АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/7664/15 Справа № 186/2120/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - Янжула С. А. Доповідач - Петренко І.О.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2015 року м. Дніпропетровськ Колегія суддів судової палати по цивільним справам апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Петренко І.О.

суддів - Котушенко С.П., Козлова С.П.

при секретарі - Безрукавому О.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 03 липня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4 про захист прав споживачів та відшкодування моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до суду та просив ухвалити рішення, яким зобов'язати суб'єкта господарювання - відповідачку, замінити неякісний товар - вхідні металеві двері, встановлені по АДРЕСА_1 на аналогічний товар належної якості, стягнути з відповідачки на його користь моральну (немайнову) шкоду.

В обґрунтування позивач посилалися на те, що 19 квітня 2013 року у приватного підприємця ОСОБА_3, магазин "ІНФОРМАЦІЯ_1", він замовив зовнішні вхідні металеві двері для будинку, який розташований у приватному секторі по АДРЕСА_1, Дніпропетровської області.

Зробивши передплату в розмірі 2 100,00 гривень, йому, як замовнику, був виданий ескіз дверей з її розмірами та загальною вартістю даного замовлення, яка становила 3 000,00 гривень. Через два-три тижні привезли замовлені двері, позивачем була доплачена сума в розмірі 900,00 гривень за двері і майстер від даного магазину, за додаткову плату, встановив двері.

Після зимового та весняного періоду на дверях з'явилися "випуклості", які ставали з часом все більшими і більшими. Позивач в телефонному режимі зв»язувався з ОСОБА_4, попросив його приїхати та подивитися, що відбувається з дверима. ОСОБА_4 через деякий час приїжджав , дивився і поїхав. Позивач наполягли на зустрічі, яка і відбулася через два-три тижні у них вдома. Позивач вимагав замінити товар (двері) на аналогічний, належної якості.

Сфотографувавши вхідні двері, ОСОБА_4, посилаючись на те, що двері були замовлені та отримані в тм "Лідер" м. Києва, пообіцяв по Інтернету відправити дані фотографії до вказаного магазину і після з'ясування, чому відбулося вздуття обшивки дверей, проводити якісь заходи по усуненню недоліків, якщо це відбулося з його , ОСОБА_4, вини або з вини тм "Лідер".

Тривалий час, на дзвінки ОСОБА_4 не відповідав, при безпосередній зустрічі - нагрубив, поводився некоректно, визиваюче, в зв'язку з чим, 08 жовтня 2014 року позивач змушений був звернутися до голови м.Першотравенська - ОСОБА_5

22 жовтня 2014 року позивач отримав відповідь на скаргу, де зазначено, що від суб'єкта господарювання отримано пояснення, в якому він відмовляється приймати претензії у зв'язку з тим, що гарантія скінчилася в квітні 2014 року. Також було рекомендовано звернутися до суду за захистом прав споживача.

Внаслідок придбання неякісного товару, позивач переносить моральні страждання, переживання, змушений постійно витрачати свій час для захисту прав, як споживача, нести певні матеріальні витрати.

Рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 03 липня 2015 року в задоволенні позовної заяви ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню , а рішення - зміні в частині обґрунтування відмови в задоволенні позовних вимог з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

За положеннями ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання:

- чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та яким доказами вони підтверджуються;

- чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження;

- які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин;

- яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Відповідно до положень ст. ст. 3, 11 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом першої інстанції встановлено, що 19 квітня 2013 року позивач замовив в магазині "ІНФОРМАЦІЯ_1", власником якого є відповідачка, двері для будинку, розташованого по АДРЕСА_1, Дніпропетровської області, розміром 960х2050, вартістю 3 000,00 гривень, вніс передплату 2 100,00 гривень, що підтверджується бланком замовлення від 19 квітня 2013 року.

