ВІЛЬНОГІРСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

02 жовтня 2015 року. Справа № 174/780/15-ц

п/с № 2/174/344/2015

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області,

в складі: головуючого судді Шаповала Г.І.

при секретарі Пелипас Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Вільногірську, Дніпропетровської області, цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

У С Т А Н О В И В:

25.08.2015 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що частиною 1 п. 22 ст. 5 Закону України « Про судовий збір» встановлено, що від сплати судового збору звільняється уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку.

Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.03.2015 № 51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк», згідно з яким з 03.03.2015 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у публічному акціонерному товаристві «ДЕЛЬТА БАНК», далі - АТ «ДЕЛЬТА БАНК», , МФО 380236, місцезнаходження: вул. Щорса, 36-Б, м. Київ, 01133.

Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в АТ «ДЕЛЬТА БАНК» призначено провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_2.

Тимчасову адміністрацію в АТ «ДЕЛЬТА БАНК» запроваджено строком на три місяці з 03.03.2015 по 02.06.2015 включно. Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 08.04.2015 № 71 "Про внесення змін до рішення виконавчої дирекції Фонду від 02.03.2015р. №51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк», яким тимчасову адміністрацію в АТ "Дельта Банк" запроваджено строком на шість місяців з 03.03.2015р. по 02.09.2015р. включно.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», надалі за текстом - Закон, встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

Згідно ч. 1 ст. 3 Закону, Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Відповідно до ч. 1 п. 8, ч. 2 ст. 4 Закону, основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. На виконання свого основного завдання Фонд у порядку, передбаченому цим Законом, здійснює процедуру виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків, організовує відчуження активів і зобов'язань неплатоспроможного банку, продаж неплатоспроможного банку або створення та продаж перехідного банку.

Частиною 1 ст. 35 Закону встановлено, що тимчасовим адміністратором неплатоспроможного банку та ліквідатором банку (крім ліквідації банку за рішенням власників) є Фонд. Здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків Фонд здійснює через призначену виконавчою дирекцією уповноважену особу Фонду.

Відповідно до п. 17 ст. 2 вказаного Закону, уповноважена особа Фонду - працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

Як визначено абзацом 1 ч. 1, ч. 2 ст. 36 Закону, з дня призначення уповноваженої особи Фонду призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту).

Уповноважена особа Фонду від імені Фонду набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення. На період тимчасової адміністрації усі структурні підрозділи, органи та посадові особи банку підпорядковуються у своїй діяльності уповноваженій особі Фонду і діють у визначених нею межах та порядку.

За приписами ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 37 Закону уповноважена особа Фонду діє від імені Фонду відповідно до цього Закону і нормативно-правових актів Фонду. Уповноважена особа Фонду, зокрема, має право: вчиняти будь-які дії та приймати рішення, що належали до повноважень органів управління і органів контролю банку.

Відповідно до п. 1 ч. З ст. 37 Закону на виконання своїх повноважень уповноважена особа Фонду діє без довіреності від імені банку, має право підпису будь-яких договорів (правочинів), інших документів від імені банку.

Згідно ч.ч. 1,6 ст. 38 Закону, уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити збереження активів та документації банку та вжити передбачені законодавством заходи щодо стягнення простроченої заборгованості позичальників та інших боржників банку.

Оскільки, зазначена позовна заява подана від імені уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - у справі, пов'язаній із проведення заходів щодо повернення заборгованості позичальників перед банком під час запровадження тимчасової адміністрації в банку, то позов подається без сплати судового збору.

Звертаємо увагу, що вищезазначені норми п. 1 ч. 2, п. 1 ч. 3 ст. 37 Закону, не містять заборон передоручати уповноваженій особі Фонду власні повноваження іншій особі.

В свою чергу п. 22 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" не визначає конкретний процесуальний статус заявника.

05.12.2009 року Публічне Акціонерне Товариство «Дельта Банк» (правонаступник Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційний Банк «Дельта»), надалі за текстом - Позивач, та фізична особа - резидент України ОСОБА_1 06.10.1969 р. н., надалі за текстом - Відповідач, уклали кредитний договір № 002-03509-051209, надалі за текстом - Договір.

Відповідно до пункту 1.2. вищевказаного Договору, Позивач (за Договором - Банк) відкриває Відповідачеві (за Договором - ОСОБА_3) картковий рахунок № 2990 в національній валюті України - гривні, надалі за текстом - Рахунок, випускає та надає ОСОБА_3 платіжну картку, надалі за текстом - Картка, а також ПІН-код до картки; здійснює обслуговування ОСОБА_3 на умовах, викладених в Тарифному пакеті Visa Класичний, що міститься в Додатку № 1 до Договору, надалі за текстом - Тарифи та умовах викладених в Правилах здійснення операцій за картковими рахунками, надалі за текстом - Правила.

