РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2015 року Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Ніколаєнко І.В.,

при секретарі Газіній О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" про захист прав споживача та стягнення коштів з карткового рахунку, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, яким просив стягнути з відповідача на свою користь грошові кошт в сумі 24 175,94 грн., а також грошові кошти в сумі 37 533,96 грн. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 23.09.2012 року, на підставі анкети-заяви на відкриття рахунку, уклав з ПАТ КБ «ПриватБанк» договір про відкриття та обслуговування карткового гривневого рахунку №262803. Крім того, в 2015 році уклав з ПАТ КБ «ПриватБанк» договір про відкриття та обслуговування карткового гривневого рахунку № 105400. Згідно умовами вищезазначених договорів банк зобовязався своєчасно здійснювати розрахункові операції та інші операції за рахунками у відповідності до чинного законодавства України та умов договорів, а клієнт зобовязався своєчасно здійснювати оплату вартості послуг згідно з Тарифами у порядку, встановленому Правилами та договорами. Зазначає, що з 03 квітня 2015 року втратив можливість розпоряджатися належними йому коштами, які перебували на вищезазначених карткових рахунках, у звязку з блокуванням карток. Не дивлячись на те, що грошові кошти були присутні на його рахунках, отримати їх в касі банку або розрахуватися ними в торгівельних мережах чи зняти в банкоматі не міг.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти з заблокованих карткових рахунків № 105400, №262803 в розмірі 24 175,94 грн., 37 533,96 грн. відповідно.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, подав до суду письмові заперечення відповідно до яких справу просив розглядати без його участі, в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Позивач має в ПАТ КБ «ПриватБанк» відкритий рахунок: № 105400; тип рахунку карта «Універсальна»; валюта гривня; залишок у валюті рахунку 24 175,94 грн.; доступний залишок з урахуванням кредитного ліміту 24 175,94 грн. Також, позивач має в ПАТ КБ «ПриватБанк» відкритий рахунок: № 262803; тип рахунку карта для виплат; валюта гривня; залишок у валюті рахунку 37 553,96 грн.; доступний залишок з урахуванням кредитного ліміту 37 553,96 грн.

Позивачем не надано доказів на підтвердження застосування відповідачем обмежень у праві користуватися та розпоряджатися грошовими коштами, що наявні на відповідних карткових рахунках.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні данні, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін. та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Крім того, ч. 2 ст. 57 ЦПК України ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін. третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, що керма звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Письмовими доказами, в розумінні положень ст. 64 ЦПК України, є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи.

Згідно приписами ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Частинами 2-4 ст. 60 ЦПК України встановлено, щодокази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги не підтверджуються належними доказами, а отже твердження позивача про наявність обмежень в користуванні та розпорядженні грошовими коштами, що знаходяться на відповідних рахунках та вимога про стягнення відповідних грошових коштів з відповідача задоволенню не підлягає.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 11, 57, 60, 64, 79, 88, 197, 209, 212-215 ЦПК України,суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Судові витрати залишити за сторонами.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя І.В. Ніколаєнко