АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження
Доповідач - Українець Л.Д.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2015 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого - Українець Л.Д.

суддів - Оніщука М.І.,

- Шебуєвої В.А.,

за участю секретаря - Троц В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 07 вересня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТО ПРОСТО» про визнання угоди недійсною, стягнення коштів та відшкодування моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2015 року позивач звернувся в суд із позовною заявою до відповідача про визнання угоди недійсною, стягнення коштів та відшкодування моральної шкоди.

У мотивування вимог посилався на те, що 16 листопада 2011 року між ним та ТОВ «Авто Просто» укладено угоду №374423 з додатком №1 - анкетні дані учасника системи та перелік платежів із зазначенням їх розміру, які він повинен здійснити, та додатком №2 - правила функціонування системи придбання в групах АвтоТак, предметом якої є учасник послуг системи АвтоТак, спрямованих на придбання автомобіля марки ЗАЗ модель Сенс за ціною 61120 грн.

Згідно умов укладеної угоди, а також пунктів 3, 17, 19, 22 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» відповідач виступає виконавцем певних послуг, зазначених у статті 1 угоди, а позивач є їх споживачем.

На виконання угоди ним на користь відповідача було сплачено 2200,32 грн за послуги, пов'язані зі вступом до системи АвтоТак, та 33 888,41 грн. щомісячних платежів, а всього - 36088,41 грн.

Діяльність ТОВ «Авто Просто» має ознаки нечесної підприємницької практики, яка вводить споживача в оману, а саме, містить ознаки пірамідальної схеми, коли споживач сплачує за можливість одержання компенсації, яка надається за рахунок залучення інших споживачів такої системи, а не за рахунок продажу або споживання продукції.

А тому угода, укладена між ним та відповідачем, здійснена з використанням нечесної підприємницької практики та спрямована на утворення, експлуатацію, сприяння розвитку пірамідальних схем.

Отже, діяльність відповідача підпадає під ознаки п.7 ч. 3 ст.19 Закону України «Про захист прав споживачів» і відповідно до ч. 6 ст.19 зазначеного Закону угода, укладена між ним та відповідачем є недійсною.

Оскільки він сплачував кошти не за сам товар, а за можливість одержання права на купівлю товару, відповідач без залучення власних коштів формував групи клієнтів, за рахунок коштів яких здійснювалась передача права на купівлю товару одному з учасників групи, що є компенсацією за рахунок коштів інших учасників групи, залучених до умов діяльності системи АвтоТак, то спірна угода порушує його права, а діяльність відповідача з реалізації системи АвтоТак такою, що вводить споживача в оману.

Також внаслідок порушення його прав споживача він відчуває страждання, пов'язане з неможливістю забезпечити належний рівень проживання своєї родини, оскільки змушений сплачувати внески по Угоді, а коли дізнався про нечесну підприємницьку практику, отримав душевні страждання внаслідок втрати своїх коштів.

З урахуванням наведеного просив суд визнати угоду №374423 від 16 листопада 2011 року та додатки до неї, укладені між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» та ОСОБА_2 недійсними з моменту укладення; стягнути Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» на користь ОСОБА_2 сплачені на виконання недійсної (нікчемної) угоди №374423 від 16 листопада 2011 року кошти в розмірі 36088,41 грн; стягнути Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» на користь ОСОБА_2 10000 грн моральної шкоди.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 07 вересня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_2 відхилено.

Не погоджуючись з рішенням, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Зазначає, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, суд першої інстанції невірно встановив обставини справи та ухвалив рішення всупереч нормам матеріального права.

Посилається, що діяльність ТОВ «Авто Просто» має ознаки нечесної підприємницької практики, яка вводить споживача в оману, а саме, містить ознаки пірамідальної схеми, коли споживач сплачує за можливість одержання компенсації, яка надається за рахунок залучення інших споживачів такої системи, а не за рахунок продажу або споживання продукції.

А тому угода, укладена між ним та відповідачем, здійснена з використанням нечесної підприємницької практики та спрямована на утворення, експлуатацію, сприяння розвитку пірамідальних схем.

