Справа № 2-в/408/3/15
Р І Ш Е Н Н Я

22 вересня 2015 року смт. Біловодськ

Біловодський районний суд Луганської області у складі :

головуючого- судді- ОСОБА_1

при секретарі Сахаровій О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_2 про відновлення втраченого провадження,-

в с т а н о в и в :.

ОСОБА_2 звернулася до суду з заявою про відновлення втраченого провадження судового справи за її позовом до КЗ «Біловодська ЦРЛ» про визнання наказу незаконним та його скасування, оплату лікарняних листів,стягнення матеріальної допомоги за час вимушеного прогулу за серпень- вересень 2012р, стягнення моральної шкоди в сумі 60 тис.грн, по якому Біловодським районним судом 13 травня 2014 року прийнято рішення, згідно якого позовні вимоги ОСОБА_2 були задоволені частково, скасовано наказ №18 та стягнуто моральної шкоди в сумі 300грн. В задоволенні іншої частині прозову відмовлено.

В суді заявниця підтримала заяву щодо відновлення втраченого цивільного провадження, вказавши, що відновлення необхідне для захисту її прав та інтересів, так як на її користь стягнуто моральної шкоди в сумі 300грн, а вона наддала апеляційну скаргу, в якій не погоджується з даним рішенням стосовно суми морального відшкодування.Крім того, вказала , що свідків , які давали свої пояснення в попередньому судовому засіданні, викликати та повторно допитувати необхідності не вбачає, так як до їх пояснення не окаржує.

Представник КЗ «Біловодська ЦРЛ » до суду не з*явився, про час, день та місце слухання справи був повідомлений своєчасно, про що в матеріалах справи є підтвердження тому.

Вислухавши пояснення заявниці, перевіривши надані заявником та представником КЗ матеріали , які були предметом розгляду вищевказаної цивільної справи , суд вважає, що зібраних матеріалів достатньо для часткового відновлення провадження в частині прийнятого Біловодським районним судом Луганської області рішення з метою подальшого його оскарження для захисту прав та свобод заявника.

З наявних в матеріалах справи документах видно, що ОСОБА_2 05.02.2014 року звернулася до суду з позовом до відповідача, КЗ «Біловодська ЦРЛ» про визнання незаконним наказу №128 від 30.10.2013р про поновленні її на роботі на 0,75ставки , а не на 1,0 ставку лікаря акушера-гінеколога, визнання незаконним з його скасуванням наказу №18 від 10.01.2014р, поновлені її на роботі на 1,0 ставку лікаря акушера-гінеколога, про оплату лікарняних листів за період з 30.12.2013р по 16.01.2014р, стягнення моральної шкоди в сумі 20 тис.грн та моральної в сумі 30 тис.грн. (арк..спр.21-22).В ході судового слідства позовні вимоги були уточнені, а саме, позивач просила в суді визнати незаконним наказ №18 від 10.01.2014р , стягнути на її користь недоплачену суму, визначену рішенням апеляційного суду Луганської області в сумі 20 702,71грн з присуджених 45185,24грн , стягнути оплату за лікарняні листи з 30.12.2013р по 16.01.2014р, про надання щорічної відпустки за 2012-2013рік , стягнення матеріальної допомоги на оздоровлення в розмірі посадового окладу, збільшив розмір моральної шкоди до 60 тис, яку відповідач заподіяв їй за період з 30.10.2013р по 16.01.2014року., а також у зв*язку із несвоєчасним ознайомленням її з наказом №30 від 27.01.2014р.(29-36).

Згідно рішення суду від 13.05.2014року позовні вимоги ОСОБА_2 були задоволені частково, наказ №18 від 10 січня 2014року КЗ « Біловодська центральна районна лікарня» про звільнення лікаря-акушера-гінеколога поліклініки ОСОБА_2 за систематичне невиконання працівником без поважних причин обов*язків, покладених на нього трудовим договором, п. 3 ст. 40 КЗпП України ,з 10січня 2014року скасований, стягнуто моральної шкоди в сумі 300грн. В задоволенні іншої частини позову відмовлено (арк.спр.7-11). Рішення суду роздруковане з програми Д-3.

Апеляційна скарга позивача разом з цивільною справою була направлена для розгляду до Апеляційного суду Луганської області. Ухвалою від 3.06.2014 року апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 відкрито (арк..спр.5), справа призначалась до розгляду на 18.06.2014р та на 13.08.2014 року(арк..спр.6), але розглянута не була. Заявниця підтвердила в суді дану інформацію, вказавши, що вона двічі не мала змоги приїхати до апеляційного суду, тому апеляція не була розглянута в визначений час.

Як видно з повідомлення від 15.07.2015 року, у зв*язку із проведенням антитерористичної операції у м.Луганськ Указом Президента України від 12.11.2014року №867/2014 року « Про внесення змін до мережі апеляційних судів» Апеляційний суд Луганської області переміщений до міста Сєвєродонецька Луганської області і доступу до архіву і, відповідно, до цивільних справ, які залишилися у приміщенні суду в м.Луганськ, на даний час не має.

Керуючись ст. ст. 402-408 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В:

Відновити втрачене судове провадження з цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до КЗ «Біловодська ЦРЛ» про визнання наказу незаконним та його скасування, оплату лікарняних листів,стягнення матеріальної допомоги за час вимушеного прогулу за серпень- вересень 2012р, стягнення моральної шкоди в сумі 60 тис.грн, в частині втрачених письмових доказів, які були підставою для прийняття рішення Біловодським районним судом Луганської області від 13.05.2014 року, згідно якого :

Позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені частково.

Наказ №18 від 10 січня 2014року КЗ « Біловодська центральна районна лікарня» про звільнення лікаря-акушера-гінеколога поліклініки ОСОБА_2 за систематичне невиконання працівником без поважних причин обов*язків, покладених на нього трудовим договором, п. 3 ст. 40 КЗпП України ,з 10січня 2014року- скасований.

Стягнуто з КЗ « Біловодська ЦРЛ» Луганської області на користь ОСОБА_2 моральної шкоди в сумі 300грн.

В іншій частині в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

Копію рішення направити до КЗ «Біловодська ЦРЛ» для відома.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Луганської області через Біловодський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя

Біловодського райсуду ОСОБА_1

Луганської області