Справа № 629/3847/15-ц
Номер провадження 2/629/1446/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 листопада 2015 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого судді Смірнової Н.А., за участю секретаря Соколенко О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Лозова Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, -
В судове засідання позивач не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, про що свідчать довідка про доставку sms-повідомлення про отримання судової повістки про його виклик до суду та зворотне поштове повідомлення, причину неявки суду не повідомив.
Представник позивача адвокат ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, але надав суду заяву в якій просить справу розглянути за його відсутності та за відсутності його довірителя, позовні вимоги просив задовольнити в повному обсязі. Також в своїй заяві зазначив, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі в разі неявки відповідача, наслідки ухвалення заочного рішення йому відомі та зрозумілі.
Відповідач в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином, про що свідчать зворотні поштові повідомлення, причину неявки суду не повідомила. Зі згоди представника позивача, наданої у письмовій заяві, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню за наступними підставами:
Статтями 1, 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно зі ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст. 3 ЦПК України кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку.
Способами захисту цивільних прав та інтересів, можуть зокрема бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення та інші.
Стаття 1046 ЦК України передбачає, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ст. 1047 ЦК України).
У відповідності до вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.
Судом встановлено, що 28 липня 2012 року ОСОБА_1 передав ОСОБА_2. грошові кошти в розмірі 100000 гривень, а ОСОБА_2 зобов'язалася повернути позивачу таку ж суму грошових коштів в повній сумі зі сплатою належних з неї відсотків за користування грошовими коштами у розмірі 20% річних, в строк до 28 липня 2013 року. Договір позики був укладений в письмовій формі, що підтверджується договором позики від 28.07.2012 року, посвідченим приватним нотаріусом Лозівського районного нотаріального округу Харківської області ОСОБА_4. На час розгляду справи гроші позичальником позикодавцю повернуті не були.
Уклавши договір позики, сторони взяли на себе певні зобовязання.
Частина 2 ст. 1047 ЦК України допускає предявлення на підтвердження укладення договору позики та його умов розписки позичальника або іншого документа, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної суми грошей або кількості речей.
Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін)( ч. 1 ст. 530 ЦК України).
Частиною 1 ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).
Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.
Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (стаття 625 ЦК України).
Отже, відповідач зобов'язана виконувати договір у відповідності до його умов та законодавства.
При укладенні договору позики, беручи на себе певні зобов'язання, сторони повинні були чітко усвідомлювати та враховувати всі ризики, що повязані за таким договором.
У відповідності до ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Сторони повинні довести за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст.ст. 57-59 ЦПК України як факт спричинення їм шкоди так і її розмір. Інші доводи не можуть бути прийняті до уваги.
Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, відповідно до вимог наведеного чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини сторін, приймаючи до уваги, що позивач навів докази в підтвердження своїх вимог, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.
Відповідно до ч. 2 ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача по справі судовий збір у розмірі 2226 гривень 43 копійки, який був сплачений позивачем при подачі позовної заяви до суду.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 88, 174, 209, 212, 214-215, 218, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 526, 530, 610, 625, 629, 1046, 1047, 1049 ЦК України, суд,
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, паспортні дані: серія МН № 454638, виданий Лозівським МРВ УМВС України в Харківській області 09 липня 2002 року, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, б. 54 на користь ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, б. 16 борг у розмірі 222642 гривні 46 копійок та судовий збір у розмірі 2226 гривень 42 копійки.
Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Харківської області через Лозівський міськрайонний суд Харківської області суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня його проголошення, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідачів, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Н.А. Смірнова