У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Дьоміної О.О.,

суддів: Дем'яносова М.В., Парінової І.М.,

Коротуна В.М., Ступак О.В.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства «ДТЕК «Дніпрообленерго» до ОСОБА_3 про відшкодування заборгованості за спожиту, але не обліковану електричну енергію внаслідок порушення споживачем Правил користування електричною енергією для населення, за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «ДТЕК «Дніпрообленерго» на рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 08 квітня 2015 року та касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 лютого 2015 року та рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 08 квітня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

Публічне акціонерне товариство «ДТЕК «Дніпрообленерго» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування заборгованості за спожиту, але не обліковану електричну енергію внаслідок порушення споживачем Правил користування електричною енергією для населення, посилаючись на те, що ОСОБА_3 є споживачем ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго», на нього відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1.

14 серпня 2012 року за місцем проживання відповідача представниками енергопостачальника було проведено перевірку дотримання Правил користування електричною енергією для населення, в результаті якої було виявлено порушення, а саме: самовільне підключення. Використання недонарахованої електроенергії шляхом самовільного підключення після відключення прихованим способом. 3'єднані вхідний і вихідний фазний провід, який прибраний під клемну кришку прибору обліку. За фактом виявленого порушення було складено акт про порушення Правил користування електричною енергією для населення та нараховано суму заборгованості у розмірі 7 931 грн 80 коп., 3 % річних від простроченої суми в розмірі 415 грн 93 коп. та інфляцію в розмірі 1 542 грн 20 коп.

Позивач просив позовні вимоги задовольнити.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 лютого 2015 року позовні вимоги ПАТ «ДТЕК «Дніпрообленерго» про відшкодування заборгованості за спожиту, але не обліковану електричну енергію, внаслідок порушення споживачем Правил користування електричною енергією для населення задоволено.

Стягнуто із ОСОБА_3 на користь ПАТ «ДТЕК «Дніпрообленерго» збитки в розмірі 7 931 грн 80 коп.

Стягнуто із ОСОБА_3 на користь ПАТ «ДТЕК «Дніпрообленерго» 3 % річних від простроченої суми в розмірі 415 грн 93 коп. та нарахований індекс інфляції ‒ 1 542 грн 20 коп.

Вирішено питання про судові витрати.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 08 квітня 2015 року рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 лютого 2015 року в частині стягнення з ОСОБА_3 3 % річних від простроченої суми в розмірі 415 грн 93 коп. та нарахований індекс інфляції ‒ 1 542 грн 20 коп. скасовано, в цій частині ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні вказаних вимог.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Вирішено питання про судові витрати у справі.

У касаційній скарзі ПАТ «ДТЕК «Дніпрообленерго» просить скасувати рішення суду апеляційної інстанцій, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права, та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції в частині залишення без змін рішення районного суду та рішення суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права, та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційна скарга ПАТ «ДТЕК «Дніпрообленерго» підлягає задоволенню частково, а касаційна скарга ОСОБА_3 ‒ задоволенню з таких підстав.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що відповідачем порушено Правила користування електричною енергією для населення внаслідок чого позивачу завдано збитків, які підлягають відшкодуванню відповідачем у розмірі відповідно до розрахунку, наведеному на підставі п. 53 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357, в редакції, яка діяла на час порушення. Крім цього, у зв'язку з несвоєчасним відшкодуванням позивачу завданих збитків відповідач має сплатити 3 % річних від простроченої суми та нарахований індекс інфляції.

Апеляційний суд, ухвалюючи рішення, погодився з висновком суду першої інстанції щодо порушення відповідачем Правил користування електричною енергією для населення та нарахованою сумою збитків, однак не погодився з можливістю стягнення коштів за порушення строків відшкодування збитків.

Проте таких висновків суди дійшли передчасно.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Частиною 1 ст. 212 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Вказаним вимогам судові рішення не відповідають.

Правовідносини у сфері постачання та споживання електроенергії регулюються ст. 714 ЦК України, ст. ст. 24‒27 Закону України «Про електроенергетику», Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357 (далі ‒ ПКЕЕН), Порядком визначення розміру і відшкодування збитків, завданих електропостачальнику внаслідок розкрадання електричної енергії, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 2006 року № 122 (далі ‒ Порядок), Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженою постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України (далі ‒ НКРЕ України) від 04 травня 2006 року № 562 (далі ‒ Методика від 04 травня 2006 року № 562).

Установлено, що згідно із загальною карткою за особовим рахунком № НОМЕР_1, що відкритий на споживача ОСОБА_3 у зв'язку з наявною заборгованістю з оплати електроенергії з 12 травня 2010 року, абонента відключено від енергопостачання (а. с. 9).

Факт відключення квартири ОСОБА_3 від електропостачання підтверджується також актом про відключення споживача від енергопостачання від 27 вересня 2011 року (а. с. 22).

У повідомленні від 14 серпня 2012 року, адресованому ОСОБА_3 зазначено, що відновлення електропостачання можливе лише у разі сплати заборгованості та додаткового рахунку зі сплати послуг за повторне підключення (а. с. 8).

14 серпня 2012 року представниками позивача ‒ електромонтерами: ОСОБА_5, ОСОБА_6, та контролером ОСОБА_7 ‒ за місцем мешкання відповідача було проведено перевірку дотримання ПКЕЕН, в результаті якої було виявлено порушення п. 48 ПКЕЕН, а саме самовільне підключення. Використання нарахованої електроенергії шляхом самовільного підключення після відключення скритим способом. З'єднані вхідні і відхідні фазного проводу, який прибраний під клемну кришку приладу обліку.

Даний факт було зафіксовано актом про порушення ПКЕЕН від 14 серпня 2012 року № Д 002989, який підписаний трьома контролерами та є дійсним.

Відповідно до Методика від 04 травня 2006 року № 562 зроблено розрахунок розміру завданих збитків на загальну суму 9 889 грн 93 коп., за період з 12 травня 2010 року по момент виявлення порушення, тобто по 14 серпня 2012 року (826 днів).

Пунктом 53 ПКЕЕН передбачено, що у разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем.

Так, згідно з пп «а» п. 3.3 Методики від 04 травня 2006 року № 562 розрахунок вартості необлікованої електричної енергії здійснюється за кількістю днів у разі виявлення у споживача порушень, зазначених у підпунктах 1‒3 пункту 3.1 цієї глави (у частині щодо пошкодження приладів обліку), ‒ з дня останнього контрольного огляду приладу обліку до дня усунення порушення, але не більше загальної кількості днів за шість календарних місяців, що передували дню виявлення порушення.

Якщо споживач установив пристрій, що занижує покази приладу обліку, вчинив інші дії, що призвели до споживання необлікованої електричної енергії, виявити які представники постачальника електричної енергії під час проведення контрольного огляду приладу обліку не мали можливості, споживачу робиться перерахунок за спожиту електричну енергію з дати останньої технічної перевірки або допуску електроустановки споживача в експлуатацію (якщо технічна перевірка в період з дати допуску електроустановки споживача в експлуатацію до дати виявлення порушення не проводилась) чи набуття прав власності на об'єкт (приміщення), але не більше ніж за три роки. Рішення комісії з розгляду актів оформляється протоколом, копія якого видається споживачу.

У разі причетності споживача до порушення цих Правил у протоколі зазначаються: відомості щодо обсягу та вартості необлікованої електричної енергії; розрахунок проведених нарахувань з посиланням на відповідні пункти цих Правил та затвердженої постановою НКРЕ України від 04 травня 2006 року № 562 Методики.

Підпунктами 1-3 п. 3.1 Методики передбачено наступні порушення: 1) пошкодження або відсутність на приладах обліку пломб з відбитками тавр про повірку приладів обліку (за умови наявності акта про збереження пломб, складеного в порядку, установленому ПКЕЕН, або іншого документа, який підтверджує факт пломбування приладів обліку, та за умови втручання споживача в роботу приладів обліку); 2) пошкодження або відсутності пломб з відбитками тавр електропередавальної організації або індикаторів, установлених у місцях, указаних в акті про збереження пломб, складеному в порядку, установленому ПКЕЕН, або в іншому документі, який підтверджує факт пломбування приладів обліку, установлення індикаторів та передачу на збереження приладів обліку електричної енергії, відповідних пломб та індикаторів; 3) пошкодження приладів обліку (розбите скло, пошкодження

цілісності корпусу тощо), інших дій споживача, які призвели до зміни показів приладів обліку (фіксація індикатором впливу постійного (змінного) магнітного або електричного полів, використання фазозсувного трансформатора тощо (у разі підтвердження факту встановлення та передачі на збереження споживачу (власнику або наймачу об'єкта) приладів обліку, установлених пломб та індикаторів).

Згідно з ч. 2 ст. 27 Закону України «Про електроенергетику» правопорушеннями в електроенергетиці, зокрема, є крадіжка електричної і теплової енергії, самовільне підключення до об'єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку. Аналогічні положення містить п. 48 Правил користування електричною енергією для населення.

Відповідно до п. 1.24 Інструкції по складанню актів про порушення правил користування електричною енергією для населення при виявленні порушення необхідно визначити метод розкрадання електроенергії, перевірити працездатність пристрою розкрадання і продемонструвати виявлене порушення споживачеві.

Проте при перевірці дотримання відповідачем вимог Закону України «Про електроенергетику» представниками позивача не встановлено метод розкрадання електроенергії та не перевірено, чи була технічна можливість розкрадати електроенергію.

На порушення вимог ст. ст. 212‒215, 303, 315 ЦПК України суди не з'ясували, чи виявлено порушення ПКЕЕН, яке полягає у безобліковому споживані електроенергії, чи встановлено факт крадіжки електроенергії, а також як обертався при включеному навантаженні диск електролічильника іншого споживача, до якого, як указує відповідач, він був підключений, і чи споживалася при цьому електроенергія, оскільки правопорушенням в електроенергетиці є не сам факт самовільного підключення до об'єктів електроенергетики, а саме факт розкрадання споживачем електричної енергії у разі самовільного підключення і споживання електроенергії поза межами приладів обліку, адже за відсутності факту розкрадання електроенергії відсутні і підстави для цивільно-правової відповідальності у вигляді стягнення збитків, які так як і ст. 27 Закону України «Про електроенергетику» та п. 48 Правил передбачають умову для настання такої відповідальності.

Крім цього, судами необґрунтовано правильність нарахування збитків саме за період з 12 травня 2010 року по 14 серпня 2012 року, зокрема, не з'ясовано і у рішенні не зазначено дати останньої технічної перевірки та чи мали змогу представники енергопостачальника виявити порушення під час звичайного контрольного огляду приладу обліку.

Дійшовши висновку про те, що у даному випадку розрахунок обсягу та вартості недонарахованої енергії визначається за пп. «а» п. 3.3 Методики, суд не перевірив, чи відповідає період, за який розраховано загальний обсяг самовільно спожитої електроенергії, характеру допущеного ним порушення Правил.

Також слід зазначити, що положення ст. 625 ЦК України застосовуються у випадку порушення грошового зобов'язання.

Згідно зі ст. 1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справи з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Оскільки суди першої й апеляційної інстанцій не дотрималися норм процесуального права, що призвело до неможливості встановити фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, в достатньому обсязі не визначилися з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, тому колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга позивача підлягає задоволенню частково, касаційна скарга відповідача ‒ задоволенню, а ухвалені у справі судові рішення судів першої й апеляційної інстанцій ‒ скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції з підстав, передбачених ч. 2 ст. 338 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 335, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «ДТЕК «Дніпрообленерго» задовольнити частково.

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 лютого 2015 року та рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 08 квітня 2015 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О. Дьоміна

Судді: М.В. Дем'яносов

В.М. Коротун

І.М. Парінова

О.В. Ступак