Відповідно до п. 5.2. Договір набуває чинності з дати його укладання та діє до повного виконання зобов'язань за цим договором.

Банк надає ОСОБА_3 Кредит шляхом відкриття відновлюваної відкличної Кредитної лінії, що передбачена п. 1.3 кредитного Договору. Відповідно до вказаного пункту банк відкриває ОСОБА_3 кредитну лінію на загальну суму 30 000,00 грн. та на день укладання кредитного Договору встановлює ліміт Кредитної лінії на Рахунку в сумі 3 146,24 грн. Банк самостійно один раз на місяць може змінювати розмір ліміту Кредитної лінії в межах Кредитної лінії, при цьому сторони погодили, що у даному випадку Додаткова угода не складається.

Відповідно до умов кредитного Договору, кредитні кошти та власні кошти ОСОБА_3 використовуються для розрахунків за товари чи послуги, які придбані ОСОБА_3 у суб'єктів господарювання, зняття готівки, виконання ОСОБА_3 своїх зобов'язань перед банком за Договором, та вчинення інших операцій передбачених Договором.

У відповідності до Договору, ОСОБА_3 картки зобов'язаний щомісяця в строки, визначені Правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості за Кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за Овердрафтом, яка виникла за попередній звітний місяць, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією та/або Овердрафтом за попередній звітний місяць, та всю суму пені, яка нарахована за попередній звітний місяць у разі порушення строків сплати заборгованості за Кредитною лінією та/або Овердрафтом та процентів за користування Кредитною лінією та/або Овердрафтом.

Також, відповідно до п. 3.4 ОСОБА_3 доручає Банку здійснювати з Рахунку договірне списання грошових коштів.

Станом на 27.07.2015 р. Відповідач не виконує належним чином зобов'язання за кредитним договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість.

Таким чином, станом на 27.07.2015 року за Відповідачем по укладеному з Публічним Акціонерним Товариство «Дельта Банк» Кредитному договору № 002-03509-051209 від 05.12.2009 року рахується заборгованість на загальну суму 2546,24 грн., яка складається з: тіло кредиту: 2546,24 грн.; прострочене тіло кредиту: 0,00 грн.; заборгованість за відсотками: 0,00 грн.; заборгованість за комісіями: 0,00 грн.

У відповідності до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Статтями 1049, 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що Позичальник зобов'язаний повернути Кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором.

У відповідності до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ч. 4 ст. 631 Цивільного кодексу України, закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Враховуючи вищевикладене та керуючись статтями 3, 4, 5, 14, 30, 38, 40, 42, 44, 80, 107, 110, 118-120, 158 Цивільного процесуального кодексу України, статтями 3, 11, 15, 16, 22, 526, 530, 631, 1046-1056 Цивільного кодексу України, ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», позивач прохає:

1. Стягнути з ОСОБА_1, 06.10.1969 р. н., ІПН № НОМЕР_1, на користь АТ «Дельта Банк» (р/р №2990, МФО 380236, ) заборгованість по кредитному договору на загальну суму 2546,24 грн. (Дві тисячі п'ятсот сорок шість гривень 24 копійки), яка складається з: 2546,24 грн. - тіло кредиту.

2. Всі судові витрати по справі покласти на Відповідача.

3. Розглядати справу за позовом АТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 без присутності представника Позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

В судове засідання представник позивача, ОСОБА_4, не з'явився, але в позовній заяві зазначив прохання про розгляд справи за його відсутності та зазначив, що не має заперечень проти заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання також не зявився, причину неявки не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не надав, проте надав письмові заперечення та був повідомлений про час, дату та місце судового засідання належним чином 21.09.2015 р. під особисту розписку. Суд на підставі ст.ст. 169, 224 ЦПК України на місці ухвалив розгляд справи проводити заочно, за відсутності відповідача.

Згідно письмових заперечень (а.с.19), відповідач ОСОБА_1, зазначив, що ним отримана позовна заява ПАТ «Дельта Банк» про стягнення з нього заборгованості за кредитним договором № 002-03509-051209 від 05.12.2009 року у розмірі 2546,24 грн. Він вважає, що позов задоволенню не підлягає приймаючі до уваги наступне.

