Провадження № 22-ц/779/1889/2015
Головуючий у 1 інстанції Бородовський С. О.
Суддя-доповідач Васильковський В.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2015 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Васильковського В.М.

суддів: Малєєва А.Ю., Меленко О.Є.

секретаря Яковин М.Я.,

з участю: позивача ОСОБА_2

представників ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків та професійних захворювань в Івано-Франківській області про поновлення на роботі за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Івано-Франківського міського суду від 30 червня 2015 року,-

в с т а н о в и л а :

у жовтні 2014 року ОСОБА_2 звернувся з даним позовом, мотивуючи його тим, що наказом від 25.09.2014 року № 60-К його звільнено з посади начальника відділу головного страхового експерта з охорони праці відділу організації профілактичних заходів та страхових експертиз за п. 1 ст. 40 КЗпП України з 30.09.2014 року у зв`язку зі змінами в організації праці. Посилаючись на порушення при звільненні трудового законодавства, просив визнати наказ про звільнення незаконним, поновити на роботі на посаді заступника начальника управління, начальника відділу головного страхового експерта з охорони праці відділу профілактики виробничого травматизму управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків та профзахворювань в Івано-Франківській області, стягнути середній заробіток та моральну шкоду.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 30 червня 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_2 до управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків та професійних захворювань в Івано-Франківській області про поновлення на роботі відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилається на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що підставою звільнення став наказ виконавчої дирекції Фонду від 25.06.2014 року № 348 «Про затвердження граничної чисельності працівників робочих органів виконавчої дирекції Фонду в Івано-Франківській області». Законом встановлено чіткі і вичерпні підстави, коли трудовий договір може бути розірваний власником. Суд не врахував, що підстави для звільнення відсутні взагалі, оскільки наказ виконавчої дирекції Фонду жодним чином не змінює організацію праці, а навпаки збільшує штатну чисельність управління виконавчої дирекції Фонду в Івано-Франківській області на одну штатну одиницю. Не враховано судом і те, що власник зобов'язаний запропонувати працівникові, який звільняється, всі вакансії, на які він може претендувати з урахуванням спеціальності, кваліфікації, досвіду трудової діяльності, чого відповідачем зроблено не було. На момент звільнення залишалась вакантною посада заступника начальника управління - начальника відділу - головного страхового експерта з охорони праці відділу профілактики виробничого травматизму. Функціональні обов'язки вказаної вакантної посади повністю співпадають із тими, які були закріплені за займаною ним посадою. Про наступне вивільнення його повідомлено тільки 09.09.2014 року, тобто за 21 день, а не за два місяці, як вимагає закон. Тому просить оскаржуване рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким його позовні вимоги задовольнити.

В засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 та його представник апеляційну скаргу підтримали, представники управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків та професійних захворювань в Івано-Франківській області доводи апеляційної скарги заперечили.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін та їх представників, перевіривши подані докази і доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що наказом від 25.09.2014 року № 60-К позивача звільнено з 30.09.2014 року з посади начальника відділу головного страхового експертиз охорони праці відділу організації профілактичних заходів та страхових експертиз за п. 1 ст. 40 КЗпП України у зв`язку зі змінами в організації праці.

Відмовляючи в задоволенні позову суд виходив із того, що розірвання трудового договору відбулося за згоди профспілкового комітету та без порушень трудового законодавства.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції та відхиляє доводи апеляційної скарги, так як вони спростовані матеріалами справи і не грунтуються на вимогах закону.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Пленум Верховного Суду України в п. 21 постанови від 6 листопада 1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів» (з наступними змінами) роз'яснив, що розглядаючи трудові спори, пов'язані зі звільненням за п. 1 ст. 40 КЗпП, суди зобов'язані з'ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за 2 місяці про наступне вивільнення.

