АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2015 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Усика Г.І.

суддів - Поливач Л.Д, СоколовоїВ.В.

при секретарі - Троц В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 24 червня 2015 р. у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Київенерго» про захист прав споживачів,

в с т а н о в и л а:

У березні року ОСОБА_2 звернувся з позовом до ПАТ «Київенерго» про захист прав споживачів житлово-комунальних послуг, в якому просив зобов'язати відповідача визнати виставлені ним рахунки за опалення, починаючи з листопада 2014 р. такими, що є безпідставними і не підлягають сплаті,та припинити надалі виставляти рахунки на оплату послуг з централізованого опалення без укладення з ним відповідного договору.

Зазначав, що 22.08.2014 р. він звернувся із заявою до Центру обслуговування клієнтів ПАТ «Київенерго» про відмову від користування послугою з централізованого опалення квартири, та у зв'язку з цим не нараховувати йому плату за опалення, однак відповідач не виконав його вимогу та зазначив, що він зобов'язаний укласти договір про надання послуги з централізованого опалення за відсутності підстав відмовлятися від надання такої послуги.

Вказував на те, що договірних відносин з відповідачем він принципово не укладав з огляду на те, що Конституцією України, Цивільним кодексом України та Законом України «Про захист прав споживачів» передбачено вільне волевиявлення сторін договору, свободу вибору надавача послуг або виконавця робіт. Крім того його не влаштовують умови надання послуги централізованого опалення, зокрема надання її лише в опалювальний період, відсутність ефективних заходів відповідача щодо енергозбереження та ефективності використання теплової енергії.

Рішенням Оболонського районного суду від 24.06.2015 р. у задоволенні позову відмовлено.

Справа № 756/4060/15-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/10559/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Тітов М.Ю.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Усик Г.І.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення його позивних вимог у повному обсязі, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи та неправильне застосування норм матеріального і процесуального права.

Посилався на те, що суд першої інстанції не прийняв до уваги, що ПАТ «Київенерго» порушує його право на вільний вибір послуг, на свободу укладення договору, а надіслані відповідачем рахунки про оплату за централізоване опалення без укладення відповідного договору з урахуванням його відмови від такої послуги, є елементом тиску на нього.

В судовому засіданні ОСОБА_2 просив задовольнити апеляційну скаргу з наведених у ній підстав.

Представник ПАТ «Київенерго» просив апеляційну скаргу відхилити, посилаючись на те, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги безпідставними.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які приймали участь в судовому засіданні, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_1.

ПАТ «Київенерго» є виконавцем послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води у жиловому будинку АДРЕСА_1 відповідно до укладеного між ПАТ «Київенерго» та КП «Житлосервіс «Приозерне» договору №0510002 від 05.08.2014 р. про співпрацю виконавця послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання гарячої води з балансоутримувачем під час надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання гарячої води і розмежування відповідальності

22.08.2014 р. ОСОБА_2 звернувся до ПАТ «Київенерго» із заявою про ненарахування йому оплати за опалення у зв'язку з його відмовою від користування послуги з централізованого опалення квартири.

12.09.2014 р. ПАТ «Київенерго» направило ОСОБА_2. відповідь, в якій зазначено, що житлове приміщення (квартира 215) у житловому будинку № 3 по вулиці З.Гайдай, забезпечується теплопостачанням від загальнобудинкової централізованої системи опалення зазначеного житлового будинку, можливості відключення окремої квартири в багатоквартирному будинку нормативно не передбачено.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано доказів відключення від мережі централізованого опалення, такого способу захисту порушених прав як визнання рахунків на опалення та зобов'язання припинити висилати рахунки на сплату послуг з централізованого опалення не передбачено законодавством, вказані питання вирішуються при виникненні спору з оплати цих послуг.

Перевіряючи твердження апелянта про не урахування судом першої інстанції доводів позивача про те, що ПАТ «Київенерго» порушує його права як споживача на вільний вибір послуг з надання послуг централізованого опалення, на свободу укладення договору, колегія суддів виходить з наступного.

Відносини між виконавцем послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води та споживачами врегульовані Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 р. №630 (надалі Правила).

Відповідно до п. 26 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 р. №630 відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування відповідно до Закону України "Про теплопостачання" схемою теплопостачання, за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування, будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення.

Відповідно до п. 25 Правил відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства.

Самовільне відключення від мережі централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.

Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживача від централізованого теплопостачання, затвердженого наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22.11.2005 р. №4, з урахуванням змін, що внесені наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 06.11.2007 р. №169 (надалі Порядок) передбачено, що таке відключення відбувається на підставі рішення постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору.

Зазначеному обов'язку споживача кореспондує обов'язок виконавця підготувати та укласти зі споживачем договір про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором (п.3 ч.2 ст. 21 цього Закону).

ПАТ «Київенерго» підготував договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води населенню з урахуванням норм чинного звконодавства та відповідно до типового договору, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 р. № 630. Зазначений договір був опублікований в газеті «Хрещатик» від 06.08.2014 р. №111 (4511), однак позивач відмовляється укладати з відповідачем договірні відносини.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що Закон України «Про захист прав споживачів» має вищу юридичну силу по відношенню до інших законодавчих актів, є безпідставним.

Ураховуючи наведене, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 Доводи апеляційної скарги правильність висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому вона задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а рішення Оболонського районного суду м. Києва від 24 червня 2015 р. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий: Судді: