РІШЕННЯ Іменем України
м. Балаклія 05 листопада 2015 року Справа №610/3100/15-ц 2/610/1123/2015

Балаклійський районний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді Купіна В.В.,

за участю секретаря судового засідання Денисової В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу

за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2

про позбавлення батьківських прав, -

третя особа: орган опіки та піклування Балаклійська районна державна адміністрація Харківської області

установив:

18.09.2015р. позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просила позбавити ОСОБА_2 батьківських прав у відношенні малолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 Судові витрати просила стягнути з відповідача.

В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що 26.02.2006 р. позивач та відповідач уклали шлюб, який було зареєстровано у відділі реєстрації актів цивільного стану Балаклійського районного управління юстиції у Харківській області. Від шлюбу мають малолітнього сина - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 З липня 2008 року сторони фактично не проживали. Рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 11.06.2010 р. шлюб було розірвано. Починаючи з 18.10.2011 року з ОСОБА_2, згідно з рішенням Балаклійського районного суду Харківської області стягуються аліменти на малолітнього сина. Але відповідач аліменти не сплачує. За інформацією ВДВС Балаклійського РУЮ заборгованість по аліментам відповідача становить 36746 грн.

З самого моменту народження дитини відповідач не мав до сина батьківських почуттів, йому не були цікаві перші маленькі досягнення сина, перші слова та кроки. Після розірвання шлюбу життя дитини перестало його цікавити. Він жодного разу не спілкувався з дитиною, не вітав його з днем народження, не надавав ніякої допомоги, не цікавився життям, здоров`ям сина, успіхами у навчанні.

За інформацією Балаклійської загальноосвітньої школи № 2, відповідач не приділяє ніякої уваги розвитку та вихованню сина, не відвідує батьківські збори, свята, не забирає його зі школи, не цікавиться рівнем успішності.

Таким чином, ОСОБА_2 не піклується про фізичний та духовний розвиток свого сина, його навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, матеріально не забезпечує необхідним, не спілкується з дитиною. Вказані обставини дають підстави вважати, що поведінка відповідача повинна розцінюватися як свідоме ухилення від виховання своєї дитини.

15.08.2013 р. позивач уклала шлюб з ОСОБА_4 , який замінив її сину батька. Позивач з чоловіком займаються його утриманням, вихованням та розвитком, цікавляться його навчанням, піклуються про стан його здоров`я. Між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 склались дружні, довірливі стосунки, чоловік бажає стати для сина законним батьком. З квітня 2015 року позивач з чоловіком проживає у Білорусі. Відповідачу відомо про теперішнє місце проживання сина, але від жодного разу не телефонував, не надсилав листівки, не цікавився його успіхами.

Позивач у судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала та просила задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав, не заперечував проти його задоволення.

Представник третьої особи Балаклійської РДА у судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги не підтримала.

За таких обставин, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів. Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється на підставі ст.197 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Згідно зі ст.ст. 10, 11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ст.ст. 59, 60 того ж Кодексу доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши до суду належні та допустимі докази на їх підтвердження, крім випадків встановлених ст. 61 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Обставини, які визнаються сторонами або встановлені судовими рішеннями, доказуванню не підлягають.

Доказування по цивільній справі, як і рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях.

Обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 29.09.2006 р. ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 є сином ОСОБА_2 та ОСОБА_1. Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 від 07.07.2010 р. шлюб між позивачем та відповідачем розірвано. Згідно зі свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 ОСОБА_1 зареєструвала шлюб з ОСОБА_4 18 серпня 2013 року. Згідно з характеристикою на ОСОБА_3, виданою Балаклійською школою № 2, в педагогічному процесі активну участь бере мати ОСОБА_1 і її чоловік ОСОБА_4 На даний момент учень проживає разом з марір`ю окермо від батька. Батько ОСОБА_2 не приходить на батьківські збори, свята, не забирає сина із школи, а також не бере активної участі у педагогічному процесі і вихованні сина.

Відповідно до розрахунку заборгованості від 21.05.2015 р., загальна сума боргу по аліментам ОСОБА_2 станом на 21.05.2015 р. складає 32696,92 грн. Відповідно до розрахунку заборгованості від 18.09.2015 р., загальна сума боргу по аліментам ОСОБА_2 станом на 18.09.2015 р. складає 36746 грн.

У висновку Балаклійської районної державної адміністрації про недоцільність позбавлення батьківських прав від 04.11.2015 р. зазначено, що питання про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав було розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дитини районної державної адміністрації 03.11.2015 р. На засіданні комісії ОСОБА_1 пояснила, що звернулась до суду з позовом про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 у зв'язку з тим, що батько не займається вихованням та утриманням сина, ніякого зв'язку з хлопчиком не підтримує, участі вихованні сина не бере, матеріальної допомоги не надає, має заборгованість зі сплати аліментів 36746 грн. Однак, як було з'ясовано в ході засідання, виконавчий лист про стягнення аліментів до державної виконавчої служби для примусового виконання не надає. Мотивм позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 назвала бажання її нового чоловіка усиновити ОСОБА_3. Разом з тим, достатніх документів, які б підтверджували тривале ухилення батька від виконання батьківських обов'язків ОСОБА_1 не надала. Характеристику, датовану 08 липня 2015 року не можна вважати достовірною, оскільки станом на липень 2015 року дитина у школі вже не навчалась, у квітні 2015 року вони з сином виїхали проживати до Білорусі.

У ході засідання ОСОБА_2 підтвердив, що певний час не сплачував аліменти, бо не мав достатніх доходів, з дитиною не спілкувався, оскільки в пошуках роботи їздив по різних містах. На даний час знайшов постійну роботу і буде сплачувати аліменти, але не заперечує проти позбавлення його батьківських прав, оскільки такої домовленості він досяг з колишньою дружиною.

Комісія з питань захисту прав дитини прийшла до висновку, що підстави, передбачені законодавством для позбавлення батьківських прав, відсутні.

Статтею 150 СК України передбачені обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Стаття 164 Сімейного кодексу України передбачає підстави для позбавлення батьківських прав, це ухилення батьків від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, жорстокого поводження з дитиною, коли вони є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Відповідно до ч.4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладання на них відповідальності, встановленої законом.

Пленум Верховного Суду України в пунктах 15, 16 від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками.

З врахуванням того, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини (п.2 ч.1 ст. 164 СК України) та позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей, а ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків та свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Сам відповідач ніяких заперечень проти позову до суду не надавав, а у заяві від 05.11.2015 р. позов визнав у повному обсязі та не заперечував проти позбавлення його батьківських прав, і щодо обставин, на які посилався позивач.

Оцінюючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність позов задовольнити, позаяк відповідачем не надано заперечень проти позову і жодних доказів, які підтверджували необґрунтованість вимог позивача.

Натомість, на думку суду позивач належним чином довів наявність обставин, які свідчать про законність його позовних вимог, а відтак позов слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 150, 164-167 СК України, ст.ст. 10,11, 88, 213- 215, 224-226 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 батьківських прав відносно його малолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Харківської області через Балаклійський районний суд Харківської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В. В. Купін