АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ апеляційного провадження: Доповідач - Ратнікова В.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2015 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду місті Києва в складі:

головуючого судді - Ратнікової В.М.

суддів - Левенця Б.Б.

- Гаращенка Д.Р.

при секретарі - П'ятничук В.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_3 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 23 липня 2015 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Куликовської Тетяни Вікторівни, третя особа: ОСОБА_5, Міністерство юстиції України про визнання дій приватного нотаріуса неправомірними та скасування нотаріальної дії, -

в с т а н о в и л а:

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 23 липня 2015 року ОСОБА_3 відмовлено в задоволенні позовних вимог до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Куликовської Тетяни Вікторівни, третя особа: ОСОБА_5, Міністерство юстиції України про визнання дій приватного нотаріуса неправомірними та скасування нотаріальної дії.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, ОСОБА_3 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 23 липня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Свою апеляційну скаргу мотивує тим, що рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, при неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для розгляду справи. Зазначає, що у паспорті громадянина України його прізвище зазначено як «ОСОБА_7». Поряд з цим, у свідоцтві про право власності на квартиру АДРЕСА_1 його прізвище вказано як «ОСОБА_7». Тобто, має місце розбіжність у написанні його прізвища у паспорті громадянина України та у правовстановлюючих документах на квартиру. В силу вимог закону, під час вчинення нотаріальної дії нотаріус зобов'язаний перевірити подані документи на предмет їх відповідності вимогам чинного законодавства та відсутності розбіжностей, в тому числі, щодо написання прізвища. Виявивши розбіжність у написанні прізвища нотаріус мав витребувати документ про зміну прізвища, копія якого має бути приєднана до матеріалів нотаріальної справи. Проте, посвідчуючи договір дарування від 20.06.2011 року, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу КуликовськоюТетяною Вікторівною не витребувано та не приєднано до матеріалів нотаріальної справи документ про зміну його прізвища. Також судом не було враховано, що ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 13.05.2010 року було накладено арешт на все майно, що належить на праві власності ОСОБА_7. На підставі даної ухвали суду в Єдиний реєстр заборон відчуження об'єктів нерухомого майна було внесено запис про арешт всього майна, яке належить на праві власності ОСОБА_7, в тому числі, і на квартиру АДРЕСА_1. В силу вимог закону, нотаріус під час посвідчення договорів про відчуження або заставу майна зобов'язаний перевірити наявність чи відсутність заборони на відчуження чи арешту майна. Виявивши наявність заборони на відчуження чи арешт майна, нотаріус зобов'язаний відмовити у вчиненні нотаріальної дії щодо посвідчення договору про відчуження або заставу майна. Проте, відповідачем, в порушення приписів закону, не було перевірено наявності арешту на спірну квартиру та протиправно посвідчено договір дарування від 20.06.2011 року. За наведених обставин стверджує, що оскільки станом на 20.06.2011 року все належне йому на праві власності майно перебувало під арештом, то приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Куликовська Тетяна Вікторівна зобов'язана була відмовити у вчиненні такої нотаріальної дії, як посвідчення договору від 20.06.2011 року про дарування квартири АДРЕСА_1. Крім того, вказує на те, що в мотивувальній частині оскаржуваного рішення судом 1-ї інстанції не зазначено пояснення осіб, які беруть участь у справі, а саме: пояснення представника третьої особи Міністерства юстиції України. Судом 1-ї інстанції не надано належної правової оцінки наявним в матеріалам справи доказам та ухвалено необґрунтоване рішення, яке підлягає скасуванню.

В судовому засіданні представник ОСОБА_7 ОСОБА_22 повністю підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Представник приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Куликовської Тетяни Вікторівни Красько Олексій Васильович проти доводів апеляційної скарги заперечував, посилаючись на те, що вони є безпідставними, а рішення суду першої інстанції повністю відповідає вимогам закону.

Представник Вязьмітінової Вікторії Володимирівни Полуніна Катерина Анатоліївна проти доводів апеляційної скарги заперечувала, посилаючись на те, що вони є безпідставними, а рішення суду першої інстанції повністю відповідає вимогам закону.

