АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого: Корчевного Г.В.,

суддів: Слободянюк С.В., Лапчевської О.Ф.,

при секретарі Абдуллаєвій Е.Б.,

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 та Товариства з обмеженою відповідальністю «Аргамак», подану його представником ОСОБА_3, на рішення Подільського районного суду м. Києва від 03 вересня 2015 року в цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Аргамак» до ОСОБА_4, ОСОБА_1, третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ситницька ТамілаОлександрівна, про визнання недійсним договору купівлі-продажу нежитлової будівлі, -

УСТАНОВИЛА:

В березні 2015 року позивач ТОВ «Аргамак» звернувся до Подільського районного суду м. Києва з позовом до відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_1 про визнання недійсним договору купівлі-продажу нежитлового приміщення площею 368,9 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 літ. «К», укладений 07.02.2012р. між ОСОБА_4 та ОСОБА_1.

В обгрунтування позову зазначав, що позивач є належним власником спірного приміщення, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, виданого 26.06.2014 року. (а.с.9). Оскільки відповідач звернувся в суд з позовом про витребування майна з чужого незаконного володіння, тому це є прямим підтвердженням того, що він не визнає та оспорює право власності ТОВ «Аргамак» на спірне приміщення, тому позивач і звернувся в суд з даним позовом, просив його задовольнити.

Унікальний номер справи: 758/2543/15-ц
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/13422/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Супрун Г.Б.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Корчевний Г.В.
Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 03 вересня 2015 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Аргамак» до ОСОБА_4, ОСОБА_1, третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ситницька Таміла Олександрівна, про визнання недійсним договору купівлі-продажу нежитлової будівлі задоволено частково. Визнано договір купівлі-продажу нежилої будівлі загальною площею 368,9 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, літера «К», укладений 07.02.2012р. між ОСОБА_4 та ОСОБА_1, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ситницькою Т.О. за реєстровим №337, недійсним. Скасовано державну реєстрацію права власності на нежилу будівлю загальною площею 368,9 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, літера «К» за ОСОБА_1, яка проведена у Комунальному підприємстві «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна» на підставі вішення Святошинського районного суду м. Києва від 09.03.2010р. В решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Аргамак» - ОСОБА_3 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Подільського районного суду м. Києва від 03 вересня 2015 року скасувати в частині відмови визнання права власності на нежитлову будівлю площею 368,9 кв.м, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 літера «К» за Товариства з обмеженою відповідальністю «АРГАМАК» 02140, м. Київ, вул. Вишняківська, 13, оф. 1, код 36272560 та ухвалити нове рішення в цій частині, яким задовольнити позовні вимоги в цій частині.

Свою апеляційну скаргу мотивує тим, що рішення суду 1-ї інстанції прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Вважає, що ухвалюючи рішення, судом не встановлено усі обставини, що мають значення для справи, зокрема те, що ОСОБА_1 звернувся до Подільського районного суду м. Києва з позовом про витребування майна з чужого незаконного володіння, і заочним рішенням Подільського районного суду міста Києва від 22 грудня 2009 року, яке не набрало законної сили, в справі №758/14525/13-ц було винесене заочне рішення за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_8, ТОВ «АРГАМАК» про витребування майна з чужого незаконного володіння, яким задоволено позовнівимоги ОСОБА_9

Зазначає, що рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 09 березня 2010 року в справ №2- 1527 за позовом ТОВ «Юкрейніан девелопмент холдінг» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості та зустрічним позовом ОСОБА_4 до ТОВ «Юкрейніан девелопмент холдінг», було визнано право власності на нежитлову будівлю площею 368,9 кв.м, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 літера «Ж».

Апелянт вказує, що ОСОБА_4 надав в органи БТІ м. Києва для реєстрації права власності судове рішення з аналогічними реквізитами (датою, номером справи, сторонами), але яке відрізняється від прийнятого як за формою, так і за змістом, а саме замість визнаного права власності на нежитлову будівлю площею 368,9 кв.м, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 літера «Ж», в ньому зазначено літеру «К». Таким чином, ОСОБА_4 взагалі ніколи не належало на праві приватної власності нежитлова будівля площею 368,9 кв.м, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 літера «К».

Не погодившись з вказаним рішенням, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 також звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Подільського районного суду м. Києва від 03 вересня 2015 року скасувати в частині часткового задоволення позовних вимог та ухвалити нове рішення в цих частинах, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Посилається, що оспорюваний договір купівлі-продажу жодним чином не порушує права позивача, оскільки його укладення відбулося раніше, ніж набуття позивачем права власності на спірну будівлю.

Зазначає, що оскільки позивач не є стороною оспорюваного ним правочину, то єдиною підставою для визнання його недійсним в с удовому порядку є доведення факту порушення прав та законних інтересів позивача вказаним договором.

