додаткової угоди за кредитним договором, крім того, цей договір поруки містить третейське застереження.

З огляду на викладене, суд не вважає обґрунтованими викладені в заяві ОСОБА_1 підстави для скасування рішення третейського суду, оскільки вказані заявником обставини не є підставами для скасування рішення третейського суду, визначеними ст. 51 Закону України «Про третейські суди» та ст. 389-5 ЦПК України.

Разом з тим, згідно ч. 4 ст. 389-4 Цивільного процесуального кодексу України, суд не обмежений доводами заяви про скасування рішення третейського суду, якщо під час розгляду справи буде встановлено підстави для скасування рішення третейського суду, визначені статтею 389-5 цього Кодексу.

Статтею 6 Закону України «Про третейські суди» визначено категорії справ, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, розгляд яких третейськими судами заборонений.

Законом України «Про внесення змін до статті 6 Закону України «Про третейські суди» щодо підвідомчості справ у сфері захисту прав споживачів третейським судам» частину першу статті 6 Закону України «Про третейські суди» доповнено пунктом 14, згідно якого третейські суди не можуть розглядати справи у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки). Зазначений Закон набрав чинності 12 березня 2011 року.

Рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків, про скасування якого просить ОСОБА_1, ухвалено 30 червня 2015 року, тобто після внесення зазначених змін до Закону.

Оскільки ОСОБА_2, поручителем якої є ОСОБА_1, є споживачем послуг банку, спір виник щодо заборгованості за кредитом, третейському суду в силу положень пункту 14 частини 1 статті 6 Закону України «Про третейські суди» така справа не підвідомча.

Згідно правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду України від 02.09.2015р. у справі № 6-856цс15, яка у відповідності до ч.1 ст.360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права, та для всіх судів України, відповідно до пункту 14 частини 1 статті 6 Закону України «Про третейські суди» (частину 1 статті 6 Закону доповнено пунктом 14 згідно із Законом № 2983-VI від 3 лютого 2011 року), третейські суди в порядку, передбаченому цим Законом, можуть розглядати будь-які справи, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, за винятком, зокрема, справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки). Рішення третейського суду, про скасування якого просив заявник, ухвалено після внесення зазначених змін до Закону.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1, учасники третейського розгляду: Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк», ОСОБА_2, про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 30.06.2015 року по справі №801/15 підлягає задоволенню, оскільки відносини, що виникли між сторонами спору та були предметом розгляду в третейському суді, пов'язані з виконанням зобов'язань по кредитному договору, враховуючи той факт, що на час укладення з позичальником ОСОБА_2 ОСОБА_3 угоди №8 від 09.04.2014р. до Кредитного договору №7-1/16к-07 від 11.09.2007 року, та укладення з поручителем ОСОБА_1 Договору поруки від 09.04.2014 р., а тим більше на час ухвалення Постійно діючим третейським судом при Асоціації українських банків оскаржуваного рішення - 30.06.2015 року, діяла редакція Закону України «Про третейські суди», якою передбачена заборона на розгляд третейськими судами справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки), справа, у якій прийнято оскаржуване рішення третейського суду, у відповідності до вимог п.14 ч.1 ст.6 Закону України «Про третейські суди» не була підвідомча третейському суду відповідно до Закону.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 2, 5, 6, 51, 55, 57 Закону України «Про третейські суди», ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» ,ст. 2, 210, 389-4, 389-5, 389-6 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1, учасники третейського розгляду: Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк», ОСОБА_2, про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 30.06.2015 року - задовольнити.

Скасувати рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 30.06.2015 року по справі №801/15 за позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про стягнення боргу .

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було проголошено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя