Провадження №2/193/403/15
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Р І Ш Е Н Н Я

25 листопада 2015 року Софіївський районний суд Дніпропетровської області в складі:

судді Шумської О. В.

при секретарі Палій Л. Г.

за участю

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Софіївка цивільну справу за позовом ОСОБА_2, представник позивача ОСОБА_1 до Софіївської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, третя особа: Відділ Держземагенства в Софіївському районі, про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права на земельну частку (пай), -

В С Т А Н О В И В:

05 серпня 2015 року позивач звернулась до суду з вищевказаною позовною заявою, в обґрунтування уточненої заяви вказує, що 27.07.1997 року помер батько позивача ОСОБА_3. Він працював в колгоспі та був членом колгоспу ім. Тельмана Софіївського району Дніпропетровської області з 10.01.1930 року до виходу ним на пенсію в 1963 році.

Колгосп ім. Тельмана 03 лютого 1996 року був реорганізований в КСП «Маяк». На цей час батько позивача був пенсіонером і її батька було внесено до списків членів КСП ім. Тельмана, які мають право на отримання земельної частки (паю) в КСП ім. Тельмана, за № 285.

Рішенням загальних зборів членів КСП ім. Тельмана, згідно протоколу № 1, від 03.02.1996 року, списки громадян. Членів КСП ім. Тельмана, які мають право на отримання земельної частки (паю) в КСП ім. Тельмана, згідно додатку і до Державного акта на право колективної власності на землю ім. Тельмана було затверджено.

Після смерті батька відкрилась спадщина, право на земельну частку (пай) загальною площею 7,21 умовних кадастрових гектарах, вартістю 28 730, 00 грн.

Позивач є спадкоємицею першої черги, крім позивача інших спадкоємців майна померлого немає. Вона проживала разом з батьком на час його смерті, тобто згідно ст. 549 ЦК УРСР фактично прийняла спадщину померлого батька, яка складається із меблів та речей домашнього вжитку, і вважає, що має право в порядку спадкування, на отримання земельної частки (паю) померлого, 27.07.1997 року ОСОБА_3.

Про те, що її батько був внесений до списків до Державного акта на право колективної власності на землю КСП ім. Тельмана і він має право на отримання земельної частки (паю) позивач дізналась влітку 2015 року від ОСОБА_4 ,який переглядав списки прикладені до Державного акта на землю КСП ім. Тельмана побачив прізвище батька позивача та повідомив про це її.

Позивач звернулась до Софіївської районної державної адміністрації із заявою про визнання за нею в порядку спадкування, права на земельну частку (пай) померлого батька, але їй було відмовлено та рекомендовано звернутися до суду, так як питання про виділення земельної частки (паю) законом не врегульовано. Розмір земельного паю в КСП ім. Тельмана Софіївського району Дніпропетровської області складає 7,21 в умовних кадастрових гектарах і його вартість становить 30425,07 грн., тому позивач просить позов задовольнити та визнати за нею в порядку спадкування, право на земельну частку (пай).

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просить його задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, надіслав заяву про розгляд справи без його участі, у звязку з вакантною посадою завідувача правового сектору, проти позовних вимог заперечує.

11 серпня 2015 року представник відповідача надала заперечення, згідно якого вона вказує, що позовні вимоги не обґрунтовані, та позивачем не надано належних доказів щодо його обґрунтування, а також зазначає, що нею пропущено строк позовної давності сплив та позивачу не поновлено його.

Представник третьої особи відділу Держгеокадастру у Софіївському районі у судове засідання не зявився, про що було надано заяву, проти позову не заперечує.

Суд, вислухавши представника позивача, беручи до уваги надані заперечення, заяви третьої особи, перевіривши зібрані у справі докази, вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що батько позивача ОСОБА_3 помер 27 липня 1997 року, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії І-КИ № 155501 від 29.07.1997 року виданий відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Нікопольської міської ради народних депутатів Дніпропетровської області (а.с.14).

Згідно трудової книжки колгоспника померлого ОСОБА_3 вбачається, що він вступив у члени колгоспу ім. Тельмана Першотравенської сільської ради Софіївського району, 10.01.1930 року, про що свідчить напис в його трудовій книжці (а.с. 4,5).

28 листопада 1994 року видано Державний акт на право колективної власності на землю серії ДП СФ № 0006 на підставі рішення Першотравенської сільської ради народних депутатів від 02.03.1994 року № 14-ХХІ виданий головою Першотравенської сільської ради народних депутатів (а.с. 6), у додатку № 1 списку громадян членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства ОСОБА_3 значиться під № 285 ( а.с.9). Даний факт підтверджено також довідкою відділу Держкомзему у Софіївському районі Дніпропетровської області № 6555 від 18.11.2010 року (а.с.15).

03.02.1996 року колгосп ім. Тельмана було реорганізовано у колгосп «Маяк», що підтверджено архівним витягом протоколу № 1 від 03.02.1996 року (а.с. 16). На цей час батько позивача був вже пенсіонером.

Після смерті батька відкрилась спадщина, право на земельну частку (пай) загальною площею 7,21 умовних кадастрових гектарах.

Позивач є спадкоємицею першої черги після смерті ОСОБА_3, що підтверджено свідоцтвом про народження серії ЯР № 254837 від 20.09.1947 року (а.с.11), крім позивача інших спадкоємців майна померлого немає .

Про те, що її батько був внесений до списків до Державного акта на право колективної власності на землю КСП ім. Тельмана і він має право на отримання земельної частки (паю) позивач дізналась влітку 2015 року.

Після чого вона звернулась до Голови Софіївської районної державної адміністрації з заявою про видачу сертифікату на право на земельну частку (пай), однак їй було відмовлено у звязку із відсутністю таких повноважень, та одночасно рекомендовано звернутися до суду з даного питання (а.с. 17).

У відповідності до Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям від 08.09.1995 року право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, кооперативу, акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в цьому господарстві і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Для вирішення зазначеного спору суд вважає необхідним застосувати норми Цивільного кодексу УРСР, який втратив чинність, але діяв на момент виникнення спірних правовідносин.

Згідно ст. 524 ЦК України ( в ред. 1963 р.) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

У відповідності з п.1, ч.1 ст. 549 ЦК України ( в ред. 1963 р.) визнається , що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Відповідно до ст. 529 ЦК України ( в ред.1963р.), оскільки позивач проживала разом із спадкодавцем по день його смерті, прийняла дану спадщину.

Померлий ОСОБА_3 був внесений у списки для отримання сертифікату на право на земельну частку (пай), однак, запис про отримання ОСОБА_3 сертифікату на право на земельну частку (пай) відсутній. Тобто сертифікат на земельну частку (пай) загальною площею 7,21 в умовних кадастрових гектарах із земель КСП ім. Тельмана, не видавався, що підтверджено відповідною довідкою Держкомзему Софіївського району (а.с. 6).

Згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

У відповідності ст.41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку визначеного законом.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті.

Тобто, спадкодавець ОСОБА_3 набув право на земельну частку (пай), оскільки був включений за життя до списку, що додавався до Державного акта на право колективної власності на землю, але до отримання сертифікату помер і тому спадкоємець також набуває право власності в порядку спадкування в судовому порядку, а не в нотаріальному порядку.

Згідно ст.1225 ч.1 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення, в даному випадку до позивача.

У відповідності зі ст. 328 ч.1 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, отже суд вважає вимоги ОСОБА_2 правомірними, такими що відповідають закону, і які підлягають задоволенню.

Враховуючи інтереси позивачки, вищенаведені обставини, а також, що іншого шляху для захисту права позивача немає суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги .

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 1223, 1262, 1225 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 61, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, -

В С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_2, представник позивача ОСОБА_1 до Софіївської районної державної адміністрації Дніпропетровської області , третя особа: Відділ Держземагенства в Софіївському районі, про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права на земельну частку (пай) задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, в порядку спадкування, право на земельну частку (пай) площею 7,21 в умовних кадастрових гектарах вартістю 30425, 07 грн. ( з індексацією), 28730,00 грн. (без індексації) померлого 27 липня 1997 року ОСОБА_3.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О. В. Шумська