Колегія суддів, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Аргамак», подану його представником ОСОБА_3 такою, що не підлягає задоволенню, а апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 такою, що підлягає задоволенню частково, з огляду на таке.

Установлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд повинен свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 4 ст. 60 ЦПК України).

Статтею 57 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів і висновків експертів.

Як вбачається з матеріалів справи №758/2543/15-ц, в ньому наявні 2 копії рішення Святошинського районного суду міста Києва від 03 березня 2010 року в справі №2-1527 за позовом ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Юкрейніан девелопмент Холдінг», третя особа: Подільська районна у м. Києві державна адміністрація, про визнання права власності з аналогічними реквізитами, однак одна з яких відрізняється від прийнятого рішення як за формою, так і за змістом, а саме: згідно копії (а.с. 5-6) за ОСОБА_4 визнано право власності на нежитлову будівлю площею 368,9 кв.м, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 літера «Ж».

Крім того, згідно копії рішення Святошинського районного суду міста Києва від 03 березня 2010 року в справі №2-1527 за позовом ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Юкрейніан девелопмент Холдінг», третя особа: Подільська районна у м. Києві державна адміністрація, про визнання права власності (а.с. 8) та за ОСОБА_4 визнано право власності на нежитлову будівлю площею 368,9 кв.м, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 літера «К», однак за змістом та формою вказане рішення аналогічне судовому рішенню стосовно літери «Ж», а позов відносно нежитлової будівлі за адресою: АДРЕСА_1 літера «К» взагалі не розглядався судом.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, відповідно до рішення Подільської районної у м. Києві ради №344 від 27.03.2008 р. ТОВ «Юкрейніан девелопмент Холдінг» надано у користування земельну ділянку по АДРЕСА_1 літера «А» у Подільському районі міста Києва.

17 листопада 2009 року між ТОВ «Юкрейніан девелопмент Холдінг» та ОСОБА_4 укладено договір про спільну діяльність, яким сторони узгодили умови щодо організації будівництва нежитлового будинку та розробки проектної документації, а також отримання прибутку шляхом організації вказаного будівництва.

Також встановлено, що на виконання умов договору про спільну діяльність від 17.11.2009 р. ОСОБА_4 за власний рахунок самовільно побудовано окремо розташовану двоповерхову будівлю загальною площею 368,9 кв.м.

Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 03 березня 2010 року в справі №2-1527 у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Юкрейніан девелопмент Холдінг» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості - відмовлено. Зустрічний позов задоволено. Визнано право власності на об'єкт нерухомого майна, нежитлові приміщення першого та другого поверху окремо розташованої будівлі, загальною площею 368,9 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (літера «Ж») за ОСОБА_4.

30 листопада 2010 року на підставі рішення Святошинського районного суду міста Києва від 03 березня 2010 року в справі №2-1527 право власності на об'єкт нерухомого майна, а саме нежитлові приміщення, загальною площею 368,9 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (літера «К») зареєстровано Комунальним підприємством «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна» за ОСОБА_4, про що зроблено запис номер 420-П в книзі 4п-17, та присвоєно реєстраційний номер 32208247 в Реєстрі прав власності на нерухоме майно.

27 лютого 2012 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу нежитлового приміщення площею 368,9 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 літера «К», який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ситницькою Т.О.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 06 березня 2012 року (а.с. 74-76) апеляційну скаргу прокурора Святошинського району старшого радника юстиції ОСОБА_11 задоволено частково. Апеляційну скаргу представника Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві - Архіпової Ганни Ігорівни - задоволено частково. Рішення Святошинського районного суду міста Києва від 03 березня 2010 року в частині задоволення зустрічного позову скасовано. Ухвалено нове рішення, яким в позові ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Юкрейніан девелопмент Холдінг», третя особа: Подільська районна у м. Києві державна адміністрація, про визнання права власності на нежитлову будівлю площею 368,9 кв.м, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 літера «Ж» - відмовлено. В іншій частині рішення суду залишено без змін.

З метою всебічного та повного з'ясування обставин справи, протокольною ухвалою колегії суддів з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва від 05 жовтня 2015 року прийнято рішення про витребування з Святошинського районного суду міста Києва довідки, у зв'язку з чим існує 2 завірені копії рішення Святошинського районного суду міста Києва від 09 березня 2010 року в справі №2-1527 з аналогічними реквізитами, а саме номером справи, датою ухвалення, головуючим суддею, сторонами та предметом позову, але які відрізняються як за формою, так і за змістом, та крім того, у вказаних копіях зазначені різні адреси спірної нежитлової будівлі: АДРЕСА_1 літера «К» та АДРЕСА_1 літера «Ж».

