Справа № 569/8466/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2015 року Рівненський міський суд Рівненської області

в особі судді - Музичук Н.Ю.

при секретарі - Довбенко Г.В.

за участю позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості коштів за договором позики,

встановив:

В провадження Рівненського міського суду надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості коштів за договором позики в сумі 209 810,31 грн. та судових витрат в справі.

В позовній заяві ОСОБА_1 зазначав, що 04 квітня 2015 року відповідач позичив в нього кошти в сумі 8 000 доларів США, що згідно курсу валют НБУ станом на день платежу 05.04.2015 року становило 188 075,94 грн., які були передані в цей же день, що підтверджується власноручно написаною відповідачем в присутності свідка письмовою розпискою. Боржник зобов'язався повернути кошти у визначений в письмовому порядку термін - до 06 квітня 2015 року. За усною домовленістю при поверненні боргу мала бути повернута відповідачу розписка. Оскільки борг на сьогоднішній день, в порушення встановлених умов договору та положень ст.ст. 526,530,1046,1047,1048,1049 ЦК України відповідачем не повернуто, ОСОБА_3 зобов'язаний повернути йому суму основного боргу - 188 075,94 грн. Крім того, відповідно письмового договору у випадку порушення позичальником строку повернення отриманої суми, позичальник буде зобов'язаний сплатити позикодавцю відсотки за користування позикою, з розрахунку 5% в місяць від неповернутої суми позики, що на день подання позову становить 20 714,12 грн., а також 3% річних, що на день подання позову становить 1020,25 грн. (з врахуванням вимог ст. 625 ЦК України).

Письмові заперечення відповідача до суду не надійшли.

Позивач та представник позивача повністю підтримали позовні вимоги в суді, вважають достатньо підтвердженими доказами передбачені чинним законодавством підстави для стягнення боргу в заявленому розмірі та судових витрат, пов'язаних з розглядом справи. Просять розглянути справу без участі належним чином повідомленого про судовий розгляд справи відповідача з ухваленням заочного рішення, задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач, будучи повідомленим про час і місце судового розгляду справи, в судове засідання по розгляду позову по суті не з'явився, причину неявки суду не повідомив. За наведених обставин за згодою сторони позивача, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи без участі відповідача на підставі наявних доказів з ухваленням заочного рішення в порядку ст. ст. 224-228 ЦПК України.

Оцінюючи пояснення, досліджені надані в справі докази, в тому числі показання допитаного в якості свідка ОСОБА_4, встановлені обставини, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення за таких підстав.

Сукупністю досліджених в справі доказів, які визнані судом достовірними, в тому числі оригіналом розписки відповідача ОСОБА_3, НОМЕР_1, виданий 01 вересня 1998 року, від 04 квітня 2015 року про отримання відповідачем позики в сумі 8 000,00 доларів США в позивача ОСОБА_1, в присутності свідка ОСОБА_4, під 5% місячних, які зобов'язався віддавати 06.04.2015 року, підтверджується наявність боргових зобов'язань відповідача на вказану суму, які мають ознаки письмового договору позики, відповідно ст. ст. 1046, 1047 ЦК України, який має виконуватись в порядку ст.1049 ЦК України, а у разі невиконання їх стороною позичальника можуть бути застосовані передбачені ст.1050 ЦК України наслідки порушення договору позичальником.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_4 підтвердив факт укладення в квітні 2015 року договору позики між сторонами в його присутності в автомобілі відповідача, куди він був запрошений позивачем в якості свідка та своїм підписом і написом підтвердив зазначені розпискою факти. Підтвердив, що кошти були передані від позивача відповідачу, який власноручно писав розписку, валютою, саме купюрами по 100 доларів США. Він власноручно зробив свій напис на розписці відповідача, який підтверджує. Зі слів позивача йому відомо, що кошти по даний час не повернуті.

У відповідності до положень ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

У відповідності до ст. ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання, а у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно положень ч. 2 ст.625 ЦК України, боржник який прострочив виконання грошового зобов'язання на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі позовних вимог та доводів сторони позивача в суді, що не спростовано відповідачем, встановлено, що відповідач ОСОБА_5 зобов'язання щодо повернення позики не виконав до цього часу.

Розрахунок коштів позики проведений позивачем в національній валюті із урахуванням нарахованих 5% місячних, що становить кошти основного боргу - 188 075,94 грн., кошти відсотків, із розрахунку 5% в місяць від неповернутої суми позики, що на день подання позову становить 20 714,12 грн., приведений позовною заявою, копія якої вручена відповідачу, не оспорена відповідачем на час судового розгляду справи, приймається до уваги судом.

Вимога в частині стягнення коштів в сумі 1020,25 грн., як 3% річних від простроченої суми, відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, вважається безпідставною, до задоволення не підлягає, оскільки умовами договору позики встановлений інший розмір процентів, вимога щодо стягнення яких підлягає до задоволення судом.

Таким чином, суд приходить до висновку про доведеність позовних вимог в частині примусового стягнення із відповідача ОСОБА_3 за рішенням суду основного боргу в розмірі 188 075,94 грн. + 5% місячних за користування позикою в розмірі 20 714,12 грн., а всього кошти на суму 208 790,06 грн.

Згідно ст.192 ЦК України, законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України є грошова одиниця України - гривня.

Судові витрати в справі, відповідно до ст.88 ЦПК України, покладаються на відповідача пропорційно до задоволених вимог.

На підставі викладеного, ст. ст. 526, 610, 611, 1046, 1047,1049, 1050 ЦК України, керуючись ст. ст. 10,11, 57-60, 88, 208, 209,212-215,218,223, 224-228,292,294 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, НОМЕР_1, виданий 01 вересня 1998 року, на користь ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, в рахунок погашення боргу за договором позики від 04 квітня 2015 року кошти в сумі 188 075,94 грн. та 5 /п'ять/ відсотків місячних в сумі 20 714,12 грн., а всього кошти на загальну суму 208 790 /п'ятдесят дев'ять тисяч триста двадцять вісім/ грн. 06 коп.

Стягнути із ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, НОМЕР_1, виданий 01 вересня 1998 року, на користь ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, відшкодування судових витрат в сумі 2087 грн. 90 коп.

Рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою в десятиденний строк з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області через місцевий суд поданням апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення, а для осіб які брали участь у справі але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Рівненського міського суду Н.Ю.Музичук