Як слідує з додатку до позовної заяви (Розрахунок ціни позову) у період з 04.01.2010 року по 29.01.2010 року він отримав у позивача кредит у розмірі 3146,24 грн., і сплатив на користь відповідача у рахунок повернення кредиту чотирма платежами 600,00 грн. При цьому останній платіж був зроблений ним 23.09.2010 року (графа 17 Розрахунку).

Згідно п.3.6. кредитного договору № 002-03509-051209 від 05.12.2009 року, він був зобов'язаний щомісячно здійснювати погашення заборгованості.

Згідно п.5.8. кредитного договору № 002-03509-051209 від 05.12.2009 року, у разі невиконання ним зобов'язання по сплаті заборгованості понад 91 календарного дня, банк мав право у односторонньому порядку розірвати договір.

Відповідно до ч.1 ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно ст.257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч.1 ст.260 ЦК України, позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253- 255 ЦК.

Згідно ч.1 ст.253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якої пов'язано його початок.

Відповідно до ч.5 ст.261 ЦК України, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Згідно ст.262 ЦК України, заміна сторін у зобов'язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності.

Таким чином строк позовної давності за його зобов'язаннями за кредитним договором почався 23.10.2010 року (через місяць коли він зробив останній платіж) і відповідно закінчився 23.10.2013 року. Тобто подача позивачем позову у липні 2015 року здійснена вже після закінчення трьохрічного строку позовної давності.

На підставі викладеного відповідач прохає застосувати строк позовної давності до позовних вимог позивача до нього щодо стягнення заборгованості за кредитним договором, і відповідно за цієї підстави відмовити позивачу у задоволенні позову.

Посилання в п.5.2 вищезазначеного договору на дію вказаного договору до повного виконання своїх зобов'язань сторонами не може бути підставою, щодо не застосування строку позовної давності, встановленої законом, так як перебіг позовної давності починається зі спливом визначеного строку виконання зобов'язання та не пов'язується з терміном дії договору. Такий самий висновок зроблений при розгляді аналогічних спорів суддями судової палати з розгляду цивільних справ Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, справа № 6-40721св11, в якій ухвалою від 16.05.2012 року було скасоване рішення апеляційного суду м. Києва від 12.10.2011 року, та справа № 6-40414св11, в якій ухвалою від 22.02.2012 року було скасоване рішення апеляційного суду м. Києва від 11.10.2011 року.

Згідно ч.4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідно до п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 року № 14, - встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього.

Дослідивши надані у справі докази, оцінивши їх в сукупності та взаємозвязку, керуючись законом, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову в повному обсязі, з наступних підстав.

Кредитний договір між сторонами був укладений в письмовій формі і відповідає вимогам, які предявляються до договорів такого роду як по формі так і по змісту.

Згідно копії договору № 002-03509-051209 від 05.12.2009 року про відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки (а.с.3); копії тарифів на обслуговування платіжних карток ВОПС «Дельта» Тарифний пакет «Кмітливий» (а.с.4); копії паспорта громадянина України на імя ОСОБА_1, 06.10.1969 р. н. (а.с.5); розрахунку ціни позову станом на 27.07.2015 р. (а.с.6); - відповідач прийняв на себе зобовязання протягом строку дії договору, шляхом щомісячних виплат рівними частками здійснювати повернення отриманого кредиту та процентів за користування кредитом.

Позивач свої зобовязання по кредитному договору виконав повністю і надав відповідачу кредитну лінію на загальну суму 30000.00 грн. з лімітом в сумі 3146.24 грн.

Відповідач отримав кредитні кошті в сумі 3146.24 грн., що підтверджується тими ж документами, але своїх зобовязань стосовно повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом - не виконав, внаслідок чого, станом на 27.07.2015 р. виникла заборгованість по тілу кредиту перед позивачем на загальну суму - 2546.24 грн.

Останній платіж для погашення кредиту, згідно розрахунку ціни позову, ОСОБА_1 було здійснено 23.09.2010 р.