Отже, діяльність відповідача підпадає під ознаки п.7 ч. 3 ст.19 Закону України «Про захист прав споживачів» і відповідно до ч. 6 ст.19 зазначеного Закону угода, укладена між ним та відповідачем є недійсною.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників процесу, які з'явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції підставно виходив з їх недоведеності та необґрунтованості з огляду на таке.

Судом встановлено, що 16 листопада 2011 року між ОСОБА_2 та ТОВ «АВТО ПРОСТО» укладено угоду №374423, предметом якої є надання учаснику послуг системи АвтоТак, спрямованих на придбання автомобіля (а.с. 5-9).

Згідно статті 1 Угоди Угода складається шляхом підписання сторонами Угоди, Додатку №1 та Додатку №2, які є невід'ємними частинами Угоди. Терміни, що використовуються в Угоді та Системі АвтоТак, визначаються в Додатку №2 до Угоди.

У статті 10 Угоди зазначено, що підписання цієї Угоди та Додатків до неї є свідченням факту ознайомлення, розуміння Сторонами та згоди Сторін з усіма визначеннями, умовами та змістом Угоди та додатків до неї (а.с. 5).

Відповідно до додатку №1 до Угоди позивач отримав право на придбання автомобіля марки «ЗАЗ», модель «Сенс», вартістю 61120 грн (а.с. 6).

З матеріалів справи вбачається, що на виконання умов зазначеної Угоди позивачем було сплачено 33888,41 грн, а також 2200,32 грн як плата за послуги, пов'язані зі вступом до Системи.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 зазначає, що діяльність ТОВ «Авто Просто» має ознаки нечесної підприємницької практики, що вводить споживача в оману, а саме, містить ознаки пірамідальної схеми, а тому угода, укладена між ним та відповідачем є недійсною.

Колегія суддів відхиляє такі доводи апелянта з огляду на таке.

Згідно положень ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Відповідно до положень, закріплених у ч. 1, п. 7 ч. 3, ч. 6 ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів», забороняється здійснення нечесної підприємницької практики. Нечесна підприємницька практика включає в себе будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною. Зокрема, відповідно до п. 7 ч. 3 ст. 19 цього Закону забороняються як такі, що вводять в оману, утворення, експлуатація або сприяння розвитку пірамідальних схем, коли споживач сплачує за можливість одержання компенсації, яка надається за рахунок залучення інших споживачів до такої схеми, а не за рахунок продажу або споживання продукції. Правочини, здійснені з використанням нечесної підприємницької практики, є недійсними.

Таким чином, Законом України «Про захист прав споживачів» закріплена можливість визнання недійсними правочинів, здійснених із використанням нечесної підприємницької діяльності, яка полягає, зокрема, у введенні в оману споживачів шляхом залучення їхніх коштів з метою реалізації діяльності пірамідальної схеми.

При цьому в зазначеному Законі нормативне визначення поняття "пірамідальної схеми" не надано, однак визначені ознаки, які відносять діяльність суб'єкта підприємництва до "пірамідальної схеми".

Аналіз п. 7 ч. 3 ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів» дає підстави для висновку, що поняття «пірамідальна схема» у розумінні цієї норми має такі обов'язкові ознаки: а) здійснення сплати за можливість одержання учасником компенсації; б) компенсація надається за рахунок залучення учасником інших споживачів схеми; в) відсутність продажу або споживання товару.

Таким чином, для кваліфікації "пірамідальної схеми" необхідна наявність усіх зазначених ознак.

Відсутність вищевказаних ознак виключає можливість визнання схеми як "пірамідальної", тобто такої, що порушує норми чинного законодавства України.

Так, пірамідальній схемі властива сплата за можливість одержання окремим учасником компенсації, яка повинна надаватися за рахунок залучення цим учасником схеми інших споживачів.

Законом України від 2 червня 2011 року № 3462-ІV «Про внесення змін до деяких законів України щодо регулювання ринків фінансових послуг» (введено в дію з 9 січня 2012 року) внесено зміни до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про фінансові послуги та регулювання ринків фінансових послуг» та доповнено п. 11-1, відповідно до якого до фінансових послуг віднесено послуги з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах.

На підставі вище зазначеного Закону Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг (як уповноважений державний орган) (далі - Нацкомфінпослуг), затвердила Ліцензійні умови провадження діяльності з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах (розпорядження від 9 жовтня 2012 року № 1676 «Про затвердження Ліцензійних умов провадження діяльності з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах») (далі - Ліцензійні умови).

