Справа № 344/6278/15-ц
Провадження № 22-ц/779/2244/2015
Головуючий у 1 інстанції Бабій О. М.
Суддя-доповідач Васильковський В.М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2015 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Васильковського В.М.

суддів: Девляшевського В.А., Меленко О.Є.

секретаря Мельник О.В.,

з участю представників ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" на рішення Івано-Франківського міського суду від 01 вересня 2015 року, -

в с т а н о в и л а :

у серпні 2014 року ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся з даним позовом, посилаючись на те, що 23.09.2010 року з відповідачем укладено кредитний договір б/н, згідно якого ОСОБА_4 отримав кредит в сумі 5 000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30 % на рік. У зв'язку із порушенням зобов'язань загальна сума заборгованості по сплаті кредиту станом на 31.07.2014 року становила 9 170,69 грн. Тому банк просив стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та судові витрати.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 01 вересня 2015 року в задоволенні позову ПАТ КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ПАТ КБ "ПриватБанк" посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи. Зазначає, що картковий рахунок відкритий на невизначений термін та може бути закритий на підставі заяви держателя. Відповідно до п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12-ти місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Суд не врахував, що підписана особисто відповідачем Заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, складають між ним і банком кредитний договір, який діє поки котрась із сторін не проінформує іншу сторону про припинення договору. Не врахував суд і те, що відповідач продовжував користувався кредитною карткою, що підтверджується випискою з рахунку, тому загальний трьохрічний строк позовної давності повинен був відраховуватися з 06.09.2013 року, коли був здійснений останній платіж за договором. З наведених мотивів просить оскаржуване рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги банку задовольнити в повному обсязі.

В засідання апеляційного суду представник ПАТ КБ "ПриватБанк" апеляційну скаргу підтримав, представник ОСОБА_4 доводи апеляційної скарги заперечив.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши подані докази і доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив із того, що термін дії картки становить 1 рік. Після закінчення строку дії картки, відповідач нею не користувався, банком не надсилались йому повідомлення про продовження дії договору та необхідність погашення заборгованості. Початком строку позовної давності суд вважав дату закінчення терміну дії платіжної картки - 23.09.2011 року, а отже і кредитного договору. Оскільки банк звернувся до суду з позовом 29.08.2014 року, враховуючи, що відповідачем заявлено про застосування наслідків спливу позовної давності, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову у зв'язку з пропуском строку позовної давності.

Проте погодитись з таким висновком суду не можна, оскільки при цьому судом неправильно застосовані норми матеріального права, зокрема щодо строків та термінів позовної давності, визначені в Розділі У Цивільного кодексу України.

Як вбачається з матеріалів справи, 23.09.2010 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_4 укладено кредитний договір б/н, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку «Універсальна», зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30 % на рік. Договір складається із анкети-заяви позичальника та Умов і правил надання банківських послуг.

В подальшому кредитний ліміт був збільшений до 5 100 грн.

Відповідач погодився із встановленими умовами кредитного договору, підписавши вищевказану заяву, довідку про умови кредитування, які разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, складають єдиний договір про надання банківських послуг, що відповідає вимогам ст. 634 ЦК України.

Згідно Умов та правил надання банківських послуг, по закінченню строку дії платіжна картка продовжується банком на новий строк, якщо раніше не поступила письмова заява отримувача про закриття карткового рахунку.

Відповідно до п. 9.12 цих Умов та правил договір діє протягом 12-ти місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін.

Як видно із знімку екрана (скриншот) комп'ютерної програми «Приват 48», ОСОБА_4 отримав кредитну картку/рахунок НОМЕР_1 зі строком дії 08.2016 (а. с. 157).

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Згідно виписки ПАТ КБ "ПриватБанк" по картці/рахунку ОСОБА_4 НОМЕР_1 від 09.09.2015 року, відповідач користувався вказаним рахунком, 06.09.2013 року здійснив поповнення карткового рахунку на суму 400 грн (а. с. 101-123).

Таким чином, зважаючи на здійснення відповідачем оплат за кредитним договором, що є свідченням визнання ним свого боргу, після переривання перебіг позовної давності почався заново.

Оскільки відповідач свої зобов'язання належним чином за кредитним договором не виконував, 29.08.2014 року банк звернувся з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, тобто у передбачений законом трирічний строк.

Згідно із ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Положеннями ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

З огляду на викладене, висновок суду першої інстанції про пропущення позивачем строку позовної давності при зверненні до суду з даним позовом є необґрунтованим, оскільки відповідач продовжував користуватися кредитною карткою, заяви про закриття карткового рахунку не подавав, тому відповідно до умов укладеного сторонами кредитного договору він діє до моменту належного виконання зобов'язань.

Посилання суду першої інстанції на правові позиції, висловлені Верховним Судом України в постановах від 06 листопада 2013 року (справа № 6-11цс13) та 19 березня 2014 року (справа № 6-14 цс 14), колегія суддів відхиляє, оскільки у зазначених справах та у справі, що переглядається, наявні різні фактичні обставини та різне правове регулювання спірних правовідносин.

Відповідно до розрахунку заборгованості, загальна заборгованість ОСОБА_4 по сплаті кредиту станом на 31.07.2014 року становила 9 170,69 грн, з яких: заборгованість за кредитом 5082,76 грн, заборгованість по процентах за користування кредитом 2325,04 грн,заборгованість з пені та комісії за користування кредитом 850 грн, штраф (фіксована частина) 500 грн, штраф (процентна складова) 412,89 грн, яка з огляду на вище зазначене підлягає стягненню з відповідача.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи

Враховуючи наведене, рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості. Зазначені вище порушення призвели до неправильного вирішення спору, що в силу ст. 309 ЦПК України є підставою для скасування рішення та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог ПАТ КБ "ПриватБанк".

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 307, 309, 313, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" задовольнити.

Рішення Івано-Франківського міського суду від 01 вересня 2015 року скасувати.

Ухвалити нове рішення.

Позов публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором № б/н від 23.09.2010 року в розмірі 9 170,69 грн, з яких: заборгованість за кредитом в розмірі 5082,76 грн, заборгованість по процентах за користування кредитом в розмірі 2325,04 грн, заборгованість з пені та комісії за користування кредитом в розмірі 850 грн, штраф (фіксована частина) 500 грн, штраф (процентна складова) 412,89 грн та 511,60 грн судового збору.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення. Касаційна скарга на рішення може бути подана до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: Васильковський В.М.

Судді: Девляшевський В.А.

Меленко О.Є.