У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2015 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Коротун В.М., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 10 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 31 серпня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю, визнання права власності на частку у цьому майні та скасування свідоцтва про право на спадщину,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю, визнання права власності на частку у цьому майні та скасування свідоцтва про право на спадщину.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 10 червня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 31 серпня 2015 року, у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати ухвалені судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Статтею 335 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, дійшов правильного висновку щодо відсутності обґрунтованих підстав для задоволення позову, оскільки позивачем, у порушення вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України, не надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту проживання однією сім'єю без шлюбу з ОСОБА_4, ведення спільного господарства, наявності єдиного бюджету, сумісного прийняття рішень та придбання нерухомого та іншого майна, а також про спільні, притаманні подружжю, права та обов'язки.

Із оскаржуваних судових рішень, доданих до скарги матеріалів вбачається, що скарга є необґрунтованою, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо їх незаконності та неправильності.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю, визнання права власності на частку у цьому майні та скасування свідоцтва про право на спадщину, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 10 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 31 серпня 2015 року відмовити.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ В.М. Коротун