Відповідно до п.5.8 кредитного договору, сторони домовилися, що у разі невиконання те/або неналежного виконання ОСОБА_3 зобов'язань по сплаті заборгованості за цим Договором понад 91 (дев'яносто один) календарний день, Банк має право в односторонньому порядку достроково розірвати цей Договір, шляхом відправлення на адресу ОСОБА_3 відповідного ОСОБА_3. Через 10 (десять) календарних днів з дати відправлення на адресу ОСОБА_3, цей Договір вважається розірваний. Розірвання Договору не звільняє ОСОБА_3 від обов'язку погасити в повному обсязі заборгованість, що була нарахована до дати розірвання Договору, включаючи пеню, яка нарахована за порушення зобов'язань по цьому Договору, а також за платежами, які можуть надходити до Банку протягом 30 (тридцяти) календарних днів з моменту розірвання цього Договору. Лист вважається відісланим в день його відправлення на адресу ОСОБА_3, що зазначена в цьому Договорі. До направлення ОСОБА_3 на адресу ОСОБА_3 поштою прирівнюється також і його вручення ОСОБА_3 чи його представнику під розписку.

При цьому позивач не надав доказів відправлення чи вручення зазначеного листа відповідачу.

Згідно копії витягу із паспорта громадянина України, ОСОБА_1, 06.10.1969 р. н., був зареєстрованим за місцем проживання ІНФОРМАЦІЯ_1, проте, згідно довідки адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України у Дніпропетровській області від 07.09.2015 р. (а.с.15), ОСОБА_1, 06.10.1969 р. н., був знятий з реєстрації з вище вказаної адреси - 18.12.2014 р. і на даний час зареєстрованим за місцем проживання ніде не значиться. Згідно письмових заперечень зазначена адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, кв. кв. 27.

Згідно ст.ст. 10,11 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ч.1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на отримання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у такій самій сумі, що була передана йому, в строк и в порядку, що встановлені договором.

Згідно ч.1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму згідно ст. 625 цього Кодексу.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший процент річних не встановлений договором або законом.

Згідно ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобовязання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.

Згідно ст.ст. 11,626 ЦК України, цивільні права та обовязки виникають із договору, в силу зобовязання одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої особи (кредитора) визначені дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його зобовязання.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 224 ЦПК України, 1. У разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Враховуючи встановлені в судовому засіданні факти та відповідні їм правовідносини, керуючись вищезазначеними правовими нормами, суд доходить висновків, що, дійсно відповідач має борг перед позивачем за договором кредиту в сумі - 2546.24 грн., проте позивач пропустив трирічний строк позовної давності для подачі даного позову до суду, оскільки позивачу було відомо про невиконання відповідачем умови договору про повернення кредиту з часу здійснення позивачем останнього платежу, а саме з 23.09.2010 р., при цьому позивач заяви про поновлення цього строку з зазначенням поважних причин його пропуску не надав, в той час, як відповідач надав заяву про застосування наслідків пропуску строку позовної давності, у виді відмови в задоволенні позову.

Згідно ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Статтею 267 ЦК України передбачено наслідки спливу позовної давності, а саме: 1. Особа, яка виконала зобов'язання після спливу позовної давності, не має права вимагати повернення виконаного, навіть якщо вона у момент виконання не знала про сплив позовної давності. 2. Заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. 3. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. 4. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. 5. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Таким чином, відповідно до умов договору, згідно наданих доказів та згідно вимог закону, суд доходить висновку, що в задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі, в звязку з пропуском позивачем 3-річного строку звернення з даним позовом до суду.

Згідно ст. 88 ЦПК України, ЗУ «Про судовий збір» (з змінами), судові витрати у справі, в виді судового збору в сумі 1218.00 грн., слід покласти на позивача, стягнувши з нього зазначену суму в дохід держави України, враховуючи, що ЗУ «Про судовий збір» (з змінами), не передбачено звільнення від сплати судового збору банка, стосовно якого введено тимчасову адміністрацію та вирішується питання про його ліквідацію, як неплатоспроможного.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 88, 209.ч3, 212-215, 222-233, 294 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Відмовити у стягненні з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, і/к НОМЕР_1, останнє відоме місце проживання та реєстрації за місцем проживання: ІНФОРМАЦІЯ_5, який в цей час мешкає АДРЕСА_1, на користь Публічного акціонерного товариства Дельта Банк, юридична адреса: 01133, м. Київ, вул. Щорса, 36-б, банківські реквізити: МФО 380236, р/р 2990, , - заборгованості за кредитним договором № 002-03509-051209 від 05.12.2009 р., яка станом на 27.07.2015 р. складається з тіла кредиту на суму - 2546.24 грн.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Дельта Банк в дохід держави України судовий збір 1218.00 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не зявився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається, протягом десяти днів з дня його проголошення, через Вільногірський міський суд, Дніпропетровської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Копію рішення, протягом двох днів з часу виготовлення його в повному обсязі, надіслати рекомендованим листом з повідомленням про вручення сторонам.

Головуючий суддя Шаповал Г.І.