Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

12 лютого 2015 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Закарпатської області в складі:

Головуючого судді: Бисага Т.Ю.

суддів: Власова С.О., Дроботя В.В.,

при секретарі: Чучка Н.В.

за участю: ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08 травня 2014 року по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 з третьою особою на стороні позивача, без самостійних вимог ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання,-

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду із позовною заявою до ОСОБА_1 з третьою особою на стороні позивача, без самостійних вимог ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання, який мотивувала тим, що вона з відповідачем ОСОБА_1 перебувала в шлюбних відносинах з 09.09.2001 року. Шлюб між ними розірвано рішенням суду від 2001 р. Від даного шлюбу в них ІНФОРМАЦІЯ_1 року народилася донька ОСОБА_3 яка проживає спільно з позивачкою. ОСОБА_3 26.02.2014 року набула повноліття, однак продовжує навчатися у державному вищому навчальному закладі, на денній формі навчання, що стверджується довідкою № 200 від 18.02.2014 року. А тому не має змоги влаштуватися на роботу та отримувати заробітну плату.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08 травня 2014 року позов ОСОБА_2, - задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти в частці 1/3 частини від всіх видів заробітку починаючи 28.02.2014 року та до досягнення нею 23-річного віку, або до закінчення навчального закладу.

Не погоджуючись з рішенням суду відповідач подав апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції, якою просить: змінити рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08 травня 2014 року та вирішити стягувати на утримання повнолітньої доньки, що продовжує навчання ОСОБА_3 1/6 частину від всіх видів доходу, починаючи з 28.02.2014 року та до досягнення нею 23 річного віку, за умови продовження навчання.

Вимоги апелянта мотивовані тим, що суд першої інстанції ухвалив рішення необґрунтовано з порушеннями норм матеріального та процесуального права, неповно та неправильно встановивши обставини, які мають значення для справи, а висновки суду не відповідають дійсності та фактичним обставинам справи, а тому вважає, що рішення підлягає зміні.

Зокрема стверджує, що жодним чином не відмовляється від сплати аліментів на утримання доньки.

В судовому засіданні апелянт вимоги підтримав.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення у рішенні, колегія приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно приписів ст.ст.10,60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Встановлено, що сторони перебували в шлюбі, який в подальшому розірвали, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 від 18.04.2001 року (а.с.11).

Від даного шлюбу в них ІНФОРМАЦІЯ_1 року народилася донька ОСОБА_3, яка проживає спільно з позивачкою.

ОСОБА_3 26.02.2014 року набула повноліття, однак продовжує навчатися у Державному вищому навчальному закладі на Географічному факультеті, на денній формі навчання "Ужгородський Національний Університет", що стверджується довідкою №200 від 18.02.2014 року.

Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, - і своїх повнолітніх дочку, сина.

За змістом ст.199 СК України обов'язок утримувати повнолітню дочку, сина, які продовжують навчання і в зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, покладено на обох батьків до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання (ч.3 ст. 199 СК України).

Відповідно до п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів:

досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років;

продовження ним навчання;

потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі;

наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Сукупність даних фактів є в наявності.

Однак, при ухваленні рішення суд першої інстанції не врахував той факт, що у відповідача на у триманні є ще двоє неповнолітніх дітей ОСОБА_4,2002 р.н. та ОСОБА_5,2006 року народження, що стверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.29,32).

Враховуючи всі обставини справи та наявні в матеріалах докази, колегія суддів приходить до переконання, що рішення підлягає зміні зі зменшенням частки, що підлягає стягненню.

Дослідивши письмові матеріали справи, зокрема довідку про заробітну плату відповідача, колегія вважає, що найбільш оптимальною та розумною буде частка в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, - задовольнити частково.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08 травня 2014 року - змінити в частині стягнення, а саме стягувати з ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_3, щомісячно, в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку починаючи 28.02.2014 року та до досягнення ОСОБА_3 23-річного віку, або до закінчення навчального закладу.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його постановлення і може бути оскаржене на протязі двадцяти днів з дня набрання ним законної сили в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги.

Головуючий

Судді