Як вбачається з довідки Святошинського районного суду міста Києва від 08 жовтня 2015 року, в провадженні вказаного суду перебувала лише одна цивільна справа №2-1527/10 за позовом ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Юкрейніан девелопмент Холдінг», третя особа: Подільська районна у м. Києві державна адміністрація, про визнання права власності, в якій рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 09 березня 2010 року відмовлено в задоволенні основного позову та задоволено зустрічний позов, в якому визнано право власності за ОСОБА_4 визнано право власності на нежитлову будівлю площею 368,9 кв.м, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 літера «Ж».

Таким чином, встановлено судом апеляційної інстанції, що цивільної справи, в якій за ОСОБА_4 визнано право власності на нежитлову будівлю площею 368,9 кв.м, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 літера «К» - не існує.

Однак, оскільки за ОСОБА_4 визнано право власності на нежитлову будівлю площею 368,9 кв.м, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 літера «К» на підставі копії рішення, яке не ухвалювалося, у справі, яка не існує, вказане може свідчити про можливу підробку документів, чому колегія суддів дасть окрему правову оцінку згідно норм чинного цивільного процесуального закону.

Також, з метою всебічного та повного з'ясування обставин справи, протокольною ухвалою колегії суддів з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва від 05 жовтня 2015 року прийнято рішення про витребування з прокуратури Подільського району м. Києва довідки відносно результатів проведеної перевірки та вжитих заходів реагування за зверненням адвоката Серафимова І.М., яке стосується встановленого органами прокуратури факту подання до органу БТІ м. Києва для реєстрації права власності рішення Святошинського районного суду міста Києва від 03 березня 2010 року в справі №2-1527 з аналогічними реквізитами, але яке відрізняється від прийнятого рішення як за формою, так і за змістом.

Надано строк для виконання до 15 жовтня 2015 року. Як вбачається з наявного в матеріалах справи зворотного повідомлення про вручення рекомендованої кореспонденції, уповноваженою особою прокуратури Подільського району м. Києва вказаний запит отримано 09 жовтня 2015 року. Разом з тим, станом на 19 жовтня 2015 року вимоги Апеляційного суду м. Києва прокуратурою Подільського району м. Києва не виконано, жодних документів до суду не надано.

Разом з тим, як встановлено судом апеляційної інстанції, фотокопія рішення Святошинського районного суду міста Києва від 09 березня 2010 року, на підставі якого була проведена реєстрація права власності на нежилу будівлю (літ. К) пл. 368,90 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 за ОСОБА_4 була направлена Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майнана запит прокуратури м. Києва від 27.03.2014 р. (а.с.7), отже станом на березень 2014 року прокуратура м. Києва була повідомлена про наявність реєстрації права власності на нежилу будівлю літера К за адресою АДРЕСА_1 на підставі рішення суду, якого не було ухвалено, та в справі, якої не існує.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що внаслідок залишення прокуратурою м. Києва без реагування встановленого органами прокуратури факту подання до органу БТІ м. Києва для реєстрації права власності рішення Святошинського районного суду міста Києва від 03 березня 2010 року в справі №2-1527 з аналогічними реквізитами, але яке відрізняється від прийнятого рішення як за формою, так і за змістом, існують судові позови, які стосуються нежилих приміщень, які знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 літера «К» та літера «Ж».

Відповідно до вимог ст. 211 ЦПК суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону і встановивши причини та умови, що сприяли вчиненню порушення, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним особам чи органам для вжиття заходів щодо усунення цих причин та умов.

З огляду на вказане, колегія суддів приходить до висновку про необхідність постановлення окремої ухвали, доведення її до відома Прокурора м. Києва для відповідного реагування, усунення порушень та повідомлення про вжиті заходи у встановлений законом строк.

Враховуючи вище встановлені факти, при ухваленні рішення у даній справі колегія суддів виходить з того, що Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна була проведена реєстрація права власності за ОСОБА_4 на нежитлову будівлю площею 368,9 кв.м, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 літера «К», хоча згідно рішення Святошинського районного суду міста Києва від 03 березня 2010 року в справі №2-1527 за ним визнано право власності на нежитлову будівлю площею 368,9 кв.м, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 літера «Ж».

Згідно ст.657 ЦК України договір купівлі-продажу нерухомого майна укладається в письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню і державній реєстрації.

Згідно ст.658 ЦК України право продажу товару, крім випадків примусового продажу та випадків, встановлених законом, належить власникові товару.

Відповідно ст. 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред'явлена будь-якою заінтересованою особою.