Представник Міністерства юстиції України Фартушна ВітаЛеонідівна в судовому засіданні пояснила, що у вирішенні спору по суті покладається на розсуд суду.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., пояснення осіб, які з»явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з слідуючих підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_7 на праві власності належала квартира АДРЕСА_2, що підтверджується копією свідоцтва про право власності від 30.01.2007 року (т.1а.с.20).

14 червня 2011 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Куликовською Тетяною Вікторівною було посвідчено довіреність, зареєстровану в реєстрі за №1074, якою ОСОБА_3 уповноважив ОСОБА_15 управляти та розпоряджатися (продавати, обміняти, здавати в оренду, передавати в іпотеку або подарувати ОСОБА_5) за ціною та на умовах на його розсуд належну ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_1. Довіреність видана з правом передоручення строком на три роки і дійсна до 14.06.2014 року (т.1 а.с.19).

Цього ж дня, 14.06.2011 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Куликовською Тетяною Вікторівною до Єдиного реєстру довіреностей було внесено запис про посвідчення довіреності від 14.06.2011 року за реєстровим номером №1074 (т.1 а.с.163-164).

14 червня 2011 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Куликовською Тетяною Вікторівною було посвідчено заяву про згоду на відчуження майна, зареєстровану в реєстрі за номером №1073. Вказаною заявою ОСОБА_16 надала згоду своєму чоловіку ОСОБА_3 на відчуження (за ціною та на умовах за його розсудом) або на дарування на ім'я ОСОБА_5 квартири АДРЕСА_2, яка набута її чоловіком в період зареєстрованого шлюбу (т.1 а.с.165).

20 червня 2011 року між ОСОБА_3 (дарувальник), від імені якого на підставі довіреності від 14.06.2011 року діяв ОСОБА_15, та ОСОБА_5 (обдаровувана) було укладено договір дарування квартири, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Куликовською ТетяноюВікторівною, та зареєстрований за №1123. Відповідно до умов даного договору дарувальник подарував, а обдаровувана прийняла у дар квартиру АДРЕСА_2 (т.1 а.с.155-156).

В подальшому, ОСОБА_3 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_15, ОСОБА_5, третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Куликовська Тетяна Вікторівна про визнання недійсним договору дарування від 20.06.2011 року, зобов'язання повернути квартиру.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 19.06.2014 року (т.1 а.с.61-65), залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 21.10.2014 року (т.1 а.с.66-67) ОСОБА_3 відмовлено в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_15, ОСОБА_5, третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Куликовська Тетяна Вікторівна про визнання недійсним договору дарування від 20.06.2011 року, зобов'язання повернути квартиру.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18.02.2015 року (т.2 а.с.71-73) касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилено, рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 19.06.2014 року та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 21.10.2014 року залишено без змін.

27 листопада 2014 року ОСОБА_3 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Куликовської ТетяниВікторівни, третя особа: ОСОБА_5, Міністерство юстиції України про визнання дій приватного нотаріуса неправомірними та скасування нотаріальної дії.

Відмовляючи ОСОБА_3 в задоволенні позовних вимог до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Куликовської Тетяни Вікторівни, третя особа: ОСОБА_5, Міністерство юстиції України про визнання дій приватного нотаріуса неправомірними та скасування нотаріальної дії, суд 1-ї інстанції виходив з того, що позовні вимоги є необгрутованими, не підтверджені належними та допустимими доказами, а тому правових підстав для їх задоволення немає.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду 1-ї інстанції зроблений на підставі повного та об'єктивного дослідження наданих сторонами доказів та в повній мірі відповідає вимогам закону.

Порядок правового регулювання діяльності нотаріату в Україні встановлює Закон України «Про нотаріат», Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджена наказом Міністерства юстиції України 03.03.2004 року за №20/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 3 березня 2004 р. за №283/8882.

Статтею 1 Закону України «Про нотаріат» (в редакції, чинній на момент посвідчення договору дарування від 20.06.2011 року) встановлено, що нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов'язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Вчинення нотаріальних дій в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах (державні нотаріуси) або займаються приватною нотаріальною діяльністю (приватні нотаріуси).

Документи, оформлені державними і приватними нотаріусами, мають однакову юридичну силу.

