Провадження № 22-ц/779/688/2015
Головуючий у 1 інстанції Бабій О. М.
Суддя-доповідач Вакарук В.М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2015 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді: Вакарук В.М.

суддів: Бойчука І.В., Ясеновенко Л.В.,

секретаря: Драганчук У.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про проведення виділу в натурі частки із домоволодіння, стягнення судових витрат та зустрічним позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням, за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Івано-Франківського міського суду від 22 травня 2014 року,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 22 травня 2014 року позов ОСОБА_2 задоволено. Проведено виділ в натурі частки ОСОБА_2 із домоволодіння по АДРЕСА_1. Виділено в натурі у приватну власність ОСОБА_2: 1) по житловому будинку домоволодіння приміщення: ґанок, прилеглий до сходової клітки позначеної у плані № IV; сходову клітку, позначену у плані № V площею 10,2 кв. м; кухню, позначену у плані № 1 площею 9,6 кв. м; житлову кімнату, позначену у плані № 2 площею 17,1 кв. м; житлову кімнату, позначену у плані № 3 площею 15,1 кв. м; сходову клітку, позначену у плані № IV площею 8,3 кв. м; комору № І площею 8,0 кв. м у підвалі, позначеному у плані літерою А1а1; 2) по господарській будівлі домоволодіння приміщення: 1/4 частину сараю площею 6,80 кв. м, позначеному у плані літерою Б. Зобов'язано ОСОБА_2 виплатити ОСОБА_3 та ОСОБА_4 грошову компенсацію вартості їхньої частки сходової клітки в житловому будинку по 16 174 грн. кожному. Вирішено питання розподілу судових витрат. В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні допоміжними приміщенням відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Івано-Франківської області від 16 липня 2014 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення у справі, яким в задоволенні первісного позову ОСОБА_2 відмовлено. Зустрічний позов ОСОБА_3, ОСОБА_4 задоволено та зобов'язано ОСОБА_2 не чинити перешкоди ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в доступі до допоміжних приміщень (сходової клітки та горища) житлового будинку.

Ухвалою ВССУ від 28.01.2015 року задоволено касаційну скаргу ОСОБА_2 та скасовано рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 16 липня 2014 року, а справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на незаконність на необґрунтованість рішення суду, зазначила, що судом першої інстанції не було взято до уваги факт самочинної перебудови об'єкта нерухомості, а саме реконструкції горища на другому поверсі будинку по зазначеній адресі та вважає незаконною передачу у приватну власність сходової клітки (позначеної у плані № IV площею 8,3 кв.м). Оскільки сторонам по справі житловий будинок належить на праві спільної часткової власності, а сходова клітка та горище перебувають у загальному користуванні, відтак кожен із співвласників має право користуватися ними однаковою мірою. Виділ ОСОБА_2 в натурі частки у житловому приміщенні разом зі сходовою кліткою у приватну власність порушує право ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користування допоміжними приміщеннями житлового будинку (сходовою кліткою та горищем). Просила скасувати рішення першої інстанції; постановити нове, яким відмовити ОСОБА_2 у виділі в натурі частки із домоволодіння; зустрічний позов ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням задоволити, зобов'язавши ОСОБА_2 не чинити ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перешкод у доступі до допоміжних приміщень (сходової клітки та горища) житлового будинку.

В судовому засіданні апелянтка ОСОБА_4, її представник ОСОБА_5 та представник ОСОБА_3 - ОСОБА_6 доводи апеляційної скарги підтримали з наведених у ній мотивів, представник позивачки ОСОБА_2 - ОСОБА_7 вимоги скарги заперечила.

Заслухавши пояснення представників сторін, суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 3, 59, 60 ЦПК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів; кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За правилом статті 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Судами встановлено, що на праві спільної часткової власності ОСОБА_2 належить 28/100 частин, ОСОБА_3 - 45/100 частин, ОСОБА_4 - 27/100 частин домоволодіння по АДРЕСА_1.

До 16 лютого 1987 року власницею цілого домоволодіння за вказаною адресою була ОСОБА_8, яке вона на підставі трьох договорів дарування поділила між ОСОБА_9 (28/100), ОСОБА_3 (45/100) та ОСОБА_4 (27/100).

ОСОБА_2 успадкувала частку у праві спільної часткової власності на домоволодіння від своєї бабці ОСОБА_9 (а.с.8, 9). ОСОБА_9 отримала вказану частку у дар від своєї матері - ОСОБА_8 на підставі договору дарування від 16 лютого 1987 року (а.с.14 - 15).

На виконання вказівок суду касаційної інстанції щодо неврахування апеляційним судом при попередньому вирішенні даного спору вимог статей 212-214,303 ЦПК України та

не вирішення спору про поділ житлового будинку по суті, оскільки не здійснено поділ домоволодіння згідно заявлених у позові вимог з урахуванням тлумачень, зазначених в рішенні Конституційного Суду України № 4-рп/2004 від 02 березня 2004 року щодо правового режиму допоміжних приміщень житлового будинку та передчасного висновку про відмову в задоволенні первісних вимог та задоволення зустрічного позову колегія суддів приходить до висновку про наступне.

Встановлено, що між попередніми власниками та сторонами в подальшому на підставі договорів дарування склався такий порядок користування, відповідно до якого: у володіння і користування ОСОБА_9 переходить ввесь мезонін, ґанок, підвал, частина сараю зазначеного літерою Б (а.с.126); у володіння і користування ОСОБА_3 переходить житлова кімната зазначена в плані цифрами 1-2 житловою площею 23,74 кв. м, житлова кімната зазначена в плані цифрами 1-3 житловою площею 20,06 кв. м, кухня зазначена літерами 1-1 площею 10,65 кв. м, сарай зазначений літерою В, 1/2 туалету, частина сараю літ. Б, ґанок, веранда (а.с.124); у володіння і користування ОСОБА_4 переходить частина будинку, яка складається з одної жилої кімнати зазначеної в плані цифрами 2-4 жилою площею 18,3 кв. м, кухня зазначена цифрами 2-3 площею 11,52 кв. м, літня кухня зазначена літерою Б, частина сараю літ. Б1, 1/2 туалету, коридор зазначений цифрами 2-2 площею 3,18 кв. м, передня зазначена цифрами 2-1 площею 2,24 кв. м (а.с. 122).

Встановлено та сторонами не заперечувалось, що кожен із них має у володінні та користуванні відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) та частину господарських будівель домоволодіння.

Згідно технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок по АДРЕСА_1 (а.с.18-21), житловий будинок домоволодіння складається із трьох квартир:

квартири № 1, у якій проживає ОСОБА_3, знаходиться на першому поверсі та складається із коридору, позначеного у плані № 1 площею 5,3 кв. м, ванної, позначеної у плані № 2 площею 3,0 кв. м, житлової кімнати, позначеної у плані № 3 площею 23,7 кв. м, житлової кімнати, позначеної у плані № 4 площею 19,2 кв. м; вбудованої шафи, позначеної у плані № 5 площею 0,8 кв. м, кухні, позначеної у плані № 6 площею 15,5 кв. м, комори, позначеної у плані № 7 площею 3,2 кв. м (а.с.19, 20);

квартири № 2, у якій проживає ОСОБА_4, знаходиться на першому поверсі і складається із тамбура, позначеного у плані № 1 площею 2,1 кв. м, коридору, позначеного у плані № 2 площею 3,0 кв. м, кухні, позначеної у плані № 3 площею 11,9 кв. м; житлової кімнати, позначеної у плані № 4 площею 18,3 кв. м; коридору, позначеного у плані № 5 площею 3,2 кв. м; ванної, позначеної у плані № 6 площею 2,0 кв. м (а.с.19, 20);

квартири № 3, у якій проживає ОСОБА_2, яка розташована на мезоніні та складається із кухні, позначеної у плані № 1 площею 9,6 кв. м, житлової кімнати, позначеної у плані № 2 площею 17,1 кв. м, житлової кімнати, позначеної у плані № 3 площею 15,1 кв. м (а.с. 20). Мезонін є відокремленою частиною будинку із окремим самостійним виходом.

Із матеріалів справи вбачається, що крім мезоніну, у володінні та користуванні ОСОБА_2 знаходяться вказані у технічному паспорті від 08 серпня 2008 року: ґанок, прилеглий до сходової клітки, позначеної у плані № IV, що є єдиним виходом із мезоніну, сходова клітка, позначена у плані № IV площею 8,3 кв. м, через яку іде вихід із мезоніну, сходи на мезонін, комора № І площею 8,0 кв. м у підвалі, позначеному у плані літерою А1а1; 1/4 сараю, позначеного у плані літерою Б.

