У х в а л а

23 березня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Писаної Т.О.,
суддів: Амеліна В.І., Ізмайлової Т.Л.,Гончара В.П., Ситнік О.М.,
розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідністю «Овертранс» про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 січня 2015 року в справі за позовом Товариства з обмеженою відповідністю «Овертранс» до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної шкоди,

в с т а н о в и л а:

У липні 2014 року Товариство з обмеженою відповідністю «Овертранс» (далі - ТОВ «Овертранс») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної шкоди.

Рішенням Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 30 жовтня 2014 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 18 грудня 2014 року, в задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 січня 2015 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за скаргою ТОВ «Овертранс» на вказані судові рішення.

До Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла заява ТОВ «Овертранс» про перегляд вказаної ухвали суду касаційної інстанції на підставі неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що призвело до ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

На підтвердження своїх доводів заявник посилається на постанови Верховного Суду України від 06 листопада 2013 року, від 03 липня 2013 року, від 16 квітня 2014 року, від 29 жовтня 2014 року, ухвали Верховного Суду України від 16 січня 2008 року, від 05 жовтня 2011 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 вересня 2011 року, від 12 грудня 2012 року і від 17 липня 2013 року.

Статтею 355 ЦПК України передбачено, що заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана виключно з підстав неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, або встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов'язань при вирішенні справи судом.

У п. 6 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 вересня 2011 року № 11 «Про судову практику застосування статей 353-360 ЦПК України» роз'яснено, що під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин. Зміст правовідносин із метою з'ясування їх подібності в різних судових рішеннях суду (судів) касаційної інстанції визначається обставинами кожної конкретної справи.

Так зі змісту ухвали Верховного Суду України від 16 січня 2008 року та ухвал Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 вересня 2011 року, від 12 грудня 2012 року і від 17 липня 2013 року, які додані до заяви як приклад неоднакового застосування одних і тих самих норм матеріального права, вбачається, що судом касаційної інстанції скасовано рішення судів попередніх інстанцій з передачею справи на новий розгляд.

Посилання на ухвалу суду касаційної інстанції, якою справу передано на новий судовий розгляд, не є підставою для допуску справи для перегляду Верховним Судом України, оскільки у ній не висловлено правової позиції щодо застосування норм матеріального права, а стосується процесу доказування, встановлення фактичних обставин, що є застосуванням норм процесуального права.

Крім того, надана заявником для порівняння ухвала Верховного Суду України від 05 жовтня 2011 року не може бути прикладом неоднакового застосування судами касаційної інстанції норм матеріального права, оскільки правові висновки зазначені у цьому судовому рішенні та в ухвалі, про перегляд якої подано заяву, ґрунтуються на різних фактичних обставинах, встановлених судами.

Щодо посилання ТОВ «Овертранс» на постанови Верховного Суду України від 06 листопада 2013 року, від 03 липня 2013 року, від 16 квітня 2014 року, від 29 жовтня 2014 року, то ці судові рішення, прийняті за наслідками розгляду заяв про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, не є рішеннями касаційного суду, а тому посилання на них не свідчить про неоднакове застосування судами касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах.

Оскільки наведені заявником доводи не містять ознак, які згідно з вимогами ст. 355 ЦПК України є підставами для перегляду судових рішень, то у допуску справи до провадження Верховного Суду України слід відмовити.

Керуючись статтями 355, 360 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Відмовити у допуску справи за позовом Товариства з обмеженою відповідністю «Овертранс» до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної шкоди до провадження Верховного Суду України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Т.О. Писана
Судді: В.І. Амелін
В.П. Гончар
Т.Л. Ізмайлова
О.М. Ситнік