Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/2446/15 Головуючий у суді І-ї інстанції Плохотніченко Л. І.
Доповідач Суровицька Л. В.
УХВАЛА

Іменем України

05.11.2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області в складі:

головуючої судді - Суровицької Л.В.,

суддів - Авраменко Т.М., Кіселика С.А.,

секретар - Кравченко Я.С.,

за участю позивача та її представника, відповідача, розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 03 серпня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа - служба у справах дітей Кіровоградської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з онукою та у її вихованні.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які прибули в судове засідання, дослідивши матеріали справи, колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2015 року ОСОБА_3 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у спілкуванні з онукою та у її вихованні.

Зазначала, що її син ОСОБА_4 та ОСОБА_5 перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу вони мають доньку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. 11 липня 2011 року за рішенням суду вказаний шлюб розірвано. Після розірвання батьками шлюбу, її онука ОСОБА_6 проживає разом зі своєю матір'ю, яка зареєструвала новий шлюб та змінила прізвище на ОСОБА_2. До червня 2014 року вона періодично мала зустрічі та спілкування з онукою. Потім відповідач почала чинити їй перешкоди у реалізації її права, як баби, на виховання внучки, на спілкування з дитиною.

З урахуванням уточнень до позову просила суд зобов'язати відповідача усунути перешкоди у її спілкуванні з онукою ОСОБА_6, участі у її вихованні та визначити способи її участі у вихованні онуки: систематичні побачення та можливість вільного спілкування не в присутності матері. Зобов'язати відповідача не створювати перешкоди у її спілкуванні з онукою засобами телефонного, поштового, електронного та інших засобів зв'язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між бабусею та онукою. Визначити місце й час її спілкування з онукою в один із вихідних днів тижня (суботу або неділю) з 10 години до 19 години за межами місця проживання онуки та без присутності матері. Просила суд зобов'язати відповідача надати їй точну інформацію щодо фактичного місця навчання, проживання, перебування дитини, а у разі настання змін, повідомити про це її особисто на наступний день з дня настання таких обставин (а.с.51).

Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 03 серпня 2015 року позов задоволено частково. Зобов'язано ОСОБА_2 не створювати ОСОБА_3 перешкоди у спілкуванні з онукою ОСОБА_6 засобами телефонного, поштового, електронного зв'язку та іншими засобами зв'язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між бабусею та онукою. Визначено місце та час спілкування позивача з онукою - щосуботи з 10 до 12 години в присутності матері - ОСОБА_2, за місцем постійного проживання дитини. В іншій частині позовних вимог відмовлено, розподілено судові витрати (а.с.95-98).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким встановити ОСОБА_7 час спілкування з онукою у першу та третю суботу кожного місяця з 10 до 12 години в присутності матері та за місцем проживання матері. Посилається, зокрема на те, що суд не врахував рекомендації психолога Центру психології «Альта», відповідно до якого зустріч дитини з бабусею є психотравмуючим фактором та довідку Кіровоградської обласної психіатричної лікарні. Не врахував суд наявність у дитини інших бабусь, які також мають право на спілкування з онукою (а.с. 106-110).

В судовому засіданні апеляційної інстанції відповідач підтримала доводи апеляційної скарги, а позивач та її представник заперечили проти них і просили рішення суду залишити без змін.

Представник служби у справах дітей Кіровоградської міської ради, який належним чином, відповідно до вимог ст.ст.74,76 ЦПК України повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомив (а.с.153).

Відповідно до ч.2 ст.305 ЦПК України його неявка не перешкоджає розглядові справи.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає із наступних підстав.

Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що батьками ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с.10). Шлюб між ними розірвано заочним рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 12 липня 2011 року. Після розірвання шлюбу між батьками, дитина проживає разом з матір'ю. Післяшлюбне прізвище ОСОБА_5 - ОСОБА_2.

Позивач ОСОБА_3 є матір'ю ОСОБА_4 (а.с.9) та відповідно бабусею ОСОБА_6.

Матеріалами справи та поясненнями, наданими відповідачем ОСОБА_2 в судовому засіданні апеляційної інстанції підтверджується, що після реєстрації нового шлюбу, між нею та позивачем - бабусею дитини, погіршились стосунки, вона заперечує проти спілкування бабусі з онукою.

Як пояснили в судовому засіданні сторони, ОСОБА_6 є єдиною онукою позивача. Батько дитини рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 18 березня 2015 року позбавлений батьківських прав щодо доньки.

З урахуванням рекомендації комісії з питань захисту прав дитини та з метою забезпечення виключно прав та інтересів малолітньої дитини, за Висновком органу опіки та піклування від 06 липня 2015 року, вважається за доцільне визначити час на спілкування позивача з внучкою, а саме: щосуботи дві години за попередньою домовленістю з матір'ю дитини та в її присутності (а.с.80).

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов'язків батьків і дітей, інших членів сім'ї та родичів визначений Сімейним кодексом України.

До особистих немайнових прав дитини відноситься, зокрема право дитини жити і виховуватися в родині; право дитини на спілкування з обома батьками, дідусем, бабусею, братами, сестрами й іншими родичами.

Дотримання і захист цих особистих прав дитини гарантується державою, що виходить з інтересів і потреб кожної дитини.

Згідно зі ст. 257 СК України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення.

Статтею 263 СК України визначено, що спір щодо участі баби, діда, прабаби, прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно до ст. 159 СК України.

Згідно ч.2 ст.159 СК України суд визначає способи участі у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

В ході розгляду справи судом не встановлено наявність негативного впливу позивача на виховання внучки.

Матеріали справи, зокрема і довідки Центру психології «Альта» та Кіровоградської обласної психіатричної лікарні, на які посилається відповідач, не містять належних та беззаперечних доказів того, що спілкування малолітньої ОСОБА_6 з бабусею буде мати негативний вплив на її нервову систему і психіку, чи зашкодить інтересам дитини.

Частково задовольняючи позов суд виходив з того, що позивач має бажання брати активну участь у вихованні внучки, піклуватись про неї та допомагати їй матеріально, з того, що таке спілкування сприятиме нормальному розвитку дитини.

Позивач має право брати участь у вихованні малолітньої онуки, а позбавлення її права спілкуватись з онукою та брати участь у її вихованні і виявляти турботу про неї може позбавити останню родинних зв'язків з бабою по лінії батька, любові та турботи з її боку.

З урахуванням відносин, які в даний час склалися між сторонами по справі, особи позивача, з урахуванням інтересів дитини, суд правильно і обгрунтовано визнав за доцільне позивачу брати участь у вихованні та спілкуванні з внучкою у присутності матері дитини.

Як встановлено судом, внаслідок перешкод, які чинила відповідач, бабуся не бачилась з онукою майже рік.

Доводи апеляційної скарги про доцільність встановлення часу спілкування позивача з онукою у першу та третю суботу кожного місяця з 10 до 12 години в присутності матері у зв'язку з необхідністю адаптування дитини до цих стосунків, є безпідставними.

Саме визначення судом часу спілкування щосуботи забезпечить відновлення та підтримання родинних відносин між бабусею та онукою. Встановлення судом часу спілкування бабусі з онукою кожної суботи з 10 до 12 години забезпечує баланс прав батьків та бабусь на спілкування з дитиною, можливість відповідачу планувати поїздки за межі міста.

Визначений судом порядок спілкування буде сприяти психологічній стабільності малолітньої дитини та її позитивному розвитку і вихованню.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи. Крім того, приведені в апеляційній скарзі доводи зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

Суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишається без змін.

Керуючись ст.ст.303, 304, п.1 ч.1 ст.307, ст.308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 03 серпня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуюча суддя:

Судді: