УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Гвоздика П.О., Завгородньої І.М., Іваненко Ю.Г.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом Державного підприємства «Завод ім. В.О. Малишева» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, за касаційною скаргою представника Державного підприємства «Завод ім. В.О. Малишева» - Бондарчука Олексія Анатолійовича на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 13 березня 2014 року та рішення апеляційного суду Харківської області від 26 травня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2013 року ДП «Завод ім. В.О. Малишева» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 13 березня 2014 року, у позові відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 26 травня 2014 року, рішення місцевого суду скасовано та ухвалено нове рішення, яким у позові відмовлено.

У касаційній скарзі представник ДП «Завод ім. В.О. Малишева» - Бондарчук О.А. просить судові рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Колегія суддів дійшла висновку, що підстави для перегляду рішення апеляційного суду відсутні, виходячи з наступного.

Скасовуючи рішення місцевого суду та ухвалюючи нове рішення про відмову у позові, суд апеляційної інстанції, дійшов правильного висновку про те, що оскільки відповідач зобов'язувався здійснювати погашення позики частинами, початок перебігу позовної давності за кожним черговим платежем починається з моменту порушення строку його погашення (ст. 261 ЦК України), а тому, звернувшись у грудні 2013 року до суду із вказаним позовом, ДП «Завод ім. В.О. Малишева» пропустило строк позовної давності, так як останній платіж відповідачем було здійснено ще у липні 2006 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що рішення суду апеляційної інстанції, ухвалене з додержанням апеляційним судом норм матеріального та процесуального права, а також відсутні передбачені ч. 2 ст. 338 ЦПК України підстави для скасування рішення апеляційного суду.

Наведені у касаційні скарзі доводи висновків суду апеляційної інстанції не спростовують.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника Державного підприємства «Завод ім. В.О. Малишева» - Бондарчука Олексія Анатолійовича відхилити.

Рішення апеляційного суду Харківської області від 26 травня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

П.О. Гвоздик
І.М. Завгородня
Ю.Г. Іваненко