У х в а л а

16 листопада 2015 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Охрімчук Л.І.,

Романюка Я.М.,

Сеніна Ю.Л.,

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 31 липня 2015 року та рішення Апеляційного суду Харківської області від 7 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, третя особа - Служба у справах дітей Нововодолазької районної адміністрації Харківської області, про визначення місця проживання дитини та стягнення судових витрат, за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа - Управління служби у справах дітей департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, про визначення місця проживання дитини,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 22 квітня 2015 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 відмовлено. Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено: визначено місце проживання малолітньої дитини, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, за місцем її реєстрації та місцем реєстрації і проживання батька, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, за адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 7 липня 2015 року рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 22 квітня 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_5 задоволено: визначено місце проживання дитини, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки м. Харкова, з її матір'ю, ОСОБА_5 У задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_4 відмовлено

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 31 липня 2015 року відмовлено ОСОБА_4 у відкритті касаційного провадження у вказаній справі за його касаційною скаргою з підстави, передбаченої пунктом 5 частини четвертої статті 328 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

2 листопада 2015 року ОСОБА_4 звернувся до Верховного Суду України із заявою про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 31 липня 2015 року та рішення Апеляційного суду Харківської області від 7 липня 2015 року з передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України підстави неоднакового застосування судом касаційної інстанції норм матеріального права, а саме статті 161 Сімейного кодексу України (далі - СК України), принципу 6 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року, частини першої статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року.

На обґрунтування підстави перегляду вказаних судових рішень, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України, заявник посилається на ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 грудня 2013 року і 11 лютого 2015 року, в яких, на його думку, по-іншому, ніж в оскаржуваних судових рішеннях, застосовано вказані норми матеріального права.

Перевіривши наведені в заяві доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що в допуску справи до провадження необхідно відмовити з таких підстав.

За положеннями пункту 1 частини першої статті 355 ЦПК України підставою для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

При цьому під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де тотожними є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Постановляючи ухвалу від 31 липня 2015 року, про перегляд якої порушує питання заявник, та відмовляючи у відкритті касаційного провадження, касаційний суд погодився з висновком суду апеляційної інстанції про визначення місця проживання малолітньої дитини з матір'ю, оскільки це відповідає її інтересам, разом з тим, не порушує права батька на участь у вихованні дитини та спілкуванні з нею.

Разом з тим в ухвалах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, наданих для порівняння, містяться такі висновки:

- в ухвалі від 18 грудня 2013 року касаційний суд, залишаючи без змін судові рішення, погодився з їх висновками про доцільність проживання дитини з батьком з безперешкодним відвідуванням її матір'ю, оскільки, враховуючи вік дитини та стан її здоров'я, слід зберегти систему забезпечення життєдіяльності дитини, що склалася;

- в ухвалі від 11 лютого 2015 року касаційний суд, залишаючи без змін рішення суду апеляційної інстанції, погодився з його висновком про визначення місця проживання дитини з батьком, з огляду на особисту прихильність дитини до батька, тривалої відсутності матері в сім'ї та відсутності контакту матері з дитиною.

Таким чином, порівняння наведених судових рішень із судовим рішенням, про перегляд якого подано заяву, не дає підстав для висновку про те, що суд касаційної інстанції під час розгляду двох чи більше справ з тотожними предметами спору, підставами позову та аналогічними обставинами й однаковим регулюванням норм матеріального права у спірних правовідносинах дійшов протилежних висновків щодо заявлених вимог.

Ураховуючи наведене, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що в допуску справи до провадження Верховного Суду України необхідно відмовити.

Керуючись частиною другою статті 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, третя особа - Служба у справах дітей Нововодолазької районної адміністрації Харківської області, про визначення місця проживання дитини та стягнення судових витрат, за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа - Управління служби у справах дітей департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, про визначення місця проживання дитини за заявою ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 31 липня 2015 року та рішення Апеляційного суду Харківської області від 7 липня 2015 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді : Л.І. Охрімчук

Я.М. Романюк

Ю.Л. Сенін