Ліцензійні умови закріпили визначення, сутність, правовий статус учасників (і вимоги до них) такого виду фінансових правовідносин, як придбання товарів у групах.

З аналізу Ліцензійних умов слід зробити висновок про те, що діяльність таких груп направлена на легітимне використання фінансової схеми із залученням грошових коштів споживачів для придбання певного виду товарів та/або послуг.

Згідно з п. 1.2 ч. 1 Ліцензійних умов адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групі - це фінансова послуга, що надається ліцензіатом і передбачає залучення грошових коштів учасників групи, об'єднання цих коштів з метою придбання та розподілу товарів між учасниками групи.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 230 ЦК України обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування.

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_2, суд першої інстанції обґрунтовано виходив із того, що діяльність ТОВ «Авто Просто» не має ознак «пірамідальної схеми» та не є такою, що вводить споживача в оману.

Відповідно до додатку № 2 Угоди система "АвтоТак" - це торговельна марка зареєстрована згідно із законодавством України та використовується для позначення послуг АВТО ПРОСТО з адміністрування системи придбання автомобілів у групах. Кожна укладена угода включається в групу, кожній сформованій групі надається порядковий номер, кожному учаснику системи - порядковий номер його в групі. Після формування групи учасників залучення інших учасників не відбувається. Право на отримання автомобіля здійснюється в порядку, передбаченому Угодою (ст. ст. 5, 6 додатку № 2 до Угоди), і відповідно до платежів, здійснених самим учасником, а не відповідно до платежів, здійснених іншими учасниками групи.

Отже, отримання кожним споживачем автомобіля здійснюється виключно відповідно до платежів, здійснених ним самим, і незалежно від платежів інших клієнтів відповідача.

Як убачається з наведеного, законодавець розрізняє ознаки, що застосовуються до поняття "пірамідальна схема" та "придбання товарів у групах". Якщо перше є порушенням законодавства, то друге, за умови отримання відповідного дозволу та дотримання всіх встановлених вимог, є легітимною підприємницькою діяльністю.

Такий висновок ґрунтується на головній ознаці відсутності "пірамідальної схеми" згідно з п. 7 ч. 3 ст. 19 Закону України "Про захист прав споживачів" - це товарність схеми, тобто передбачення надання споживачу товару в обмін на внесені ним кошти.

Так, за схемою придбання товарів у групах придбання товарів для кожного споживача (крім останнього) відбувається, у тому числі й за рахунок внесків інших учасників. Різниця між споживачами-учасниками є тільки в часі одержання товару кожним із них, оскільки в кінцевому підсумку товар одержать усі учасники, навіть ті, які фінансово були найменш "активними", за умови виконання ними умов договору.

Ураховуючи те, що ТОВ "АВТО ПРОСТО" отримало відповідний дозвіл (ліцензію) на здійснення діяльності (надання фінансової послуги) щодо "придбання товарів у групах" у Нацкомфінпослуг, яка здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, не можна вважати правильним висновок суду про те, що така діяльність здійснюється товариством нелегітимно, у тому числі й до введення законом ліцензування такої діяльності.

Отже, якщо укладений сторонами правочин передбачає одержання споживачем необхідного йому товару, визначає умови (схему фінансування тощо), за яких такий товар може бути одержаний (у тому числі закріплює відповідні права та обов'язки сторін), то до такого правочину не може бути застосовано визначення "пірамідальної схеми".

Така правова позиція викладена Верховним Судом України в постанові від 11 вересня 2013 року (справа №6-40цс13).

Наведене дозволяє визнати, що висновок суду щодо відсутності пірамідальності схеми придбання товарів у групах, який ґрунтується тільки на факті неотримання автомобілів усіма учасниками групи одночасно, а лише окремими учасниками й у певній послідовності, є вірним.

Суд першої інстанції повно та всебічно з'ясував обставини справи, дав їм належну правову оцінку.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Крім того, апеляційна скарга містить всі ті доводи, які були предметом судового розгляду і суд оцінив надані докази.

Отже, рішення суду відповідає вимогам закону, наданим доказам, обставинам справи і підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 07 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий:

Судді: