Справа 206/4628/15
Провадження 6/206/171/15
У Х В А Л А

"30" листопада 2015 р. Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Сухорукова А.О.,

при секретарі Сядро Г.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпропетровську заяву ОСОБА_1, заінтересовані особи: ОСОБА_2, Самарський відділ державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню,

в с т а н о в и в:

25 серпня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із зазначеною заявою.

Вимоги заяви мотивовані тим, що 01 липня 2013 року апеляційним судом Дніпропетровської області було ухвалено рішення по цивільній справі № 206/2028/13 ц за позовом ОСОБА_2 до нього про стягнення аліментів на утримання дітей про задоволення його апеляційної скарги та зміні рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 15 травня 2013 року в частині визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі на визначення у частці від заробітку, стягнувши з нього на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання ОСОБА_3, 12 листопада 2001р.н. та ОСОБА_4, 06 січня 2007р.н. у розмірі 1/3 частини заробітної плати щомісячно, але не менше ніж 30% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В іншій частині рішення залишено без змін. Стягнення аліментів здійснено із 08 січня 2013 року і до повноліття кожної дитини. 10 серпня 2015 року ОСОБА_2 на виконання зазначеного рішення отримала в Самарському районному суді м. Дніпропетровська два виконавчих листи на кожну дитину. 13 серпня 2015 року Самарським відділом ДВС Дніпропетровського МУЮ були відкриті виконавчі провадження ( ВП № 48428950; ВП № 48429148) про стягнення з нього на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дочки ОСОБА_5 у розмірі 1/3 частини мого заробітку та на утримання дочки ОСОБА_6 у розмірі 1/3 частини його доходів.

Таким чином, згідно виданих Самарським районним судом м. Дніпропетровська двох виконавчих листів з його заробітку щомісячно повинно утримуватись 2/3 частини, тобто 66%, що суперечить рішенню Апеляційного суду Дніпропетровської області про задоволення його апеляційної скарги, в якій він просив про стягнення 1/3 частини його заробітку на утримання обох дочок. На підставі ч. 1 ст. 303 ЦПК України суд апеляційної інстанції не вправі був вийти за межі вимог апеляційної скарги та стягнути з нього більше ніж просив. При зверненні судового рішення до виконання Самарським районним судом м. Дніпропетровська були порушені вимоги ч. 2 ст. 368 ЦПК України, які передбачають, що «за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, чи прокурора, який здійснював у цій справі представництво інтересів громадянина або держави в суді, видається один виконавчий лист. Якщо на підставі ухваленого рішення належить передати майно, що перебуває в кількох місцях, або якщо рішення ухвалено на користь кількох позивачів чи проти кількох відповідачів, суд має право за заявою стягувачів видати кілька виконавчих листів, точно зазначивши, яку частину рішення треба виконати за кожним виконавчим листом.». Позов про стягнення з нього аліментів на утримання дітей заявлено однією позивачкою - ОСОБА_2 Інших відповідачів крім нього у справі не має. Таким чином, Самарський районний суд помилково видав два виконавчих листа по справі замість одного. Зазначена помилка також підлягає усуненню. Дані помилки та невідповідності впливають на можливість реалізації судового рішення та його правосудності, що є неприпустимим.

На підставі викладеного просить суд визнати виконавчі листи № 206/2028-13 ц, які були видані 10 серпня 2015 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська на виконання судового рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 01 липня 2013 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_7 про стягнення аліментів на утримання ОСОБА_3, 12 листопада 2001р.н. та ОСОБА_4, 06 січня 2007р.н. такими, що не підлягають виконанню в частині стягнення з нього на користь ОСОБА_2 аліментів по двом виконавчим листам у розмірі по 1/3 частині з усіх видів заробітку на кожну дитину (а.с.1).

Заявник у судове засідання не з'явився, про явку був повідомлений належним чином, причина неявки суду невідомо. Від заявника неодноразово надходили заяви про відкладення розгляду, оскільки ним було подано заяву в апеляційний суд Дніпропетровської області про роз'яснення рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 01 липня 2013 року, та у зв'язку з хворобою його представника (а.с.27, 30-31).

Заінтересована особа ОСОБА_2 проти заявленої вимоги заперечує тим, що вказана обставина не є такою, що відноситься до ст. 369 ЦПК України. Просить у задоволенні заяви відмовити. Надала до суду заяву про розгляд заяви за її відсутності (а.с.35). Також надала до суду письмові заперечення, які обґрунтовує тим, що у заяві, в першому абзаці, заявник трактує рішення зі своєї точки зору, а не так як в оригіналі, а саме він вказує, що аліменти з нього повинні стягуватися «у розмірі 1/3 частини заробітної плати щомісячно» тоді, як в оригіналі зазначено «по 1/3 частини заробітної плати щомісячно». Також він зазначає, що його апеляційна скарга була задоволена, але в оригіналі рішення в четвертому абзаці чітко вказано, що «колегія суддів вважає апеляційну скаргу підлягаючою частковому задоволенню». Згідно рішень 10 серпня 2015 року їй було видано Самарським районним судом м. Дніпропетровська два виконавчих листи. Тому вважає виконавчі листи вірними та виданними згідно чинного законодавства, а саме такими, що підлягають примусовому виконанню.

18 грудня 2013 року представник ОСОБА_1 ОСОБА_8 звернувся до Апеляційного суду Дніпропетровської області із заявою про виправлення описки. Ухвалою від 20 січня 2014 року було відмовлено в задоволенні представнику відповідача виправленні описки в рішенні колегії суддів Апеляційного суду Дніпропетровської області про стягнення аліментів на дітей, чим було підтверджено обґрунтованість та законність формування резолютивної частини рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_1 аліментів по 1/3 частині заробітної плати щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Своєю заявою ОСОБА_8 просив виправити резолютивну частину, що значно змінювало рішення суду.

