Справа № 266/2868/15-ц
Провадженя№ 2/266/1155/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

21.09.2015 м. Маріуполь

Приморський районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі : ОСОБА_1, при секретарі Сологуб Т.В., розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом визнання особи такою. що втратила право користування житлом

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулись до суду із вказаним позовом. В обґрунтування позову зазначили, що вони є власниками будинку № 53 по вулиці Зінцева балка в Приморському районі м. Маріуполя, на підставі договору купівлі-продажу від 12.07.2011 року. У будинку з 19.07.1988 року зареєстрована відповідачка, яка є членом сімї колишнього власника ОСОБА_5, яка з дня укладення договору купівлі-продажу будинку по теперішній час за вказаною адресою не мешкає, плату за користування житловим будинком не вносить, її особисті речі там не знаходяться. У звязку з чим, відповідачка утворює перешкоди в реалізації їх прав власників, чим порушують їх права та інтереси, а тому позивачі вимушені звернутися до суду і просять визнати ОСОБА_4 такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Позивачка ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, надала пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві, позов просила задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала.

В судове засідання позивач ОСОБА_3 не зявився, надав заяву, про розгляд справи у його відсутність, позов просив задовольнити.

Відповідач, будучи повідомленим про дату та час судового розгляду справи, до суду не зявився, із будь-якими заявами на адресу суду не звертався, тому суд, за згодою позивача, ухвалив заочне рішення на підставі наявних в справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.

Суд, вислухавши позивачку ОСОБА_2, допитавши свідків, дослідивши письмові матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи, позивачі є власниками будинку № 53 по вулиці Зінцева балка в Приморському районі м. Маріуполя, згідно договору купівлі-продажу від 12.07.2011 року (а.с. 5-6).

З копії домової книги слід, що відповідачка ОСОБА_4 з 19.07.1988 року по теперішній час зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, б. 53 (а.с. 7-8).

Відповідно до довідки-акту від 10.08.2015 року № 28-419, відповідачка у будинку № 53 по вул. Зінцева балка у Приморському районі м. Маріуполі тільки зареєстрована, але фактично не мешкає з 2008 року, мешкає в Росії, у будинку не зявляється, чим підтверджується відсутність відповідача за місцем реєстрації на протязі більш ніж року (а.с. 9).

Згідно аналогічних один одному пояснень допитаних судом свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7, судом встановлено, що відповідачка була членом сімї попереднього власника спірного будинку і з 2008 року у ньому не мешкає, оскільки виїхала до Російської Федерації.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 року "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або право користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою.

Тобто судом встановлено, що відповідачка є членом сімї колишнього власника, оскільки зареєстрована у спірному будинку з 1988 року, але без поважних причин там не проживає з 2008 року.

Згідно зі ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається, як на підставу своїх вимог, або заперечень. Враховуючи наведене, суд вважає, що докази, на які посилалися позивачі у позові, знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, а позов обґрунтований і підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, у зв'язку з задоволенням позову, суд стягує з відповідача на користь позивачів судові витрати.

Керуючись ст.ст.3, 10, 58-60, 208-209, 212- 215, 218, 224-227 ЦПК України, ст. 150, 156 ЖК України, ст. ст. 379, 382- 383, 386, 391 ЦК України суд -

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_2 та ОСОБА_3 задовольнити повністю.

Усунути перешкоди в користуванні та розпорядженні належним ОСОБА_2 та ОСОБА_3 будинком № 53 по вулиці Зінцева Балка в місті Маріуполі Донецької області шляхом визнання ОСОБА_4 такою , що втратила право користування будинком.

Стягнути з ОСОБА_4О на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_3 сплачений судовий збір по 122, 80 грн.

Заочне рішення може бути переглянуто судом , що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Суддя Сараєв І. А.