АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/7512/15 Справа № 199/3111/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - Сенчишин Ф. М. Доповідач - Петешенкова М.Ю.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2015 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Петешенкової М.Ю.

суддів - Деркач Н.М., Осіяна О.М.

при секретарі - Прудченко В.Д.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Дніпрогаз» на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 16 червня 2015 року у цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства «Дніпрогаз» до ОСОБА_2 за участю третіх осіб: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за спожитий природний газ, -

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2015 року ПАТ «Дніпрогаз» звернулося до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 08 лютого 2010 року між ВАТ «Дніпрогаз» та ОСОБА_2 укладено договір про надання населенню послуг з газопостачання, в якому зазначено про наявність у останньої заборгованості станом на 01 лютого 2010 року у розмірі 1 971,90 грн. Зазначає, що відповідач неналежним чином виконує свої зобов»язання щодо оплати за наданні послуги, у зв»язку з чим допустила заборгованість за спожитий природний газ, розмір якої станом на 31 березня 2015 року складає 1 823, 31 грн.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 16 червня 2015 року у задоволенні позовних вимог ПАТ «Дніпрогаз» відмовлено (а.с.63-66).

Не погодившись з вищезазначеним рішенням суду ПАТ «Дніпрогаз» звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі (а.с.69-72).

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду - залишити без змін з наступних підстав.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 213 ЦПК України - рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно вимог ст. 214 ЦПК України - під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема питання про те, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

Судом встановлено, що 08 лютого 2010 року між ВАТ «Дніпрогаз» (в подальшому ПАТ Дніпрогаз») та ОСОБА_5. укладено договір про надання населенню послуг з газопостачання, за умовами якого ПАТ «Дніпрогаз» зобов»язався як виробник безперервно надавати відповідачу, як споживачу та членам його сім»ї та іншим особам, які зареєстровані у квартирі АДРЕСА_1, послуги з постачання природного газу, а споживач зобов»язався своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених цим договором. Пунктом 26 вказаного договору сторонами узгоджено, що станом на 01 лютого 2010 року заборгованість відповідача становила 1971, 90 грн.

Станом на 31 березня 2015 року за вищевказаною адресою, де зареєстровані відповідач та треті особи, існує заборгованість за наданні послуги у розмірі 1823,31 грн.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що між сторонами виникли правовідносини з приводу надання та споживання послуг з газопостачання, але позивачем строк для звернення з позовом пропущено і про наслідки його застосування було заявлено відповідачем.

Проаналізувавши обставини у справи, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно та всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист цивільного права або інтересу.

Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Між тим, відповідно до ч.ч.1,3 ст. 264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дій, що свідчать про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебігу позовної даності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Таким чином, доводи апелянта про помилковість висновків суду та невірного застосування до спірних правовідносин вимог ч.2 ст. 264 ЦК України, з врахуванням строку позовної давності згідно з положеннями ст. 257 ЦК України, який на думку апелянта необхідно зазначити з моменту звернення з заявою про видачу судового наказу, не можуть прийматися колегією суддів до уваги, оскільки спростовуються встановленими у справі обставинами та письмовими доказами.

Перелічені правові норми свідчать про законодавче врегулювання спірних відносин та забезпечення можливості позивача своєчасно захисти порушене право, якщо порушення має місце. Проте, позивач не скористався своїм правом своєчасного звернення до суду.

Суд першої інстанції, вирішуючи питання щодо перебігу позовної давності, обґрунтовано взяв до уваги визнання відповідачем боргу станом на 01 лютого 2010 рік, зокрема, під час підписання сторонами договору про надання населенню послуг з газопостачання від 08 лютого 2010 року (а.с.6-14), тому строк позовної давності переривався, починався заново, та скінчився 08 лютого 2013 року.

Доводи апеляційної скарги про солідарну відповідальність осіб, зареєстрованих в зазначеній квартирі, є надуманими та не спростовують наведених судом першої інстанції мотивів, якими обгрунтовано рішення.

Судом встановлено, що 08 лютого 2010 року саме з ОСОБА_2 укладено договір про надання населенню послуг з газопостачання у вказаній квартирі та на ім'я якої відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1

Відповідно до ст. 212 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Порушень матеріального чи процесуального закону, які могли б призвести до скасування рішення суду, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Дніпрогаз» - відхилити.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 16 червня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з цього часу.

Судді: М.Ю. Петешенкова

Н.М. Деркач

О.М. Осіян