Справа № 466/7215/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

27 березня 2014 року Шевченківський районний суд м.Львова у складі:

головуючої - судді Зими І.Є.

при секретарі Химуку В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Шевченківська районна адміністрація Львівської міської ради про визнання батьківства,-

в с т а н о в и в :

10 жовтня 2014 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання батьківства.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що з 05.10.2008 року він, позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_3 спільно проживали у ІНФОРМАЦІЯ_1, вели спільне господарство, фактично проживали як чоловік і дружина. У листопаді 2010 року ОСОБА_3 завагітніла, проте, оскільки на той час позивач офіційно перебував у шлюбі з першою дружиною , шлюбу з ОСОБА_3 вони не уклали. 15.07.2011 року народилась ОСОБА_4 та в свідоцтві про її народження зі слів матері в графі «батько» записано як ОСОБА_5. Зареєструвати офіційно шлюб з ОСОБА_3 він не встиг, оскільки ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_3 раптово померла.

В зв'язку з вищенаведеним позивач змушений звернутися до суду про визнання батьківства відносно малолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 року, оскільки він фактично є батьком дитини.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, посилаючись на викладені в заяві мотиви. Просив позов задовольнити та пояснив, що за період спільного проживання в нього дійсно періодично виникали конфлікти з своєю фактичною дружиною. Проте ні вона , ні її родичі до моменту її смерті ніколи не оспорювали його батьківсьва щодо малолітньої доньки. Свою дитину він щиро любить, проживає з нею та повністю нею опікується.Дитина з народження знає його як батька . Він має намір і надалі приймати участь у вихованні своєї доньки, проте відповідач, що є дідом дитини, заперечує його батьківство та бажає забрати у нього доньку.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні проти позову заперечив та пояснив, що його донька дійсно деякий час перебувала у фактичних шлюбних відносинах з позивачем, проте вони часто сварились із-за чого проживали окремо. Померла його донька дуже раптово і на даний час у нього є підозра, що позивач є її вбивцею . Просив в позові відмовити, оскільки перед смертю донька сказала, щоб не віддавати дитину позивачу, оскільки він не є її батьком. Виконуючи волю доньки він проти того, щоб позивач опікувався дитиною та проживав з нею, оскільки на думку відповідача його любов до дитини викликана лише тим, що він буден мати доступ до майна, яке успадкує дитина.

Представник третьої особи Шевченківська районна адміністрація Львівської міської ради Брикса Р.З. в судовому засіданні проти позову не заперечив.

Заслухавши пояснення сторін, свідка ОСОБА_7, дослідивши зібрані по справі докази, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких мотивів.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували у фактичних шлюбних відносинах з 2008 року, що стверджується поясненнями сторін по справі, даними в судовому засіданні.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_3 народила доньку ОСОБА_4, що підтверджується долученою до матеріалів справи копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 виданого 27 липня 2011 року. Згідно даного свідоцтва батьками дитини є ОСОБА_5 та ОСОБА_3.

Запис про батька дитини в свідоцтві про народження зроблений відповідно до ст. 135 СК України, оскільки на день народження дитини сторони не були в шлюбі, а позивач ОСОБА_1 не подав в органи РАЦС заяву про реєстрацію батьківства. У зв`язку з цим батьком дитини було вказано дані зі слів матері - ОСОБА_5.

Відповідно до ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь - які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

ІНФОРМАЦІЯ_5 року ОСОБА_3 померла, що стверджується долученою до матеріалів справи копії свідоцтва про смерть серія НОМЕР_2 від ІНФОРМАЦІЯ_5 року.

Після смерті ОСОБА_3 опікуном малолітньої ОСОБА_4 призначено її бабцю ОСОБА_8, що підтверджується долученою до матеріалів справи копією Розпорядження в.о. голови Шевченківської районної адміністрації № 450 від 08.09.2014 року.

07 жовтня 2014 року ОСОБА_8 померла, що стверджується долученою до матеріалів справи копії свідоцтва про смерть серія НОМЕР_3 від 07 жовтня 2014 року.

Відповідно до висновку експерта № 10/32 від 19 лютого 2015 року Науково-дослідного експертно-криміналісничного центру про ГУ МВС України у Львівській області молекулярно-генетичним аналізом ДНК встановлено, що громадянин ОСОБА_1, може бути біологічним батьком дитини ОСОБА_4. Ймовірність даної події складає 99,99 %.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення, відтак слід визнати, що батьком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 є ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 57, 60, 61, 209 ,ст. 214, 215 ЦПК України, ст. 128 Сімейного Кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_1 батьком ОСОБА_4, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 року у м. Львові.

Апеляційна скарга на рішення сдуу подається протягом десяти днів після його оголошення через Шевченківський районний суд. Львова.

Суддя: І. Є. Зима