Відповідно до ст.34 Закону України «Про нотаріат» (в редакції, чинній на момент посвідчення договору дарування від 20.06.2011 року) нотаріуси вчиняють, зокрема, такі нотаріальні дії як: посвідчують правочини (договори, заповіти, довіреності тощо), накладають та знімають заборону щодо відчуження нерухомого майна (майнових прав на нерухоме майно) і транспортних засобів, що підлягають державній реєстрації.

За приписами ст.39 Закону України «Про нотаріат» (в редакції, чинній на момент посвідчення договору дарування від 20.06.2011 року) порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється цим Законом та іншими актами законодавства України.

Статтями 41, 43, 44, 45 Закону України «Про нотаріат» (в редакції, чинній на момент посвідчення договору дарування від 20.06.2011 року) встановлено, що нотаріальні дії вчиняються в приміщенні державної нотаріальної контори, в державному нотаріальному архіві, приміщенні, яке є робочим місцем приватного нотаріуса, чи приміщенні органів місцевого самоврядування. В окремих випадках, коли громадянин не може з'явитися в зазначене приміщення, а також коли того вимагають особливості посвідчуваної угоди, нотаріальні дії можуть бути вчинені поза вказаними приміщеннями.

При вчиненні нотаріальної дії нотаріуси встановлюють особу учасників цивільних відносин, які звернулися за вчиненням нотаріальної дії.

Встановлення особи здійснюється за паспортом або за іншими документами, які унеможливлюють виникнення будь-яких сумнівів щодо особи громадянина, який звернувся за вчиненням нотаріальної дії.

Під час посвідчення правочинів визначається обсяг цивільної дієздатності фізичних осіб, які беруть у них участь. Визначення обсягу цивільної дієздатності фізичної особи здійснюється за паспортом або іншими документами, передбаченими статтею 43 цього Закону.

Нотаріус при посвідченні правочинів, вчиненні інших нотаріальних дій за участю уповноваженого представника встановлює його особу відповідно до вимог статті 43 цього Закону, а також перевіряє обсяг його повноважень. Нотаріусу подається довіреність або інший документ, що надає повноваження представникові. Дійсність довіреності перевіряється нотаріусом за допомогою Єдиного реєстру довіреностей.

При посвідченні правочинів і вчиненні інших нотаріальних дій у випадках, передбачених законодавством, нотаріусом перевіряється справжність підписів учасників правочинів та інших осіб, які звернулися за вчиненням нотаріальної дії.

Відповідно до ст.ст.54, 55 Закону України «Про нотаріат» (в редакції, чинній на момент посвідчення договору дарування від 20.06.2011 року) нотаріуси та посадові особи органів місцевого самоврядування, які вчиняють нотаріальні дії, посвідчують угоди, щодо яких законодавством встановлено обов'язкову нотаріальну форму, а також за бажанням сторін й інші угоди.

Угоди про відчуження та заставу майна, що підлягає реєстрації, посвідчуються за умови подання документів, що підтверджують право власності на майно, що відчужується або заставляється.

При посвідченні угод про відчуження або заставу жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна перевіряється відсутність заборони відчуження або арешту майна.

Пунктом 47 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 03.03.2004 року за №20/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 3 березня 2004 р. за №283/8882 (в редакції, чинній на момент посвідчення договору дарування від 20.06.2011 року) договори про відчуження або заставу майна (майнових прав) посвідчуються нотаріусом після перевірки відсутності заборони на відчуження або арешту за даними Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна.

Договори про відчуження або заставу нерухомого та рухомого майна (майнових прав) посвідчуються нотаріусом після перевірки відсутності податкової застави за даними Державного реєстру обтяжень рухомого майна.

З досліджених доказів судом встановлено, що під час вчинення нотаріальні дії щодо посвідчення договору дарування 20 червня 2011 року, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу КуликовськоюТетяною Вікторівною було встановлено особи учасників цивільних відносин, які звернулися за вчиненням нотаріальної дії, а саме: ОСОБА_15 та ОСОБА_5 на підставі паспортів громадянина України (т.1 а.с.166-169), визначено обсяг їх цивільної дієздатності на підставі паспортів громадянина України (т.1 а.с.166-169).

Оскільки ОСОБА_15 діяв від імені та в інтересах ОСОБА_3 на підставі нотаріально посвідченої довіреності від 14.06.2011 року, то приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Куликовською Тетяною Вікторівною було перевірено обсяг його повноважень на підставі вказаної довіреності (т.1а.с.161) та перевірено дійсність довіреності від 14.06.2011 року за допомогою повного витягу з Єдиного реєстру довіреностей (т.1 а.с.163) та інформаційної довідки з Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів (т.1а.с.162).

Для посвідчення договору дарування 20 червня 2011 року сторонами договору приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Куликовській Тетяні Вікторівні було надано: свідоцтво від 30.01.2007 року про право власності ОСОБА_7 на квартиру АДРЕСА_1 (т.1 а.с.157-158), витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно Комунального підприємства Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації власності на об'єкти нерухомого майна (т.1 а.с.159), довідку про реєстрацію і склад сім'ї видану ТОВ «Житло-Сервіс» (т.1а.с.160), нотаріально посвідчену заяву про згоду на відчуження майна (т.1 а.с.165).

На виконання вимог Закону України «Про нотаріат» (в редакції, чинній на момент посвідчення договору дарування від 20.06.2011 року) та Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 03.03.2004 року за №20/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 3 березня 2004 р. за №283/8882 (в редакції, чинній на момент посвідчення договору дарування від 20.06.2011 року) приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Куликовською ТетяноюВікторівною 20.06.2011 року було отримано витяг з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна (т.1 а.с.170-171).

З даного витягу вбачається, що по параметрам запиту: тип обтяження: заборона, арешт; реєстраційний номер: у реєстрі прав власності на об'єкти нерухомого майно 33934061; адреса об'єкта: АДРЕСА_1; власник: фізична особа ОСОБА_3, НОМЕР_1, було знайдено лише один запис за параметрами: тип обтяження: заборона на нерухоме майно; зареєстровано: 05.03.2008 року за №6730789 приватним нотаріусом Романій Н.В., 18002 АДРЕСА_5; підстава обтяження: договір іпотеки, 1078, 05.03.2008 року; об'єкт обтяження: квартира АДРЕСА_4; власник ОСОБА_3.

20.06.2011 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Куликовською Тетяною Вікторівною також було отримано витяг з Державного реєстру обтяжень рухомого майна про податкові застави (т.1 а.с.172), з якого вбачалося, що по параметрам запиту: тип обтяження: усі типи; боржник: тип особи:фізична особа НОМЕР_1; боржник: тип особи:фізична особа НОМЕР_2; боржник: тип особи:фізична особа НОМЕР_3, будь-яка інформація в реєстрі відсутня.

Оскільки після перевірки було встановлено відсутність заборони на відчуження, відсутність арешту та відсутність податкової застави на квартиру АДРЕСА_1, то приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Куликовською ТетяноюВікторівною було вчинено нотаріальну дію щодо посвідчення договору дарування від 20.06.2011 року.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 19.06.2014 року (т.1 а.с.61-65), залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 21.10.2014 року (т.1 а.с.66-67) та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18.02.2015 року (т.2 а.с.71-73), ухваленим за результатами розгляду справи за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_15, ОСОБА_5, третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Куликовська Тетяна Вікторівна про визнання недійсним договору дарування від 20.06.2011 року, зобов'язання повернути квартиру, встановлено правомірність дій приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Куликовської Тетяни Вікторівни щодо посвідчення договору дарування від 20.06.2011 року.

Статтею 50 Закону України «Про нотаріат» (в редакції, чинній на момент посвідчення договору дарування від 20.06.2011 року) встановлено, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Враховуючи встановлені обставини справи, колегія суддів вважає, що суд 1-ї інстанції прийшов до правильного висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_3 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу КуликовськоїТетяни Вікторівни, третя особа: ОСОБА_5, Міністерство юстиції України про визнання дій приватного нотаріуса неправомірними та скасування нотаріальної дії.

Доводи апеляційної скарги про те, що ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 13.05.2010 року було накладено арешт на все майно, що належить на праві власності ОСОБА_7, у зв'язку з чим до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна було внесено відповідний запис, правильність висновків суду першої інстанції не спростовують, з огляду на таке.

