19 січня 2015 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська в складі:
головуючого судді - Шклярука Д.С.
при секретарі - Пугач Н.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про стягнення аліментів на утримання дитини, -
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 в якій просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частки від усіх видів його заробітку (доходу), починаючи стягувати від дня звернення до суду та до досягнення дитиною повноліття.
В обґрунтування позову ОСОБА_1 вказує на те, що 01 жовтня 2005 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб під час якого в них народилася дитина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Їхній із відповідачем шлюб було розірвано за рішенням суду від 12 червня 2009 року та після розірвання шлюбу дитина залишилася проживати із нею та перебуває на її повному утриманні.
Позивачка в судове засідання не з'явилася, повідомлялася належним чином про місце та час судового засідання, завчасно подала до суду письмову заяву про можливість розгляду й вирішення справи без її участі, позовні вимоги підтримала та пред'явлену заяву просила задовольнити.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи, або про розгляд справи за відсутності відповідача до суду не надсилав, свого представника до суду не направив.
Оскільки позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, а відповідач належним чином повідомлявся про день та час розгляду справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.
Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Сторони з 01.10.2005 року по 25.06.2009 року перебували у зареєстрованому шлюбі, під час якого у них народилася дитина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та яка разом із матір'ю проживають в АДРЕСА_1. Відповідач мешкає в м. Дніпропетровську, матеріальну допомогу на утримання доньки не надає, при цьому дитина потребує матеріальної допомоги, витрат на харчування, одяг, навчання та лікування.
Договори про сплату аліментів та про припинення права на аліменти у зв'язку з передачею права власності на нерухоме майно між сторонами не укладалися, стягнень по іншим аліментним зобов'язанням відповідач немає.
Відповідно до закону батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов'язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів.
Так, згідно з ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Матеріальне становище сторін суд визначає, виходячи з вартості приналежного їм майна, рівня доходів, а також величини витрат, які вони здійснюють на утримання себе й членів своєї сім'ї.
Разом з тим, суд при визначенні розміру аліментів, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання.
Враховуючи встановлені обставини, з огляду на ст. 180 СК України, суд приходить до висновку про необхідність задоволення пред'явленого позову та стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на дитину у судовому порядку в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з моменту звернення позивачки до суду, та до повноліття дитини, оскільки відповідач є батьком дитини та зобов'язаний її матеріально утримувати.
Окрім цього, відповідач не надав суду доказів про надання такої матеріальної допомоги щомісяця у розмірі встановленому Законом. Таку допомогу він має можливість надавати, оскільки є працездатним.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.
Керуючись ст. ст. 180, 182, 184 СК України, ст. ст. 3, 7, 14, 57, 58, 88, 197, 208, 212, 214, 215, 224-226, 367 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 - задовольнити.
Стягувати щомісяця з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1, аліменти на утримання їхньої доньки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 13 жовтня 2014 року та до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 243,60 коп.
Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення платежу аліментів за один місяць.
Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого Цивільним процесуальним кодексом України
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, на рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Суддя: Д.С. Шклярук