Порядок вивільнення працівників у зв'язку зі змінами в організації виробництва і праці та порядок врахування переважного права працівника на залишення на роботі встановлено ст. ст. 42, 49-2, 43 КЗпП України.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 12.06.2014 року № 11 «Про затвердження структури органів Фонду та граничної чисельності працівників виконавчої дирекції Фонду та її робочих органів» затверджено структуру робочих органів виконавчої дирекції Фонду. Наказом виконавчої дирекції Фонду від 25.06.2014 року № 348 проведено зміни в організації праці управління Фонду в Івано-Франківської області, затверджено з 01.10.2014 року нову структуру та штатний розпис управління Фонду, ліквідовано всі відділи, в тому числі відділ організації профілактичних заходів та страхових експертиз та посаду начальника відділу - головного страхового експерта з охорони праці відділу організації профілактичних заходів та страхових експертиз, яку до 30.09.2014 року займав ОСОБА_2, про що він ознайомлений під розписку.

03.09.2014 року управлінням Фонду видано наказ № 348, пунктом 1 якого з 01.10.2014 року введено в дію новий штатний розпис управлінням Фонду. В управлінні створено відділ профілактики виробничого травматизму та введена посада заступника начальника управління Фонду - начальника відділу профілактики виробничого травматизму - головного страхового експерта з охорони праці з більш широкими повноваженнями та функціональними обов'язками, ніж ті, які були у позивача як начальника ліквідованого відділу організації профілактичних заходів та страхових експертиз - головного страхового експерта з охорони праці.

Наказом від 25.09.2014 року № 60-К ОСОБА_2 звільнено з 30.09.2014 року з посади начальника відділу головного страхового експертиз охорони праці відділу організації профілактичних заходів та страхових експертиз за п. 1 ст. 40 КЗпП України у зв`язку зі змінами в організації праці.

Адміністрація у відповідності до ст. 49-2 КЗпП України персонально попередила позивача про наступне вивільнення за два місяці до винесення наказу № 60-К. Одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці відповідач запропонував позивачу іншу роботу - посаду страхового експерта з охорони праці відділу профілактики виробничого травматизму, від якої він відмовився.

При вирішенні питання про те, чи мав змогу роботодавець виконати вимоги ст. 49-2 КЗпП України про надання роботи працівникові, який вивільняється в зв'язку із змінами в організації виробництва і праці, суд має виходити з того, що за змістом цієї норми працівнику має бути запропонована наявна робота за відповідною професією чи спеціальністю, або інша вакантна робота, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо. Що ж стосується вимог працівника про надання йому наявної роботи вищого рівня, ніж ту, яку він виконував, то такі мають вирішуватись робото давцем відповідно до загальних положень про комплектування кадрів і просування по службі.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить із того, що посада заступника начальника управління - начальника відділу - головного страхового експерта з охорони праці відділу профілактики виробничого травматизму вимагала вищих рівнів кваліфікації та продуктивності праці, ніж тих, якими володів ОСОБА_2 З урахуванням спеціальності та кваліфікації позивача, а також дисциплінарного стягнення - догани, судом обґрунтовано було відмовлено в задоволенні позову.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку про те, що посада начальника відділу головного страхового експерта з охорони праці відділу організації профілактичних заходів та страхових експертиз, яку займав ОСОБА_2, була одна, її скорочено й будь-яка перевага в цьому випадку не могла бути реалізована.

Відповідач вправі самостійно вирішувати питання організаційної структури, чисельності та штату працівників, оскільки в разі скорочення одних посад, професій, спеціальностей і потреби в інших посадах, професіях, спеціальностях навіть збільшення загальної їх чисельності не є перешкодою до звільнення тих працівників, у посадах, професіях, спеціальностях яких відпала потреба.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, що згідно ст. 308 ЦПК України є підставою для відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 307, 308, 313, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Івано-Франківського міського суду від 30 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення. Касаційна скарга на ухвалу може бути подана до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Васильковський В.М.

Судді: Малєєв А.Ю. Меленко О.Є.