Ухвала

іменем України

09 вересня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого Касьяна О.П.,
суддів: Гончара В.П., Остапчука Д.О.,Дербенцевої Т.П., Савченко В.О.,
розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, ОСОБА_8, треті особи - Шоста одеська державна нотаріальна контора, приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Чернягіна Наталія Сергіївна, про визнання довіреності, договору недійсним та витребування майна з чужого незаконного володіння, за касаційною скаргою ОСОБА_6 на рішення апеляційного суду Одеської області від 08 квітня 2015 року,

в с т а н о в и л а :

У червні 2012 року ОСОБА_6 звернулась до суду з позовом та, уточнивши його, просила визнати недійсною довіреність від 21 вересня 2010 року, видану від її імені ОСОБА_7 на представництво її інтересів з різних питань, у тому числі укладення та підписання договорів відчуження належної їй квартири АДРЕСА_1.

Визнати недійсним договір дарування цієї квартири від 02 липня 2011 року, за яким ОСОБА_7 на підставі довіреності від її імені подарувала ОСОБА_8 спірну квартиру, витребувати квартиру з чужого незаконного володінння відповідачки та повернути її.

На обґрунтування позовних вимог посилалась на ті обставини, що довіреність вона не підписувала та не уповноважувала ОСОБА_7 на продаж своєї квартири і не мала такого наміру, тому оспорювана довіреність та договір дарування вчинені з порушенням вимог чинного законодавства та мають бути визнані недійсними, а квартира - витребувана з чужого незаконного володіння, просила задовольнити позов.

14 жовтня 2015 року рішенням Приморського районного суду м. Одеси позов задоволено.

08 квітня 2014 року рішенням апеляційного суду Одеської області рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове, яким у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі позивачка просить скасувати рішення апеляційного суду, а рішення суду першої інстанції, ухвалене згідно із законом, залишити в силі, мотивуючи свої вимоги тим, що судом порушені норми процесуального права та неправильно застосовані норм матеріального права.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що квартира вибула із власності позивачки без її волевиявлення, оскільки довіреності на її відчуження вона не видавала і не підписувала, що є підставою для задоволення позову.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позову, апеляційний суд виходив з того, що в матеріалах справи міститься достатньо доказів, які суперечать висновку експерта про те, що позивачка довіреність не підписувала, натомість позивачка не надала доказів на підтвердження своїх вимог, тому підстав для задоволення позову немає.

Проте з таким рішенням апеляційного суду погодитися не можна на таких підставах.

Судами встановлено, що квартира АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності від 05 вересня 1996 року належала ОСОБА_6.

21 вересня 2010 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чернягіною Н.С. посвідчено довіреність, за якою ОСОБА_6 уповноважила відповідачку ОСОБА_7. на представництво її інтересів з різних питань, зокрема і укладення та підписання договорів відчуження цієї квартири.

На підставі вказаної довіреності 02 липня 2011 року відповідачка подарувала квартиру ОСОБА_8, який 13 серпня 2011 року подарував цю квартиру їй.

Згідно з висновком судово-почеркознавчої експертизи Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз від 17 жовтня 2013 року рукописний запис «ОСОБА_6.», розміщений у графі «підпис» у першому примірнику довіреності та підпис від імені позивачки, виконаний не ОСОБА_6, а іншою особою з наслідуванням її підпису.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи про те, що ОСОБА_6 не мала наміру на відчуження своєї квартири та не підписувала і не видавала відповідної довіреності на вчинення правочинів щодо неї, що підтверджується висновком експерта, надав йому належну оцінку та дійшов обґрунтованого висновку про те, що довіреність вчинена без наявності волевиявлення позивачки, що порушує її права та вимоги закону, що є підставою для визнання її та договору дарування недійсними, а також витребування спірної квартири у відповідачки, яка незаконно та без відповідної правової підстави заволоділа нею як передбачено ст. ст. 203, 215, 387 ЦК України.

При цьому суд правильно застосував норми матеріального права, ухвалив рішення з дотриманням норм процесуального права та дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Разом із тим суд апеляційної інстанції не врахував, що для укладення договору потрібно волевиявлення, яке має бути вільним і відповідати внутрішній волі учасника правочину, що необхідно для його чинності, як визначено ч. 3 ст. 203 ЦК України, тоді як довіреність на відчуження свої квартири позивачка не видавала та не підписувала, що підтверджується висновком експерта про те, що підпис у довіреності виконаний іншою особою.

При цьому суд помилково виходив з того, що висновок експерта про неналежність позивачці підпису у довіреності не узгоджується з іншими матеріалами справи, а пояснення свідків можуть його спростувати та підтвердити наявність її волевиявлення, неправильно застосував ч. 3 ст. 203, ст. 215 ЦК України, ухвалив помилкове рішення про відмову в задоволенні позову з порушенням норм матеріального та процесуального права.

За таких обставин касаційну скаргу потрібно задовольнити, рішення апеляційного суду Одеської області від 08 квітня 2015 року скасувати, рішення Приморського районного суду м. Одеси від 14 жовтня 2014 року, ухвалене згідно із законом, залишити в силі, як передбачено ст. 339 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 335, 336, 338, 344, 345 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити.

Рішення апеляційного суду Одеської області від 08 квітня 2015 року скасувати, рішення Приморського районного суду м. Одеси від 14 жовтня 2014 року залишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.П. Касьян
Судді: В.П. Гончар Т.П. Дербенцева Д.О. Остапчук В.О. Савченко