АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/8395/15 Справа № 207/2258/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - Литвинчук В. П. Доповідач - Тамакулова В.О.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2015 року м. Дніпропетровськ

05 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого-судді: Тамакулової В.О.

суддів: Болтунової Л.М., Козлова С.П.

при секретарі: Безрукавому Є.О.,

яка розглянула в відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 07 серпня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,-

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2014 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення додаткових витрат на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.

В обгрунтування вимог вказувала, що з відповідачем знаходилась у шлюбі від якого мають доньку ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1. Шлюб з відповідачем розірвано

Рішенням суду з відповідача на її користь на утримання повнолітньої доньки стягнуто аліменти у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку до закінчення нею навчання.

Донька навчається в Уманському державному педагогічному університеті ім. П.Тичини. Форма навчання денна, навчається на контрактній основі, стипендії не отримує.

Щороку, згідно укладеного контракту, навчання необхідно оплачувати у сумі 6.895 гривень. Окрім того, донька уклала договір на проживання у гуртожитку, що складає 1.700 гривень на рік. На теперішній час вона, позивач, за 2013-2014 навчальні роки понесла додаткові витрати на навчання доньки у сумі 6.895 гривень та її проживання у гуртожитку - 1.700 гривень. Загальна сума понесених позивачем додаткових витрат складає 8.595 гривень. Відповідач відмовився приймати у часть у додаткових витратах, пов'язаних із навчання доньки, хоча працює і має таку змогу.

Посилаючись на вимоги ст.185 Семейного кодексу України просила стягнути з відповідача на її користь 1/2 частину понесених додаткових витрат, пов'язаних із навчанням дитини на загальну суму 4.297 гривень 50 коп. із яких 850 грн.- оплата проживання доньки у гуртожитку на протязі року та 3.447 грн. 50 коп. річна оплата навчання.

Зазначала, що 04 липня 2015 року її донька вийшла заміж. Вона, позивач, припинила стягнення з відповідача на утримання доньки, яка досягла повноліття, аліментів у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку.

Відповідач позов не визнав та пояснив, що він працює сторожем, отримує незначну заробітну плату у сумі 1.637 грн., йому також необхідно утримувати хвору дружину, яка за станом здоров'я позбавлена можливості працевлаштуватись та потребує постійного лікування. Вони проживають з бабусею дружини похилого віку, яка хворіє, потребує постійного стороннього догляду. Донька може самостійно заробляти гроші на оплату навчання та проживання у гуртожитку. Він не має можливості сплачувати додаткові витрати.

Рішенням суду І інстанції позов задоволено.

В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення норм матеріального та про цесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, про-сить скасувати рішення й постановити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Колегія суддів перевірила законність, обґрунтованість рішення суду, в межах заяв-лених вимог та апеляційної скарги і дійшла до висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони у шлюбі, який розірвано, мають доньку ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням суду з відповідача на користь позивача на утримання повнолітньої доньки були стягнуті аліменти у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку відповідача до закінчення нею навчання в Уманському державному педагогічному університеті ім. П.Тичини. Форма навчання денна, на контрактній основі, стипендії вона не отримує. Щороку, вартість навчання коштує 6.895 грн., оплата проживання у гуртожитку складає 1.700 гривень на рік.

Позивач, за 2013-2014 навчальні роки, коли донька була неповнолітньою понесла додаткові витрати на її навчання у сумі 6.895 гривень та проживання угуртожитку - 1.700 гривень. Загальна сума понесених додаткових витрат складає 8.595 гривень. Відповідач відмовився приймати участь у додаткових витратах, хоча працює і має постійну заробітну плату.

Задовольняючи позов в повному обсязі, суд посилався на ст.199 Сімейного Кодексу України - правову підставу на яку позивач не посилалась та виходив з того, що відповідач має змогу приймати участь у додаткових витратах, пов'язаних із навчанням повнолітньої доньки.

Однак, постановлюючи рішення, суд в повній мірі не виконав вимоги ст. 213 ЦПК України стосовно повного та всебічного з'ясування обставин на які посилались сторони, як правові підстави заявлених вимог та заперечень.

Правила статті 185 Сімейного кодексу України щодо додаткових витрат на дитину поширюються на правовідносини щодо обов'язку батьків по утриманню неповнолітніх дітей.

За ст.199 Сімейного Кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу

Обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, передбачений главою 16 Сімейного кодексу України, однак норми цієї глави не поширюють дію положень ст. 185 Сімейного кодексу України на правовідносини, які виникають між батьками з приводу їх участі в утриманні повнолітніх дочки, сина.

Відповідно до частини 1 статті 185 Сімейного кодексу України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо).

Правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття (ч. 1 ст. 6 Сімейного кодексу України).

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 Сімейного кодексу, яка зокрема передбачає обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст.ст. 199, 200, 201 Сімейного кодексу України).

При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від обов'язку сплати аліментів, обов'язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Таку правову позицію, яка згідно ст.360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів, висловив Верховний Суд України в постанові від 24 грудня 2014 року по справі № 6-186ц14.

Як слідує із матеріалів справи додаткові витрати позивачем понесені в період коли донька сторін була неповнолітньою, однак суд в протиріч ст.11 ЦПК України- вимог позивача та матеріального Закону застосував до правовідносин сторін ст.199 Сімейного Кодексу України.

Згідно ст. 309 ЦПК України апеляційна інстанція скасовує рішення якщо судом неправильно застосовано норми матеріального чи процесуального права.

Суд допустив такі порушення, оскільки мав керуватися нормами ст. 185 Сімейного кодексу України.

В судовому засіданні першої інстанції та апеляційній скарзі відповідач посилається на отримання незначної заробітної плати у сумі 1.637 грн., необхідності утримувати хвору дружину, яка за станом здоров'я позбавлена можливості працевлаштуватись та потребує постійного лікування, зазначає , що вони проживають з бабусею дружини похилого віку, яка хворіє, потребує постійного стороннього догляду.Однак відповідач має постійну заробітну плату, бабуся отримує пенсію. Крім того в апеляційній інстанції сторони пояснили, шо після ухвалення судом першої інстанціїї рішення, відповідач добровільно сплатив на користь позивача 4297,50 грн. За таких обставин підстави для зменшення сум стягнення відсутні.

Оскільки суд допустив порушення матерального закону, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового про стягнення з відповідача на користь позивача понесених додаткових витрат на навчання та проживання неповнолітньої доньки з урахуванням можливості відповідача надавати допомогу в сумі 4297,50 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313-316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2- задовольнити частково.

Рішення Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 07 серпня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання - скасувати.

Постановити нове рішення за яким стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2, уроженця м. Дніпродзержинська, працюючого у м. Дніпропетровську у «Комененергосервіс», проживаючого в АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_3 -4297,50 грн.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним чинності.

Головуючий: Тамакулова В.О

С у д д і: Болтунова Л.М.

Козлов С.П.

.