У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 лютого 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі суддів:

Амеліна В.І., Остапчука Д.О., Савченко В.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа - Сумська районна державна нотаріальна контора, про визнання права власності на ѕ частини домоволодіння в порядку спадкування за законом; за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, третя особа - Сумська районна державна нотаріальна контора, про визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину, встановлення факту, що має юридичне значення, визнання права власності в порядку спадкування, за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення апеляційного суду Сумської області від 4 грудня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду із вищевказаним позовом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_6, а ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його мати ОСОБА_7 Батькові за життя належав будинок АДРЕСА_1. Крім того, батькові на підставі державних актів на право власності на земельні ділянки належали земельні ділянки площею 0,053 га для обслуговування будинку і прибудинкової території, та площею 0,3156 га для ведення особистого селянського господарства. Після смерті батька спадщину прийняв він та його мати, оскільки на час відкриття спадщини постійно проживали зі спадкодавцем. Проте, за життя матері вони не мали змоги оформити право власності на жилий будинок через втрату оригіналу свідоцтва про право власності на будинок на ім'я батька ОСОБА_8 Після смерті матері спадщину прийняли позивач ОСОБА_4 та ОСОБА_5 Таким чином, він отримав у спадщину 1/2 частину жилого будинку та 1/2 частину земельних ділянок в порядку спадкування після смерті батька, а також отримав 1/4 частину зазначеного майна в порядку спадкування після смерті матері. 1/4 частина вказаного спадкового майна перейшла у власність відповідача. Посилаючись на наведене, просив визнати за ним право власності на 1/2 частину жилого будинку з надвірними будівлями в порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_8 та на 1/4 частину цього майна в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_7

У червні 2014 року ОСОБА_5 пред'явив зустрічний позов, в якому зазначав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 відкрилася спадщина після смерті чоловіка його матері ОСОБА_8, яку ОСОБА_7 прийняла, як спадкоємець за законом першої черги, оскільки на час смерті була зареєстрована та проживала разом зі спадкодавцем. Зазначав, що його зведений брат по матері ОСОБА_4 не прийняв спадщину після смерті батька, оскільки не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини і у шестимісячний строк не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. З огляду на викладене, вважав, що його мати ОСОБА_7 отримала всю спадщину після смерті ОСОБА_8 18 березня 2014 року позивач отримав свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_8 і ОСОБА_7, які на думку ОСОБА_5, видані нотаріусом позивачу з порушенням вимог чинного законодавства і на підставі недостовірних документів, тому є недійсними. Вказував, що після смерті матері відкрилася спадщина на належне їй на момент смерті майно, право на яке мають ОСОБА_5 та ОСОБА_4 по 1/2 частині кожен, як спадкоємці за законом першої черги. З огляду на зазначене, просив визнати за ним право власності в порядку спадкування на 1/2 частину спадкового майна після смерті ОСОБА_7

Рішенням Сумського районного суду Сумської області від 30 жовтня 2014 року позов ОСОБА_4 задоволено частково. Визнано за ОСОБА_9 право власності на Ѕ частину житлового будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування після померлої матері ОСОБА_7 Визнано за ОСОБА_4 право власності на Ѕ частину земельних ділянок площею 0,053 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та площею 0,3156 га для ведення особистого селянського господарства, розташованих в АДРЕСА_1, в порядку спадкування після померлої ОСОБА_7 В іншій частині позову відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_5 задоволено частково. Визнано недійсними свідоцтва на спадщину за законом, видані 18 березня 2014 року Сумською райдержнотконторою на ім'я ОСОБА_4 після померлого ОСОБА_8: на Ѕ частину земельної ділянки площею 0,053 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_1, на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,3156 га для ведення особистого селянського господарства в АДРЕСА_1, зареєстровані в реєстрі за №№ 1-1150, 1-1153;

свідоцтва, видані після померлої ОСОБА_7: на Ѕ частину від однієї другої земельної ділянки площею 0,0530 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_1, на 1/2 частину від однієї другої земельної ділянки площею 0,3156 га для ведення особистого селянського господарства в АДРЕСА_1, зареєстровані в реєстрі за №№ 1-1156, 1-1159.

Визнано за ОСОБА_5 право власності на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування після померлої ОСОБА_7

Визнано за ОСОБА_5 право власності на 1/2 частину земельних ділянок площею 0,053 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та площею 0,3156 га для ведення особистого селянського господарства, розташованих в АДРЕСА_1, в порядку спадкування після померлої ОСОБА_7

Рішенням апеляційного суду Сумської області від 4 грудня 2014 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення.

Позов ОСОБА_9 задоволено. Визнано за ОСОБА_4 право власності на Ѕ частину жилого будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_8 Визнано за ОСОБА_4 право власності на ј частину жилого будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_7

Зустрічний позов ОСОБА_5 задоволено частково. Визнано за ОСОБА_5 право власності на ј частину жилого будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_7 Визнано за ОСОБА_5 право власності на ј частину земельних ділянок площею 0,053 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та площею 0,3156 га для ведення особистого селянського господарства, розташованих в АДРЕСА_1, в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_7

В іншій частині зустрічного позову відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати рішення апеляційного суду і залишити в силі рішення суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням апеляційним судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_4 не проживав постійно з батьком ОСОБА_8 на час смерті останнього, а заяву до нотаріальної контори подав з пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини. Суд вважав, що свідоцтва про право на спадщину після померлого ОСОБА_8 видані на ім'я ОСОБА_4 на підставі недостовірних даних, тому є недійсними. Крім того, суд виходив з того, що спадщину після померлого ОСОБА_8 прийняла його дружина ОСОБА_7, яка постійно проживала зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини і у 6-ти місячний строк не відмовилась від її прийняття, тому після її смерті частини у спадщині ОСОБА_4 та ОСОБА_5 рівні і спадкове майно повинно належати їм по Ѕ частині кожному.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про часткове задоволення позовів, апеляційний суд обґрунтовано виходив із того, що факт постійного проживання позивачів із спадкодавцем ОСОБА_8 на час відкриття спадщини підтверджується відміткою у паспорті ОСОБА_4 про реєстрацію його місця проживання за адресою: АДРЕСА_1, з 25 жовтня 1999 року, та не спростовується іншими доказами у справі.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що апеляційним судом правильно встановлено та належно перевірено обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, судове рішення ухвалено із додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його зміни чи скасування немає.

Докази та обставини, на які посилається заявник в касаційній скарзі, були предметом дослідження суду апеляційної інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні апеляційним судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків апеляційного суду, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

Керуючись ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення апеляційного суду Сумської області від 4 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.І. Амелін
Д.О. Остапчук В.О. Савченко