АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 667/1588/15-ц
Номер провадження №22-ц/791/2727/2015 Головуючий в І інстанції Майдан С.І.
Категорія: 27 Доповідач: Фурман Т.Г.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2015 року листопада місяця 03 дня колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого: Фурман Т.Г.

Суддів: Пузанової Л.В.

Чиркової К.Г.

При секретарі: Гурові Д.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 27 серпня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3, який діє від імені ОСОБА_2, до публічного акціонерного товариства «Дельта банк» про визнання договору іпотеки припиненим, -

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2015 року ОСОБА_2 звернулась до суду із вказаним позовом, обґрунтовуючи вимоги тим, що 13 лютого 2008 року між нею та ВАТ «Кредитпромбанк» укладено кредитний договір, відповідно до якого їй надано кредит на споживчі цілі у розмірі 530 250,00 грн. зі сплатою 13,2 відсотків річних.

З метою забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором вона передала в іпотеку банку нерухоме майно, а саме: житловий будинок з господарчими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 21.10.2009 року з неї та ОСОБА_4 на користь банку стягнуто кредитну заборгованість у розмірі 610 954,05 грн.

На підставі виконавчого листа, виданого для примусового виконання вказаного рішення суду, 12.02.2010 року відкрито виконавче провадження №17499256. В ході примусового виконання двічі були проведені прилюдні торги по реалізації арештованого майна - житлового будинку з господарчими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

30.08.2011 року виконавчий документ був повернутий стягувачу, оскільки арештоване майно не було реалізоване з прилюдних торгів в зв'язку з відсутністю покупців та відмовою стягувача залишати за собою майно боржника, не реалізоване під час виконання рішення суду.

07.09.2011 року повторно, на підставі вищевказаного виконавчого листа, було відкрито виконавче провадження №285899040.

31.08.2012 року виконавчий документ повернуто стягувачу, оскільки стягувачем не виявлено бажання залишити за собою не продане на прилюдних торгах майно - житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Посилаючись на те, що виконавчий документ неодноразово пред'являвся до виконання, а в межах виконавчого провадження неодноразово проводились прилюдні торги з реалізації іпотечного майна, які оголошені такими, що не відбулися в зв'язку з відсутністю покупців, а стягувач не скористався правом придбати предмет іпотеки, позивач просив суд припинити іпотеку нерухомого майна - житлового будинку з господарчими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, яка встановлена на підставі іпотечного договору №31.02/3/08-НВ-3 від 13.02.2008 року, укладеного між ОСОБА_2 та ВАТ «Кредитпромбанк», посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Волкодав В.Г., зареєстрованого в реєстрі за №1182; вилучити з Державного реєстру іпотек запис про іпотеку та з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запис про заборону відчуження спірного нерухомого майна.

Рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 27 серпня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати і ухвалити нове, яким позов задовольнити в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права.

В письмових запереченнях на апеляційну скаргу публічне акціонерне товариство „Дельта Банк" доводи апелянта не визнало, рішення суду просить залишити без змін.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної рішення суду в межах, передбачених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено та із матеріалів справи вбачається, що 13.02.2008 року між ОСОБА_2 та ВАТ «Кредитпромбанк» був укладений кредитний договір № 31.02/3/08-НВ, відповідно до якого позивачці надано кредит на споживчі цілі у розмірі 530250,00 грн. зі строком повернення до 11.02.2033 року зі сплатою 13,20 % річних за користування кредитом.

З метою забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором, в цей же день, між позичальником та банком укладено іпотечний договір, предметом якого є належний ОСОБА_2 житловий будинок з господарчими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Пунктом 4.5 вказаного іпотечного договору передбачено, що реалізація майна здійснюється іпотекодержателем самостійно шляхом укладення від свого імені договорів купівлі-продажу майна з третіми особами, а у разі звернення стягнення на підставі рішення суду, або виконавчого напису нотаріуса - в порядку, визначеному Законом України «Про іпотеку» .

Рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 21.10.2009 року були задоволені позовні вимоги ВАТ «Кредитпромбанк» та стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 заборгованість за кредитним договором від 13.02.2008 року у розмірі 610 954,05 грн.

На виконання рішення суду від 21.10.2009 року, був виданий 25.01.2010 року виконавчий лист №2-5208, який був пред'явлений до виконання 09.02.2010 року.

В ході примусового виконання виконавчого документу, здійснено опис та арешт майна ОСОБА_2 а саме: житлового будинку з господарчими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Оскільки повторні прилюдні торги з реалізації арештованого нерухомого майна не відбулися у зв'язку з відсутністю покупців, стягувачу було запропоновано вирішити питання щодо залишення за собою непроданого майна, належного ОСОБА_2 в рахунок погашення боргу.

Оскільки банк відмовився залишити за собою майно боржника, не реалізоване під час примусового виконання рішення суду, постановою державного виконавця від 30.08.2011 року виконавчий лист №2-5208 повернуто стягувачу.

Стагувач повторно пред'явив виконавчий документ до виконання. Постановою державного виконавця від 07.09.2011 року відкрите виконавче провадження за № 28589040, яке було завершене 31.08.2012 року, виконавчий лист №2-5208 повернуто стягувачу у зв'язку з тим, що останній не виявив бажання залишити за собою не продане на прилюдних торгах майно.

В межах строку, передбаченого статтею 22 Закону України «Про виконавче провадження», банк знову звернувся до відділу державної виконавчої служби Комсомольського районного управління юстиції у м. Херсоні, щодо примусового виконання рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 21.10.2010р., про що старшим державним виконавцем була винесена постанова від 10.09.2012 року про відкриття виконавчого провадження.

З цього періоду державним виконавцем були виконані наступні дії: складено акт від 21.09.2012 р. опису та арешту майна, ухвалена постанова від 24.01.2013 року про призначення експерта та проведення експертизи.

01.04.2014 року державним виконавцем винесена постанова про заміну сторони в виконавчому провадженні зі стягувача ПАТ «Кредитпромабнк» на АТ «Дельта Банк», на підставі договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 26.06.2013 року, за зобов'язанням, яке виникло на підставі договору про надання ОСОБА_2 споживчого кредиту по кредитному договору та заміною кредитора у зобов'язанні на АТ «Дельта Банк».

22.05.2014 року виконавчий документ № 2-5208 був повернутий стягувачу у зв'язку з тим, що в результаті вжитих державним виконавцем заходів неможливо встановити особу боржника, з'ясувати місце його проживання.

27.06.2014 року стягувач, в межах строку, передбаченого статтею 22 Закону України «Про виконавче провадження», звернувся до виконавчої служби з заявою про відкриття виконавчого провадження за в/л №2-5208.

З протоколу про проведення електронних торгів №20017 від 11.12.2014 року вбачається, що торги не відбулися у зв'язку з відсутністю допущених учасників торгів.

Постановою державного виконавця від 03.02.2015 року закінчене виконавче провадження № ВП 34230962 у зв'язку з реєстрацією за адресою: АДРЕСА_1 неповнолітніх осіб.

12.02.2015 року державний виконавець повторно прийняв до виконання виконавчий лист №2-5208 та відкрив виконавче провадження.

Вимоги позивача ґрунтуються на тому, що банк не скористався правом, передбаченим ч.1 ст. 49 Закону України „Про іпотеку" і не придбав предмет іпотеки за початковою ціною шляхом заліку своїх забезпечених вимог в рахунок ціни майна за результатами третіх прилюдних торгів, а відтак іпотека має бути припинена на підставі ст. 49 Закону України „Про іпотеку".

Статями 33- 51 Закону України „ Про іпотеку" визначений порядок задоволення вимог іпотекодержателя за рахунок предмета іпотеки.

Частинами 1, 3 статті 33 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, яке здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 49 Закону України «Про іпотеку», у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, іпотекодержатель має право придбати предмет іпотеки шляхом заліку своїх забезпечених вимог у рахунок ціни майна, якщо треті прилюдні торги визнано такими, що не відбулись, а якщо він таким правом не скористався, іпотека може бути припиненою за рішенням суду.

Передбачений розділом V Закону України «Про іпотеку» та чистиною 8 статті 54 Закону України «Про виконавче провадження» спеціальний примусовий порядок звернення стягнення на предмет іпотеки з метою задоволення вимог іпотекодержателя застосовується лише за умови ухвалення судом рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки або вчинення нотаріусом виконавчого напису(статті 39,41 закону України «Про іпотеку»).

Таким чином, на відміну від загального порядку стягнення заборгованості, ст. 49 Закону України «Про іпотеку» врегульовує правовідносини з реалізації іпотекодерждателем своїх прав при наявності судового рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Враховуючи, що в даному випадку виконавчі дії вчинялися на підставі судового рішення про стягнення заборгованості, та зважаючи на те, що судове рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки не ухвалювалося , виконавчий напис нотаріуса про звернення стягнення на предмет іпотеки вчинявся, колегія суддів погоджується з висновком суду про те, що ст. 49 Закону України «Про іпотеку» не може бути застосована до спірних правовідносин, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною в постанові від 04.02.2015р. по справі № 6- 238цс14.

Слід зауважити звернення стягнення відбувалося за загальними нормами Закону України «Про виконавче провадження» .

Відповідно до ч. З, 6,7 ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження» реалізація арештованого майна, крім майна, вилученого з обігу згідно із законом, та майна, зазначеного в частині восьмій ст. 57 цього закону, здійснюється шляхом його продажу на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах. У разі якщо в місячний строк з дня проведення повторної уцінки майно не реалізовано на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах, державний виконавець повідомляє про це стягувачу і пропонує йому вирішити питання про залишення за собою нереалізованого майна, крім майна, конфіскованого за рішенням суду. А у разі якщо стягувач у п'ятнадцятиденний строк з дня отримання повідомлення державного виконавця письмово не заявив про своє бажання залишити за собою нереалізоване майно, арешт з майна знімається і воно повертається боржникові.

У відповідності до положень ч. 5 ст. 47 закону України «Про виконавче провадження» повернення виконавчого документу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред'явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених ст. 22 цього Закону.

В ході примусового виконання рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 21.10.2010р. за період з 2010-2012 роки майно божника не було реалізовано на прилюдних торгах, на сьогоднішній день основне зобов'язання боржник не виконав, строк для повторного звернення до виконавчої служби з вимогою про примусове виконання рішення суду не пропущений, виконавчі дії тривають.

Враховуючи предмет та підставу заявленого позову, колегія суддів погоджується з висновком суду про відсутність правових підстав для визнання іпотеки припиненою відповідно до ст. 49 Закону України «Про іпотеку».

Висновки суду підтверджені належними, дослідженими в судовому засіданні доказами, яким суд дав оцінку відповідно до ЦПК України та відповідають нормам матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують і не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленого в справі рішення, а тому підлягають відхиленню.

Посилання на правову позицію, викладену в Ухвалі ВССУ від 23.04.2015, не може братися до уваги, так як саме в цьому випадку виконавчі дії проводилися на підставі виконавчого напису нотаріусу про звернення стягнення на предмет іпотеки. Крім того, виконавчі дії проводилися у період дії Закону «Про іпотеку» до внесення змін до нього, а саме до Змін згідно із Законом N 3795-УІ від 22.09.2011 (проведення трьох торгів).

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстави для його скасування і ухвалення нового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 27 серпня 2015 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: