У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

суддів:Завгородньої І.М., Горелкіної Н.А., Іваненко Ю.Г.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про витребування майна із чужого незаконного володіння за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 30 березня 2015 року, додаткове рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 20 травня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 06 липня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2014 року позивач звернулася до суду з даним позовом, зазначивши в його обгрунтування, що на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 23 січня 2004 року вона є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,80 га, яка розташована в межах території Софіївської сільської ради Первомайського району Миколаївської області з цільовим призначенням - ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

22 вересня 2011 року за усною домовленістю з відповідачем на підставі розписки передала йому в користування на десять років земельну ділянку за плату, яку отримала наперед в сумі 40 000 гривень, без укладання в письмовій формі договору оренди земельної ділянки.

У 2014 році вона звернулася до відповідача з проханням підвищити плату за оренду земельної ділянки, від якої він відмовився та запропонував повернути отримані кошти.

Посилаючись на те, що договір оренди не відповідає вимогам чинного законодавства, не пройшов державної реєстрації та не набув юридичної сили, просила витребувати у відповідача належну їй земельну ділянку.

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 30 березня 2015 року позов задоволено.

Ухвалено зобов'язати ОСОБА_5 повернути ОСОБА_4 належну їй на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 23 січня 2004 року земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_2 площею 5,8 га, яка розміщена в межах території Софіївської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, цільове призначення якої - ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 243 гривні 60 копійок витрат по оплаті судового збору.

Додатковим рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 20 травня 2015 року стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 66 гривень 70 копійок понесених нею витрат по оплаті судового збору.

Ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 06 липня 2015 року рішення суду першої інстанції та додаткове рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати рішення суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з правилами ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. При цьому суд касаційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість постановлених судових рішень в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції, та доводів касаційної скарги.

Ухвалюючи рішення, апеляційний суд виходив з того, що договір оренди земельної ділянки між сторонами є неукладеним, а тому не створює прав та обов'язків сторін, і у разі якщо на виконання неукладеного договору стороною передчасно передано майно, між сторонами виникають правовідносини внаслідок набуття, збереження майна без достатньої правової підстави (ст. ст. 1212-1215 ЦК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_844316/ed_2015_07_01/pravo1/T030435.html?pravo=1>).

Встановивши відсутність у відповідача достатніх правових підстав для користування спірною земельною ділянкою, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, дійшов обгрунтованого висновку про задоволення позову на підставі ст. 387 ЦК України.

Оскільки доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що при розгляді справи судами допущено порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, які передбачені ст. ст. 338 - 341 ЦПК України як підстави для скасування рішень, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст.ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 30 березня 2015 року, додаткове рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 20 травня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 06 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І.М. Завгородня Н.А. Горелкіна Ю.Г. Іваненко