Справа № 755/707/15-ц
У Х В А Л А

іменем України

"14" січня 2015 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Гаврилова О.В., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором, -

в с т а н о в и в:

До Дніпровського районного суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором.

Вивчивши матеріали поданої позовної заяви, вважаю, що подана позовна заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства з наступних підстав.

Відповідно до частини першої ст. 15 Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно до частини першої ст. 1 Господарського процесуального кодексу України, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи, громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта господарської діяльності, мають право звертатись до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам", від 24.10.2011 року № 10, справи, що виникають з корпоративних відносин, - це спори між господарським товариством та його учасником (засновником, акціонером), в тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами), що пов'язані зі створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності цього товариства. Предметом відповідних позовів можуть бути вимоги про визнання недійсними актів органів управління господарського товариства, визнання недійсними установчих документів товариства або договорів про відчуження майна тощо. Виняток становлять трудові спори за участю господарського товариства.

Положеннями статті 12 Господарського процесуального кодексу України, встановлено підвідомчість, або предметну компетенцію, господарського суду, під якою розуміється коло справ, віднесених законом до розгляду і розв'язання системою господарських судів. Підвідомчість дозволяє відмежувати господарські справи від усіх інших справ, віднесених до ведення інших органів.

Виходячи з предмету спору, позивачем, пред'явлено вимоги до співзасновників Приватного підприємства Виробничо-комерційна фірма "Аледан" - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про солідарне стягнення на користь позивача грошових коштів у розмірі 219106,52 доларів США за Договором № 1 від 25.10.2011 року, укладеним між позивачем та відповідачем ОСОБА_2, як співзасновником ПП ВКФ "Аледан", забезпеченим порукою співзасновника ПП ВКФ "Алдан" - відповідача ОСОБА_3, за умовами якого позивач, як інвестор, зобов'язався надати кредит засновнику Підприємства ОСОБА_2 для отримання ПП ВКФ "Алдан" фінансування, що надає можливість повного виконання ПП ВКФ "Алдан" та засновником діяльності ПП ВКФ "Алдан", а засновник ОСОБА_2 зобов'язався виконати перед позивачем зобов'язання по Контракту (п. 2.1. договору), на підставі якого, відповідно до п. 4 ст. 1. Договору № 1 від 25.10.2011 року, засновник підприємства ОСОБА_2 зобов'язався продати позивачу 45% статутного капіталу в ПП ВКФ "Алдан" за 45% суми від статутного капіталу ПП ВКФ "Алдан" на виконання умов спірного Договору № 1 від 25.10.2011 року, та згідно п. 4.1.1. ст. 4 Договору ввести позивача, що є інвестором, у засновники Підприємства - ПП ВКФ "Алдан". А інвестор - позивач у справі, в свою чергу зобов'язався організувати та забезпечити роботу з пошуку, залучення та одержання фінансування ПП ВКФ "Алдан" для забезпечення його діяльності та передати кредит засновнику ОСОБА_2 в розмірі 201000 доларів США у визначені цим договором строки (стаття 5 Договору № 1 від 25.10.2011 року).

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність між сторонами спору, пов'язаного зі здійсненням корпоративних правовідносин, що виникли між відповідачами, як співзасновниками ПП ВКФ "Алдан" та позивачем, який за умовами Договору № 1 від 25.10.2011 року підлягає до введення у співзасновники ПП ВКФ "Алдан" із 45% статутного капіталу ПП ВКФ "Аледан", та оцінювані спірні правовідносини пов'язані із створенням, діяльністю та управлінням ПП ВКФ "Аледан", що пов'язані із наданням позивачем кредитних коштів для можливості повного виконання ПП ВКФ "Аледан" та його співзасновниками діяльності Підприємства, за умови продажу позивачу 45% статутного капіталу в ПП ВКФ "Аледан" за 45% суми від статутного капіталу ПП ВКФ "Аледан" на виконання умов спірного Договору № 1 від 25.10.2011 року та за умови введення позивача у засновники ПП ВКФ "Аледан".

Враховуючи характер спірних правовідносин, а також, зважаючи на їх суб'єктний склад, суд дійшов висновку, що характер спірних правовідносин є господарсько-правовим, та, відповідно, зумовлює розгляд спору в порядку господарського судочинства.

Згідно пункту першого ч. 1 ст. 122 Цивільного процесуального кодексу України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи наведене та керуючись ч. 1 ст. 122 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня отримання її копії.

С у д д я