Таким чином, судом першої інстанції було вірно встановлено, що предметом дослідження в судових засіданнях було виключно приміщення під літ. «Ж» , судової справи стосовно приміщення під літ. «К» по АДРЕСА_1 - не існує, тому ОСОБА_4 не мав права розпоряджатися спірним майном, відповідно договір купівлі-продажу, за яким ОСОБА_1 придбав це приміщення, є недійсним, в цій частині позов обґрунтований.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції стосовно часткового задоволення позову та визнання договору купівлі-продажу нежилої будівлі загальною площею 368,9 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, літера «К», укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_1, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ситницькою Т.О. за реєстровим №337, недійсним, а також про скасування державної реєстрації права власності на нежилу будівлю загальною площею 368,9 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, літера «К» за ОСОБА_1, яка проведена у Комунальному підприємстві «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна» на підставі вішення Святошинського районного суду м. Києва від 09.03.2010р.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що рішення Подільського районного суду м. Києва від 03 вересня 2015 року в частині визнання договору купівлі-продажу нежилої будівлі загальною площею 368,9 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, літера «К», укладений 07.02.2012р. між ОСОБА_4 та ОСОБА_1, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ситницькою Т.О. за реєстровим №337, недійсним слідскасувати, та ухвалити в цій частині нове рішення, з огляду на наступне.

Згідно положень ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до вимог ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 слід задовольнити частково, зважаючи на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з наявної в ній позовної заяви, позивач, ТОВ «Аргамак», просить визнати недійсним договір купівлі-продажу від 07 лютого 2012 року, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_1, нежилої будівлі, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, літера «К»,що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ситницькою Т.О. за реєстровим №337 (а.с. 2).

Також вбачається з матеріалів справи, а саме з наявної в ній копії договору купівлі-продажу нежилої будівлі загальною площею 368,9 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, літера «К», укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_1, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ситницькою Т.О. за реєстровим №337, датою договору зазначено 27 лютого 2012 року (а.с. 3).

Згідно ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказівсторінта інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги.

Таким чином, право позивача на пред'явлення позову до конкретної особи є непорушним, а суд не вправі виходити за межі позовних вимог.

Разом з тим, як вбачається з пояснень, наданих представником ТОВ «Аргамак» в судовому засіданні суду апеляційної інстанції, зазначення позивачем в прохальній частині позовної заяви дати договору 07.02.2012 р. є технічною помилкою, опискою, оскільки згідно наданої в додатках до позовної заяви копії договору купівлі-продажу між ОСОБА_4 та ОСОБА_1, вірною датою договору є 27.02.2012 р., про що було вказано в мотивувальній частині заяви про усунення недоліків та уточнення позовних вимог від 30.03.2015 р. (а.с. 15)

Колегія суддів вважає, що за таких обставин у вказаній частині оскаржуване рішення слід скасувати, та ухвалити в цій частині нове рішення, яким визнати договір купівлі-продажу нежилої будівлі загальною площею 368,9 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, літера «К», укладений 27.02.2012р. між ОСОБА_4 та ОСОБА_1, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ситницькою Т.О. за реєстровим №337, недійсним.

При цьому апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Аргамак», подану його представником ОСОБА_3 слід відхилити, зважаючи на наступне.

Відповідно до ст.ст.330, 334 ЦК України право власності на нерухоме майно, відчужене особою, яка не мала на це право, виникає у добросовісного набувача з моменту реєстрації права на таке майно, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу воно не може бути витребувано у нього.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач набув право власності на спірне майно, однак вважає, що вимогами ОСОБА_1 про витребування цього майна порушується його право власності.

Разом з тим, на даний час право власності ТОВ «Аргамак» на спірне нежитлове приміщення зареєстроване в Реєстраційній службі Головного управління юстиції у м. Києві, що підтверджується свідоцтвом про право власності від 26.06. 2014 р. № 23549513.

Згідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Колегія суддів зазначає, що апелянтом не надано належних та допустимих доказів на обґрунтування апеляційної скарги, та вважає, що за таких обставин підстави для її задоволення відсутні.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Відповідно до ч.1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суду приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення вимог апеляційної скарги про скасування рішення суду першої інстанції в частині та ухвалення нового рішення у вказаній частині.

Відповідно до ч.1 ст. 309 ЦПК України апеляційний суд задовольняє апеляційну скаргу і скасовує рішення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 309, 312, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Аргамак», подану його представником ОСОБА_3, - відхилити.

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Подільського районного суду м. Києва від 03 вересня 2015 року в частині визнаннядоговору купівлі-продажу нежилої будівлі загальною площею 368,9 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, літера «К», укладений 07.02.2012р. між ОСОБА_4 та ОСОБА_1, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ситницькою Т.О. за реєстровим №337, недійсним- скасувати.

Ухвалити в цій частині нове рішення наступного змісту:

Визнати договіркупівлі-продажу нежилої будівлі загальною площею 368,9 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, літера «К», укладений 27.02.2012р. між ОСОБА_4 та ОСОБА_1, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ситницькою Т.О. за реєстровим №337, недійсним.

В решті рішення Подільського районного суду м. Києва від 03 вересня 2015 року - залишити без змін.

Рішення набирає чинності негайно, проте може бути оскаржено в касаційному порядку протягом 20 днів з моменту проголошення шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: