АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2015 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Савчук М.В.

суддів: Перепелюк І.Б., Половінкіної Н.Ю.

секретар Окармус О.М.

за участю:позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 15 жовтня 2015 року,

встановила:

В серпні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Свої вимоги обґрунтувала тим, що у відділі РАГСУ м. Кіцмань Чернівецької області, актовий запис №5 17.02.1990 року між сторонами зареєстровано шлюб. Від шлюбу неповнолітніх дітей немає.

Вказує, що подружнє життя між ними не склалося, відповідач зловживає спиртими напоями, безпричинно влаштовував сварки та скандали, що призвело до того, що їхня сім»я розпалася, спільним життям з відповідачем проживала до 2014 року, вважає що шлюб існує формально, на примирення не згідна.

Просила суд розірвати шлюб, після розірвання шлюбу залишити прізвище ОСОБА_2.

Рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 15 жовтня 2015 року позов задоволено.

Шлюб, зареєстрований 17 лютого 1990 року у відділі ЗАГСу м. Кіцмань Чернівецької області, актовий запис №5, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, розірвано.

Після розірвання шлюбу залишено позивачці прізвище «Кушнірюк».

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

____________________________________________________________________

22ц-1583/2015 р. Головуючий у 1нстанції Мізюк В.М.

Категорія 49 доповідач Савчук М.В.

Посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В своїй апеляційній скарзі посилається на те, що про звернення дружини до суду з позовом про розірвання шлюбу та розгляд справи він не знав, повістки про судові засідання не отримував.

Крім того, зазначає, що вони проживають в одному будинку, він бажає зберегти сім»ю, тому просив скасувати рішення суду першої інстанції.

В запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін як законне та обґрунтоване.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду - залишенню без змін з наступних підстав.

________Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Ст. 213 ЦПК встановлено те, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, тобто суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, повинен вирішити справу згідно із законом, ухваливши рішення на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції правомірно виходив з їх доведеності та обґрунтованості з огляду на таке.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що сторони уклали шлюб 17.02.1990 року, який зареєстрований відділом РАГС м. Кіцмань Чернівецької області, про що складено відповідний актовий запис №5, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_1. Неповнолітніх дітей у сторін від шлюбу немає. Сторони не підтримують подружні стосунки з 2014 року та не приймали мір до примирення та поновлення сім`ї.

Звертаючись в суд з даним позовом, ОСОБА_1 посилалася на те, що подружні відносини припинені, сімя розпалася остаточно та вказує, що причиною розпаду сім'ї є те, що відповідач зловживає спиртними напоями, влаштовує скандали, ображає її, принижуючи честь та гідність. На примирення не згідна.

Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст. 24 СК України).

Згідно ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про розірвання шлюбу, з висновками якого погоджується колегія суддів апеляційного суду, повно встановив обставини справи та фактичні взаємини подружжя, причини розірвання шлюбу, у зв'язку із чим, дійшов обґрунтованого висновку про неможливість збереження шлюбу та наявність правових підстав для його розірвання.

Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України).

Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

В заяві до суду позивачка зазначила, що на примирення з відповідачем не згідна.

Доводи апеляційної скарги про спільне проживання сторін за однією адресою не свідчить про наявність подружніх стосунків, тому не заслуговують на увагу. В запереченнях на апеляційну скаргу та в судовому засіданні під час розгляду справи апеляційним судом позивачка підтвердила, що спільним подружнім життям з відповідачем не проживає з 2014 року, вважає, що сім`я розпалася остаточно, на примирення не згідна.

Посилання апелянта на те, що йому не було відомо про розгляд справи та не повідомлено про судові засідання не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються матеріалами справи, та не впливають на рішення суду.

Необґрунтованими є посилання апелянта на те, що позивачкою не доведено факту зловживання ним алкогольними напоями та влаштування скандалів, оскільки доказів на спростування вказаного факту відповідач не надав.

Рішення суду першої інстанції про розірвання шлюбу відповідає вимогам ст. 215 ЦПК України, зокрема, у ньому зазначено дату й місце реєстрації шлюбу, час та причини фактичного його припинення, мотиви, з яких суд визнав збереження сім'ї неможливим, обґрунтовані висновки з приводу інших заявлених вимог.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права. Рішення суду ухвалено відповідно до норм матеріального і процесуального права і підстав для його скасування по доводам апеляційної скарги не має.

Керуючись ст. ст. 307, 308 ЦПК України, колегія суддів ,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 15 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий /підпис/

Судді : /підписи/

З оригіналом згідно