Паспортом на двері металеві підвищеної міцності, рекомендаціями щодо правильного використання даного виробу, виданого заводом-виробником дверей, підтверджується, що гарантія розповсюджується на вхідні (зовнішні) двері при умові наявності козирка, наявності термомоста з порогом нержавійка. Гарантія не поширюється на, в тому числі, пошкодження, викликані попаданням в середину виробу або в його з'єднування сторонніх предметів: пил, пісок, будівельні розчини, вода, сніг, лід, комахи, тощо. Дата продажу - 25 квітня 2013 року.

Копією товарного чеку без дати, зазначено, що ОСОБА_2 сплатив передплату за двері в розмірі 1 200,00 гривень.

Товарним чеком б/н від 19 квітня 2013 року підтверджується, що ОСОБА_2 замовив двері вхідні сталеві в структурній плівці вартістю 3 300,00 гривень, знижка 300,00 гривень, сплачено передплати 2 100, 00 гривень, борг 900,00 гривень, заводська гарантія 1 рік.

Ухвалюючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив із положень ст.526 ЦК України , згідно якої зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив із того, що позивач звернувся до суду з вказаним позовом з пропуском строку позовної давності, передбаченого вимогами ст.. 681 ЦК України, поважність причини пропуску строку не обґрунтував.

Позовну давність судом застосовано з урахуванням заяви ОСОБА_3 від 03 липня 2015 року (а.с.56).

Однак , повністю з такими висновками погодитись не можна , оскільки суд може відмовити в задоволенні позовних вимог в зв»язку з пропущеним без поважної причини строком для звернення з позовом лише в разі коли позовні вимоги були доведені , на що зазначено в п. 6 роз»яснень , що містяться в постанові Пленуму ВСУ від 29 грудня 1976 року з наступними змінами та доповненнями «Про судове рішення».

В матеріалах же справи відсутні докази придбання позивачем неякісного товару ( дверей) , що спричинило йому матеріальну та моральну шкоду.

Частиною 2 ст. 678 ЦК України встановлено, що в разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов'язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з'явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором: 1) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару.

З наведеною правовою нормою кореспондується також ст. 8 Закону України "Про захист прав споживачів", де зазначено, що у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов'язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: 1) розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар.

Згідно до положень ст. 16. Закону України "Про захист прав споживачів", відповідальність за шкоду, завдану внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції) відшкодовується відповідно до закону.

Таким чином на споживача покладається обов'язок довести:

1) наявність шкоди;

2) наявність дефекту в продукції;

3) наявність причинно-наслідкового зв'язку між такими шкодою та дефектом.

Однак , як вбачається з матеріалів справи вище вказані питання не були предметом дослідження судом. Клопотання про проведення експертизи по справі , а ні позивачем , а ні відповідачами не заявлялось і не вирішувалось , а тому суду не можливо було встановити , а ні наявність дефекту продукції , а тому і спричинення шкоди і причинно-наслідковий зв»язок між ними. Виходячи з наведеного, і задоволення позовних вимог було не можливим , а тому є безпідставоною і відмова в задоволенні позовних вимог в зв»язку з пропуском строку на звернення до суду.

Колегія суддів вважає , що слід змінити обґрунтування відмови в задоволенні позовних вимог і вважати підставою для такої відмови не обґрунтованість і не доведеність цих вимог , оскільки відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і , щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Виходячи з наведеного доводи апеляційної скарги про неякісне структурне покриття придбаних позивачем дверей, про не відповідність наданого паспорту якості товару , про існування дефектів товару до його придбання , висновків суду не спростовують, інших підстав для скасування рішення суду, у розумінні положень ч. 3 ст. 303 ЦПК України, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.303,307,309, 313, 314,316,317 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 03 липня 2015 року про відмову в задоволенні позовних вимог змінити в частині обгрунтування.

Рішення апеляційного суду набирає чинності з моменту його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя - І.О. Петренко

Судді - С.П.Котушенко

- С.П.Козлов