З дослідженої в судовому засіданні копії ухвали Печерського районного суду міста Києва від 13.05.2010 року (т.2а.с.6) чітко вбачається, що вказаною ухвалою було частково задоволено заяву ОСОБА_18 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_18 до ОСОБА_7, ОСОБА_19 про стягнення боргу за договором позики. Накладено арешт на нерухоме майно та грошові кошти, що належать на праві власності ОСОБА_7. З мотивувальної частини даної ухвали вбачається, що заява в частині накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 задоволенню не підлягає, так як надані суду матеріали не містять документального підтвердження права власності відповідача ОСОБА_7 на вказаний об'єкт нерухомого майна.

Крім того, з матеріалів виконавчого провадження №19545777, наданих Центральним відділом державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції вбачається, що 28 травня 2010 року на адресу виконавчої служби від Печерського районного суду міста Києва надійшла копія ухвали від 13.05.2010 року (т.1 а.с.209).

31 травня 2010 року державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції Гудзовським Олександром Олександровичем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання ухвали Печерського районного суду міста Києва від 13.05.2010 року (ВП №19545777) (т.1 а.с.210).

Цього ж дня, 31 травня 2010 року державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції Гудзовським Олександром Олександровичем було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження (ВП №19545777) (т.1 а.с.212). Даною постановою накладено арешт та заборонено відчужувати все майно, що належить ОСОБА_7 в межах суми позову в розмірі 17 351 526,22 грн.

01 липня 2010 року державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції Гудзовським Олександром Олександровичем було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження з виконання ухвали Печерського районного суду міста Києва від 13.05.2010 року (ВП №19545777) (т.1 а.с.215). Даною постановою припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення.

Дана постанова виконавчого провадження та дії державного виконавця щодо її винесення сторонами в судовому порядку не оскаржувались.

Доводи апеляційної скарги про те, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Куликовською Тетяною Вікторівною не було отримано витягу з Державного реєстру іпотек, колегія суддів вважає необгрутованими, оскільки Законом України «Про нотаріати» та Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 03.03.2004 року за №20/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 3 березня 2004 р. за №283/8882, в редакції, чинній на час посвідчення договору дарування від 20.06.2011 року, не було встановлено обов'язку приватного нотаріуса отримувати витяги з Державного реєстру іпотек.

Доводи апеляційної скарги про те, що має місце розбіжність у написанні прізвища позивача у паспорті громадянина України та у правовстановлюючих документах на квартиру, проте виявивши таку розбіжність, відповідач здійснила пошук в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна лише за прізвищем «ОСОБА_7», а тому не виявила арешту на спірну квартиру за прізвищем власника «ОСОБА_7», колегія суддів вважає необгрутованими, з огляду на таке.

Так, з наявного в матеріалах справи витягу з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна (т. а.с.170-171) вбачається, що відповідачем було зазначено наступні параметри запиту для пошуку, а саме: тип обтяження: заборона, арешт; реєстраційний номер: у реєстрі прав власності на об'єкти нерухомого майно 33934061; адреса об'єкта: АДРЕСА_1; власник: фізична особа ОСОБА_3, НОМЕР_1.

Отже, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Куликовською Тетяною Вікторівною було перевірено наявність чи відсутність заборони відчуження або арешту на квартиру АДРЕСА_1 не лише по прізвищу позивача, а і по реєстраційному номеру, зазначеному у реєстрі прав власності на об'єкти нерухомого майно, за адресою квартири, ідентифікаційним номером власника квартири.

Доводи апеляційної скарги апелянта про те, що висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи та вимогам закону, колегія суддів вважає безпідставними, так як суд повно та об'єктивно встановив дійсні обставини справи, дослідив надані сторонами докази, дав їм правильну правову оцінку та ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Інші доводи апеляційної скарги правильність висновків суду першої інстанції також не спростовують.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, постановлено з дотриманням норм процесуального та матеріального права, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги позивача ОСОБА_3 відсутні.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308, 313-315 ЦПК України колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 23 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Судді: