Справа № 295/1553/15-ц
РІШЕННЯ

25.11.2015 р. ІМЕНЕМ УКРАЇНИ м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира у складі

судді Корицької В.О.,

при секретарі Говорадло А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за позовом ОСОБА_1 і ОСОБА_2

до ОСОБА_3, яка діє в своїх інтересах та в інтересах

неповнолітньої дочки ОСОБА_4,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору:

приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу ОСОБА_5,

ОСОБА_6 та виконавчий комітет Житомирської міської ради,

про визнання права власності у порядку спадкування за законом на частку

у спадщині після померлого,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулись до суду із вищенаведеним позовом, в якому враховуючи заяву про уточнення позовних вимог від 25.11.2015 р. /а.с. 193-197/ просять визнати за ними в порядку спадкування за законом, як спадкоємцями першої черги, право власності на частину спадкового майна.

При цьому у позові посилаються на те, що 28.07.2010 р. помер ОСОБА_7, який приходився ОСОБА_1 та ОСОБА_2 сином та батьком відповідно.

Згідно рішення Богунського районного суду м. Житомира від 26.06.2014 р. у цивільній справі № 2-387/12 за позивачами було визнано право на спадкування ? частки за кожним у майні, яке віднесено до спадкової маси, зокрема на: одноповерховий житловий будинок № 46, що розташований по вулиці Денишівська у місті Житомирі та автомобіль марки HONDA Acura MDX, 2007 року випуску, кузов № 2НNYD28307Н550963, д.н.з. НОМЕР_1.

Однак оформити своє право на власність не можуть, оскільки ОСОБА_3 відмовляється надати правовстановлюючі документи на вказане майно та взагалі не визнає право позивачів на частку спадкового майна.

Представник позивача ОСОБА_8 у судовому засіданні 25.11.2015 р. уточнені позовні вимоги підтримала повністю, з викладених у позові підстав.

Уповноважений представник відповідача ОСОБА_9 у судовому засіданні заперечив проти задоволення даного позову, посилаючись на існуюче судове рішення від 26.06.2014 р. у справі № 2-387/12, згідно якого за позивачами визнано право на спадкування частки спадкового майна, а тому вважає, що нотаріус безпідставно відмовив в оформленні права власності на спадкове майно. Також вказав, що позовні вимоги в частині визнання права власності на земельну ділянку необґрунтовані, оскільки спадкоємці не зверталися до нотаріуса із заявами про видачу свідоцтва про право власності за законом на земельну ділянку, а тому суд не може собою підміняти органи нотаріату.

Представник виконавчого комітету Житомирської міської ради ОСОБА_10 щодо вирішення спору поклалася на розсуд суду.

ОСОБА_6 просив у задоволенні даного позову відмовити повністю, мотивуючи тим, що право власності на будинок за адресою: вул. Денишівська, 46, має виключно він, а тому підстави для задоволення позову відсутні. /а.с. 203-207/

Від приватного нотаріуса ОСОБА_5 до суду 16.06.2015 р. надійшла заява про розгляд справи без його особистої участі. /а.с. 126/

Заслухавши пояснення всіх учасників судового процесу та всебічно дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і обєктивному розгляді всіх обставин в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи із наступного.

Згідно матеріалів справи судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є матірю, а позивач ОСОБА_2 є рідним сином від першого шлюбу ОСОБА_7. /а.с. 7/

28.07.2010 р. помер ОСОБА_7, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-ТП № 152354 від 30.07.2010 р., яке видане відділом РАЦС Житомирського міського управління юстиції. /а.с. 30/ Після чого відкрилась спадщина померлого.

Спадкоємцями майна померлого є його мати - ОСОБА_1, син - ОСОБА_2, дружина - ОСОБА_3 та донька - ОСОБА_2 (а.с. 7)

Сторони у відповідності до ст.ст. 1268-1270 ЦК України прийняли спадщину шляхом подання до нотаріуса відповідних заяв.

Так, згідно рішення Богунського районного суду м. Житомира від 26.06.2014 р. у цивільній справі під № 2-387/12 за позивачами визнано право на спадкування ? частки за кожним у майні, яке відноситься до спадкової маси, зокрема на: житловий будинок № 46, що розташований за адресою: м. Житомир, вул. Денишівська та автомобіль НОМЕР_2, кузов № 2НNYD28307Н550963. Судове рішення у цій частині набрало законної сили 15.03.2015 р. /а.с. 116-121/

Частиною третьою статті 61 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Позивачі звернулися до нотаріуса із заявами про видачу їм свідоцтв про право на спадщину за законом на житловий будинок по вул. Денишівській, 46, та автомобіль HONDA Acura MDX, кузов № 2НNYD28307Н550963, д.н.з. НОМЕР_1. /а.с. 89, 91/

Із заявами про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку позивачі не зверталися, що також підтвердила у судовому засіданні їх представник.

Нотаріусом винесені постанови про відмову у вчинені нотаріальної дії від 20.11.2014 р. у звязку із відсутністю правовстановлюючих документів на майно /а.с. 92-93/

Встановлено, що згідно бази даних АІПС «Автомобіль» УДАІ УМВС України в Житомирській області автомобіль: HONDA Acura MDX, кузов № 2НNYD28307Н550963, д.н.з. НОМЕР_1, станом на 01.07.2015 р. зареєстрований за ОСОБА_7 /а.с. 134/

Згідно копії договору купівлі-продажу жилого будинку та приватизованої земельної діялнки до нього від 26.06.2001 р. вбачається, що ОСОБА_7 придбав житловий будинок за адресою: вул. Денишівська, 46, у м. Житомирі, житловою площею 82,5 кв. м., а також земельну ділянку площею 540 кв. м./а.с. 8/

При цьому спадкодавцем отриманий державний акт на право приватної власності на землю, що є окремим правовстановлюючим документом /а.с. 133/

Як вбачається із копії технічного паспорту за інвентарним № 16337 від 28.08.2009 р., який виданий КП «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради на житловий будинок № 46 по вулиці Денишівська у місті Житомирі, будинок є одноповерховим з цокольним поверхом та мансардою, загальною площею 241,7 кв.м., житловою площею 82,5 кв.м., власноким зазначений ОСОБА_7. /а.с. 183-187/

Згідно рішення виконавчого комітету ЖМР за №76 від 26.01.2006 р. /а.с. 190-192/ затверджені акти державної комісії про прийняття закінчених будівництвом в експлуатацію будинків, зокрема індивідуальний одноквартирний житловий будинок по вул. Денишівській, 44, загальною площею 557, 60 кв. м., що складється з восьми житлових кімна площею 158,60 кв. м. та пдсобних приміщень площею 399 кв. м. на ім'я ОСОБА_6, та надана будинку нова адреса: вул. Денишівська, 46 /а.с. 175/

ОСОБА_6 зареєстрував своє право власності /а.с. 114, 178/

Згідно інформації, наданої КП «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради вбачається, що останнім за однією і тією ж адресою вул. Денишівська, 46, в різні роки було зареєстровано в реєстрі право власності за ОСОБА_7 (2001 рік) на житловий будинок житловою площею 82,5 кв. м.та за ОСОБА_6 (2006 рік), житловою площею 158, 6 кв. м. /а.с. 143/

Отже, суд прийшов до висновку, що за адресою по вул. Денишівській, 46, існує 2 різних за своїми характеристиками та власниками будинки.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

У відповідності до п. 3.1. листа ВССУ "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" за № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 р. право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).

Позивачем у зазначених спорах у порядку правонаступництва може виступати спадкоємець, який прийняв спадщину відповідно до вимог статей 1268 - 1270 ЦК.

За змістом ст. 392 ЦК належним відповідачем є особа - учасник цивільних правовідносин, яка не визнає або оспорює право власності спадкоємця на спадкове майно, зокрема, житловий будинок, земельну ділянку.

При вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України чинного на час виникнення права власності та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК.

Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року, та інших нормативно-правових актів.

Якщо право власності на житловий будинок, споруду підтверджується належними правовстановлюючими документами на час виникнення права власності на будівлі, споруди, органи місцевого самоврядування зобов'язані видати довідку про належність житлового будинку на праві приватної власності спадкодавцеві, а нотаріус зобов'язаний прийняти таку довідку разом із іншими правовстановлюючими документами для видачі свідоцтва про право на спадщину (п. 216 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України).

При дотриманні названих умов, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду шляхом оскарження дій нотаріуса за правилами позовного провадження.

Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду.

Відповідно до ст. 67 Закону України "Про нотаріат" свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством.

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини.

Отже, враховуючи, що у спадкодавця виникло право власності на житловий будинок по вул. Денишівська, 46, та автомобіль, але у спадкоємців відсутні правовстановлюючі документм на вказане майно, нотаріусом правомірно відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом.

Судом встановлено, що існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, а відсутність рішення щодо визнання права власності на частину спадкового майна позбавляє ОСОБА_1 і ОСОБА_2 отримати у власність спадщину та вільно розпоряджатися нею, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивачів в частині визнання права власності по 1/8 частині на житловий будинок та автомобіль.

У задоволенні позовних вимог в частині визнання права власності на земельну ділянку площею 540 кв. м. по вул. Денишівській, 46, належить відмовити, оскільки позивачами не доведені суду будь-які перешкоди для оформлення спадкових прав в цій частині у нотаріальному порядку.

У відповідності до норм, передбачених ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Керуючись ст.ст. 212-215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності по 1/8 ід. част. кожному в одноповерховому житловому будинку № 46 (сорок шість), який розташований по вул. Денишівська у місті Житомирі, загальною площею 241,7 кв.м., житловою площею 82,5 кв.м., у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7, який помер 28.07.2010 р.

Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності по 1/8 частині кожному в автомобілі марки HONDA Acura MDX, 2007 р.в., кузов № 2НNYD28307Н550963, д.н.з. НОМЕР_1, у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7, який помер 28.07.2010 р.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 судовий збір в сумі 2854 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги у десятиденний строк з дня проголошення рішення. Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

Суддя В.О. Корицька