Справа № 139/29/15-ц
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2015 року Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області в складі: головуючої - судді Тучинської Н.В.

секретаря судового засідання Хонькович Л.І.

з участю позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Муровані Курилівці справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

Сторони із 10 травня 2011 року по 13 січня 2015 року перебували у зареєстрованому шлюбі. У шлюбі сторони мають малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Оскільки відповідач добровільно не приймає участі в утриманні сина, позивач заявила до суду вимогу про стягнення з ОСОБА_2 на її користь на утримання сина 1/4 частини його заробітку, але не менше встановленого законом мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову до суду до досягнення ним повноліття.

Позивач у судовому засіданні позовну вимогу підтримала та пояснила, що 29 грудня 2015 року вона розірвала шлюб з відповідачем, з яким має спільного сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідач з моменту припинення подружніх стосунків не виконує свій батьківський обов'язок по утриманню їх спільного сина, не надає матеріальної допомоги. Ії одній важко утримувати дитину, а тому вона звернулась до суду з відповідним позовом.

Відповідач позов визнав та пояснив, що з 19 грудня 2014 року він припинив подружні стосунки з позивачем. З тих пір позивач ігнорує його наміри приймати участь у вихованні та утриманні дитини, не приймає його подарунки для дитини. Не заперечує, щоб з його зарплати стягували заявлений позивачем розмір аліментів.

Розглянувши справу в судовому засіданні, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення у заявленому об`ємі.

Поясненнями сторін у судовому засіданні, копією свідоцтва про шлюб (а.с. 3) та рішенням Мурованокуриловецького районного суду від 29 грудня 2014 (а.с. 4) стверджується, що із 10 травня 2011 року по 13 січня 2015 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Свідоцтвом про народження (а.с. 19) доводиться, що сторони мають спільного малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Довідкою Мурованокуриловецької селищної ради № 42 від 13 січня 2015 року (а.с. 6) стверджується заява позивача про те, що син проживає разом з нею, а відповідач окремо від них. Відповідач не заперечує факту ненадання матеріальної допомоги дружині на утримання сина у грошовій формі, хоча купує дитині іграшки і продукти харчування.

Сам відповідач є працездатною особою, має постійне місце роботи, інших утриманців, крім спільного з позивачем сина не має про що заявив у судовому засіданні.

Відповідно до статті третьої Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Україною Постановою ВР № 789-XII від 27.02.91 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Частиною 2 цієї ж статті передбачено, що Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

З урахуванням викладених вище обставин, положень ч. 2 ст. 182 СК України про мінімальний розмір аліментів, суд вважає, що розумним і таким, що відповідає інтересам обох сторін та дитини буде визначення розміру аліментів як 1/4 частини від його заробітку щомісячно.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати державного мита звільняються позивачі за позовами про стягнення аліментів. Частиною 3 ст. 88 ЦПК України передбачено, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Таким чином судовий збір має бути стягнений з відповідача у розмірі, передбаченому підпунктом ч. 1, п. 1.2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір".

Відповідно до ч. 1 ст. 191 ЦПК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Позивач звернулася до суду з цим позовом 15 січня 2015 року.

Керуючись ст.ст. 180, 182, 183 СК України, ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ст.ст. 10, 60, 88, 212, 213, 215, 367 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити. Стягувати із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (паспорт серії НОМЕР_2, виданий Мурованокуриловецьким РВ УМВС України у Вінницькій області 26 лютого 2001 року, ід. № НОМЕР_1), жителя АДРЕСА_1 працюючого у Мурованокуриловецькій лікарні планового лікування, на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи із 15 січня 2015 року до його повноліття.

Стягнути із ОСОБА_2, 1984 року народження (паспорт серії НОМЕР_2, виданий Мурованокуриловецьким РВ УМВС України у Вінницькій області 26 лютого 2001 року, ід. № НОМЕР_1) судовий збір в сумі 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржено сторонами в апеляційному порядку до апеляційного суду Вінницької області через Мурованокуриловецький районний суд шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення апеляційної скарги.

Суддя: _________