Встановлено, що сходовою кліткою /8,3 кв.м./, ганком, прилеглим до неї, позначеної у плані № IV, належної позивачці згідно заповіту ОСОБА_9 та сходами на мезонін користується тільки ОСОБА_2 (а.с.118). Приміщення комори у підвалі та частина сараю належить ОСОБА_2 згідно заповіту ОСОБА_9 (а.с.118).

Виходи із квартир інших співвласників є окремими і розміщені в інших частинах житлового будинку домоволодіння.

Відповідно до частини першої статті 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Згідно з частиною другою вказаної статті цього Кодексу, якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

Згідно висновку експерта від 16 січня 2013 року розподіл (виділ в натурі) ОСОБА_2 частки спірного домоволодіння відповідно до частки найбільш близької до ідеальної (28/100) за таким варіантом виділу як просить позивачка є технічно можливий. В зв'язку з тим, що при розподілі нерухомого майна не допускається спільне користування будь-яких приміщень, то експерт дійшов висновку, що ОСОБА_2 повинна виплатити грошову компенсацію іншим співвласникам сходової клітки в житловому будинку в розмірі по 15632 грн. кожному співвласнику (а.с. 78 - 88).

Відповідно до висновку повторної будівельно-технічної експертизи від 17 січня 2014 року реальний поділ будинку в натурі на основі існуючих часток неможливий. Варіант розподілу (виділ в натурі) виходячи з ідеальних часток співвласників: ОСОБА_10 35/100 частин будинку, ОСОБА_3 45/100 частин будинку, ОСОБА_4 20/100 частин будинку, є можливим. При цьому для проведення реального поділу будинку в натурі згідно зазначених часток ОСОБА_10 необхідно виплатити грошову компенсацію іншим співвласникам сходової клітки в житловому будинку по 16 174 грн (а.с. 159 - 171).

Правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування та розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди - спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток, співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права.

Квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання. Власникам квартири у дво- або багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку (ст. 382 ЦК України).

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Івано-Франківського міського суду від 28 лютого 2014 року, яке набрало законної сили, встановлено, що у спірному будинку є горище (не віднесене до жодної з квартир), яке самовільно переобладнане ОСОБА_2 і доступ до якого закрито останньою відповідачам зі сторони входу через веранду. В ухвалі апеляційного суду Івано-Франківської області від 01 квітня 2014 року, якою вказане рішення залишено без змін, встановлено, що проведення реконструкції даху суперечить суспільним інтересам та порушує права третіх осіб, яким будинок належить на праві спільної часткової власності та які не давали дозвіл на здійснення перебудови. Рішенням Івано-Франківського міського суду від 28 лютого 2014 року ОСОБА_2 зобов'язано привести до попереднього стану реконструйоване горище.

Відповідно до вимог ст.384 ЦК України, горище, як приміщення загального користування призначено для обслуговування всього будинку, що перебуває у спільній частковій власності сторін, між сторонами, які мають право на його користування, не поділено /і ніхто таких вимог відповідно до положень ст.11 ЦПК України не ставить/. З урахуванням тлумачень, зазначених в рішенні Конституційного Суду України № 4-рп/2004 від 02 березня 2004 року щодо правового режиму допоміжних приміщень житлового будинку, користування горищем за існуючого стану можливе тільки, якщо зі сторони спірної сходової клітки буде до нього вихід, про що заперечує ОСОБА_2 В той же час виділ позивачці в натурі сходових кліток IV та V буде порушувати законні права ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користування горищем. Крім того, зазначений судом розподіл приведе до суттєвого зменшення ідеальної долі ОСОБА_4 /із 27/100 до 20/100/, що при вищезазначених обставинах є неприпустимим.

Тому висновок суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_2 є помилковим, у зв'язку з чим рішення суду слід скасувати та постановити нове рішення про відмову у задоволенні зазначених вимог та задоволення зустрічних вимог ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні допоміжними приміщеннями /сходової клітки та горища/ житлового будинку АДРЕСА_1.

Керуючись ст.ст.307, 309, 313-314, 316 317 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити, рішення Івано-Франківського міського суду від 22 травня 2014 року скасувати та постановити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про проведення виділу в натурі частки із домоволодіння та стягнення судових витрат - відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_3, ОСОБА_4 задовольнити, зобов'язати ОСОБА_2 не чинити перешкоди ОСОБА_3, ОСОБА_4 в доступі до допоміжних приміщень - сходової клітки та горища житлового будинку АДРЕСА_1.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий: В.М. Вакарук

Судді: І.В. Бойчук

Л.В. Ясеновенко