27 січня 2014 року ОСОБА_1 звернувся до Апеляційного суду Дніпропетровської області із заявою про розяснення рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області по цивільній справі №206/2028/13-ц провадження №22-ц/774/7204/13 від 01.07.2013 року. Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 лютого 2014 року йому було відмовлено в розясненні рішення та зазначено, що воно є зрозумілим, оскільки судом вирішено питання щодо зміни розміру аліментів по 1/3 частині заробітної плати щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а так як дітей двоє, то потрібно стягувати з ОСОБА_1 по 2/3 частини заробітної плати щомісячно. Рішення апеляційного суду набрало чинності, ніким не було оскаржено і є обовязковим до виконання. Своєю заявою заявник намагається змінити рішення суду по суті, безпідставно зменшити розмір щомісячних аліментів та уникнути свого обовязку на утримання обох дітей. Він вже намагався зменшити розмір аліментів, але йому було відмовлено 30 квітня 2014 року, про що свідчіть рішення суду (а.с.18-21).

Представник заінтересованої особи Самарського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції в судове засідання не з'явилися. Державний виконавець Гаджиєва Е.М. надала до суду письмові заперечення, які обґрунтовує тим, що на примусовому виконанні в Самарському відділі ДВС Дніпропетровському МУЮ перебуває виконавче провадження ВП № 48429148 та ВП № 48428950 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти у розмірі по 1/3 частини щомісячно на утримання доньок. На адресу відділу12.08.2015 року надійшли виконавчі листи №206/2028/13-ц від 10.08.2015 року. Керуючись ст. 19, 25 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем було відкрито виконавче провадження. Копії постанов про відкриття виконавчого провадження у порядку ст. 31 ЗУ «Про виконавче провадження» були направлені сторонам рекомендованою кореспонденцією. Вищевказані виконавчі документи відповідали вимогам ст. 17,18,20 ЗУ «Про виконавче провадження», а отже у державного виконавця не було підстав для відмови у прийнятті до виконання виконавчих листів. Так ч. 3 ст. 30 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавчі документи про стягнення аліментів підлягають негайному виконанню. Оскільки боржник офіційно працює в ТОВ «ДІАСОН», державним виконавцем у порядку ст. 68,69,70 ЗУ «Про виконавче провадження» було направлено постанову про звернення стягнення на доходи боржника.

На підставі вищевикладеного та керуючись діючим законодавством України вважають, що виконавчі листи № 206/2028/13-ц від 10.08.2015 та № 206/2028/13-ц від 10.08.2015 року відповідають вимогам ст. 17,18 ЗУ «Про виконавче провадження» та підлягають негайному виконанню, у звязку з чим просять заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню - відхилити (а.с.15).

Суд, дослідивши матеріали заяви, вважає, що заява ОСОБА_1 задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що 15 травня 2013 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, було ухвалено рішення, згідно з яким позов було задоволено частково, а саме стягнуто з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі 1000 гривень на утримання ОСОБА_3 та 1000 гривень на утримання ОСОБА_4 (а.с.9-10).

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 01.07.2013 року рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 15 травня 2013 року - змінено та стягнуто з ОСОБА_1 аліменти по 1/3 частині заробітної плати щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В іншій частині рішення залишено без змін (а.с.7-8).

10 серпня 2015 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська видано виконавчі листи про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти у розмірі по 1/3 частини щомісячно на утримання доньок (а.с.5-6).

13 серпня 2015 року державним виконавцем Самарського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції відкрито виконавче провадження ВП № 48429148 та ВП № 48428950 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти у розмірі по 1/3 частини щомісячно на утримання доньок (а.с.2-3).

Оскільки боржник офіційно працює в ТОВ «ДІАСОН» державним виконавцем у порядку ст. 68,69,70 ЗУ «Про виконавче провадження» було направлено постанову про звернення стягнення на доходи боржника, що підтверджується звітом про здійснення відрахувань та виплат (а.с.17).

Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 30 квітня 2014 року, яке набрало законної сили 24 вересня 2014 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_7 про зменшення розміру аліментів відмовлено (а.с.22-23).

20 січня 2014 року ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області відмовлено ОСОБА_1 в виправленні описки в рішенні колегії суддів апеляційного суду Дніпропетровської області від 01 липня 2013 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на дітей (а.с.25).

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 лютого 2014 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз'яснення рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 01 липня 2013 року відмовлено (а.с.26).

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 листопада 2015 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз'яснення рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 01 липня 2013 року відмовлено (а.с.34).

Відповідно до ст. 369 ЦПК України виконавчий лист має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України "Про виконавче провадження". Суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом. Суд розглядає заяву в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви. До розгляду заяви суд має право своєю ухвалою зупинити стягнення за виконавчим листом, а також витребувати виконавчий лист. Суд ухвалою вносить виправлення до виконавчого листа, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Якщо стягнення за таким виконавчим листом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

У відповідності до ст. 369 ЦПК зазначені заявником обставини не вказані як підстава для визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню, та у свою чергу є підставою для відмови у задоволенні заявлених вимог.

Виконавчі листи були видані з урахуванням рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 01 липня 2014 року, а саме про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти у розмірі по 1/3 частини щомісячно на утримання доньок.

На підставі викладеного, керуючись ст. 369 ЦПК України, суд

У х в а л и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_1, заінтересовані особи: ОСОБА_2, Самарський відділ державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'яти днів з дня її отримання до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Самарський районний суд м. Дніпропетровська

Суддя А.О. Сухоруков