Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

26 січня 2015 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого - Панька В.Ф.

суддів - Мацунич М.В., Куштана Б.П.

при секретарі - Саварина Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгород справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Мукачівського міськрайонного суду від 20 травня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4 до ОСОБА_1, Мукачівської районної державної адміністрації в особі органу опіки та піклування, треті особи: ОСОБА_5, приватний нотаріус Мукачівського районного нотаріального округу, Реєстраційна служба Мукачівського міськрайонного управління юстиції про визнання недійним договору дарування та скасування державної реєстрації права власності,-

в с т а н о в и л а :

Також матеріалами справи, встановлено, що на момент укладення оспорюваного договору дарування була надана згода органу опіки та піклування.Також матеріалами справи, встановлено, що на момент укладення оспорюваного договору дарування була надана згода органу опіки та піклування.

ОСОБА_2, ОСОБА_3 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_1, Мукачівської РДА в особі Органу опіки та піклування, треті особи ОСОБА_5 приватний нотаріус Мукачівського районного нотаріального округу, Реєстраційна служба Мукачівського МРУЮ про визнання недійсним договору дарування та скасування державної реєстрації права власності, посилаючись на те, що внаслідок спадкування по закону є співвласниками будинку АДРЕСА_1. Їх сім'я поселилася у зазначений будинок (будинок батьків їх покійного батька, чоловіка - ОСОБА_6) у 1986 році, коли він був побудований, та проживала у ньому постійно, продовжують проживати і зараз, зареєстровані у вказаному будинку, іншого місця проживання не мають. У 1994 році помер дід ОСОБА_7. Після його смерті відкрилася спадщина на 1/2 частину будинковолодіння. Спадщину фактично прийняли їх покійна баба ОСОБА_8 та покійний чоловік ОСОБА_6 по 1/4 кожний, так як проживали у вказаному будинку на день відкриття спадщини та утримували його.. Крім їх чоловіка у сім'ї ОСОБА_6 є донька ОСОБА_1, яка до 2001 року проживала за межами області, у 2001 році, як зараз стало відомо зареєструвалася у вказаному будинку, хоч не проживала з моменту реєстрації за цією адресою. ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер чоловік ОСОБА_6 Спадщина прийнята ними - позивачами та покійною бабою ОСОБА_8 в порядку спадкування за законом, спадкоємці першої черги, згідно ч.3 ч.4 ст.1268 ЦК України, оскільки на день відкриття спадщини вони проживали разом за адресою відкриття спадщини, заяву про відмову від прийняття спадщини не подавали. 07.08.2013 року отримали свідоцтво про право на прийняття спадщини за законом, відповідно до якого усі вони є власниками по 1/16 житлового будинку АДРЕСА_1. ІНФОРМАЦІЯ_3 року померла баба ОСОБА_8. У зв'язку з цим вони звернулися до державного нотаріуса Мукачівського району із заявою про прийняття спадщини. На той час уже була заведена спадкова справа за заявою ОСОБА_1. В процесі виготовлення документів на прийняття спадщини у червні 2013 року отримали технічний паспорт на житловий будинок АДРЕСА_1 та звіт про експертну оцінку цього ж домоволодіння виготовлені ТОВ "Мукачівське районне БТІ та ЕО". Із зазначених документів їм стало відомо, що покійна баба ОСОБА_8 після смерті ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 року оформила Свідоцтво про право власності на будинковолодіння, згідно якого вона та її покійний чоловік ОСОБА_7 стали співвласниками вказаного будинковолодіння. За таких обставин ставши власником 13/16 часток домоволодіння АДРЕСА_1 за договором дарування подарувала його ОСОБА_1. Договір дарування було посвідчено приватним нотаріусом Мукачівського районного нотаріального округу ОСОБА_5, зареєстрованого в реєстрі за №798. Даний Договір дарування вважають незаконним у зв'язку із тим, що під час його укладення в даному будинку був зареєстрований та проживав неповнолітній ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1. Даним договором фактично позбавлено його права на користування вищезазначеним житловим приміщенням. Після похорон ОСОБА_8 відповідач ОСОБА_1 закрила будинок, в якому знаходяться житлові кімнати і не допускає їх та неповнолітнього до користування даним житловим приміщенням. Її неповнолітній син ОСОБА_4 був членом сім'ї померлої ОСОБА_8 і мав право на користування житловим приміщенням.

Рішенням суду першої інстанції первісний позов задоволено повністю та визнано недійсним Договір дарування 13/16 часток домоволодіння під АДРЕСА_1, яке розташоване на земельній ділянці площею 0,1682 га, кадастровий номер :00:103:0090, укладений 26.06.2011 року між ОСОБА_8 та ОСОБА_1, нотаріально посвідченого приватним нотаріусом Мукачівського районного нотаріального округу ОСОБА_5, зареєстрованого в реєстрі за №798; скасувано державну реєстрацію права власності ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на 13/16 часток домоволодіння під АДРЕСА_1, яке розташоване на земельній ділянці площею 0,1682 га, кадастровий номер :00:103:0090, що виникло на підставі Договору дарування укладеного 26.06.2011 року між ОСОБА_8 та ОСОБА_1, нотаріально посвідченого приватним нотаріусом Мукачівського районного нотаріального округу ОСОБА_5, зареєстрованого в реєстрі за №798; стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 344, 41 грн. судового збору.

ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу на вищезазначене рішення, в якій порушила питання про його скасування та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована невідповідністю висновків суду обставинам справи.

В судовому засіданні апелянта та її представник скаргу з наведених підстав підтримали.

Позивачка та її представник, а також представник прокуратури вважали, що підстав для задоволення скарги немає.

Інші особи в судове засідання не явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Тому суд розглянув справу у їх відсутності відповідно до ч.2 ст.305 ЦПК України.

Заслухавши доповідача, осіб, які приймали участь в судовому засіданні та дослідивши матеріали справи колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що Договір дарування від 27.06.2011 року, укладений між ОСОБА_8 та ОСОБА_1 з порушенням вимог ч.6 ст. 203 та ч.1 ст.215 ЦК України, а тому є недійсним, оскільки неповнолітній ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 на момент укладення Договору дарування мав право користування будинком, який був постійним і єдиним місцем його проживання, в зв'язку з чим для укладення Договору дарування необхідна була згода органу опіки та піклування, яка надається відповідно до закону.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, передбачених ст..61 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до Витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно №30139544 від 31.05.2011 року співвласниками будинку АДРЕСА_1 є ОСОБА_7 частка якого складає 3/16 частини та ОСОБА_9 частка якої складає 13/16 частини.

Згідно свідоцтва про прийняття спадщини за законом від 17.05.2010 року ОСОБА_8 прийняла спадщину за померлим сином ОСОБА_6 в 1/4 частині будинку, а також у Свідоцтві було зазначено, що після смерті ОСОБА_7 спадкоємцем був його син ОСОБА_6, який прийняв спадщину, але не оформив її.

Згідно повторного свідоцтва про смерть серія НОМЕР_2 від 17.07.2006 року ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Відповідно до свідоцтва про смерть серія НОМЕР_3 від 02.01.2013 року ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Встановлено, що 27.06.2011 року між ОСОБА_8 та ОСОБА_1 було укладено Договір дарування 13/16 часток домоволодіння під АДРЕСА_1, Закарпатської області.

Відповідно до довідки №2512 від 30.09.2010 року, виданої Ракошинською сільською радою у житловому будинку зареєстровані та проживають: невістка ОСОБА_3, внука ОСОБА_10, внук ОСОБА_4- 2000 року народження та дочка ОСОБА_1

У відповідності до свідоцтва про народження серія НОМЕР_4 від 02.03.2001 року ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_1.

Також матеріалами справи, встановлено, що на момент укладення оспорюваного договору дарування була надана згода на це органу опіки та піклування.

Оглянувши матеріали справи, колегія суддів прийшла до висновку, що оспорюваним договором дарування жодним чином не порушено права неповнолітнього ОСОБА_4, а тому апеляційна скарга підлягає до задоволення, а рішення суду першої інстанції - скасуванню, з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до п.п.3,4 ч.1 ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

А тому, керуючись ст.ст.307, 309, 315 ЦПК України, судова колегія,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити .

Рішення Мукачівського міськрайонного суду від 20 травня 2014 року - скасувати, ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржено до касаційного суду протягом двадцяти днів з дня проголошення шляхом подачі скарги безпосередньо до цього суду.

Судді :