22-ц/775/279/2015(м)
Головуючий у 1-й інстанції Ікорська Є.С.
Доповідач Пономарьова О.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2015 року місто Маріуполь

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області в складі:

головуючого Пономарьової О.М.,

суддів Зайцевої С.А., Баркова В.М.,

при секретарі Бєльченко Б.Ф.,

за участю

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Кабанової Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» про стягнення матеріальної шкоди та зобов'язання вчинити певні дії, за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 12 січня 2015 року, -

в с т а н о в и л а:

Рішенням Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 12 січня 2015 року відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства (далі ПАТ) «ДТЕК Донецькобленерго» про стягнення матеріальної шкоди та зобов'язання вчинити певні дії.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, вважає рішення суду неправильним, оскільки відповідач ігнорував всі його звернення, відключенням енергопостачання заподіяв йому шкоду.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні апеляційного суду підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.

В судовому засіданні апеляційного суду представник ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» Кабанова Л.О., яка діє на підставі довіреності юридичної особи від 18 листопада 2014 року № 181114-20/63 (а.с.61), заперечувала проти доводів апеляційної скарги та просила її відхилити, рішення суду залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін з наступних підстав:

З матеріалів справи вбачається, що станом на 06 червня 2014 року позивач мав заборгованість перед відповідачем у розмірі 1 546 грн. 77 коп. і його повідомили про можливість відключення від електропостачання у зв'язку з несплатою послуг. На адресу позивача надходило повідомлення про наявність заборгованості перед відповідачем, після отримання якого позивач не вчинив дій щодо її погашення, реструктуризації чи перерахунку, а тому відповідачем було припинено подачу електропостачання до будинку позивача.

Відмовляючи позивачу у задоволенні позовних вимог про стягнення матеріальної шкоди та зобов'язання вчинити певні дії, суд першої інстанції виходив з того, що вимоги позивача щодо зобов'язання відповідача виконувати свої обов'язки відповідно до договору та надання працівника для огляду та складання акту відповідно до його вимог, проведення перерахунку за період 2012-2014 р.р., стягнення матеріальної шкоди не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки позивачем не було доведено порушення відповідачем умов договору та законодавства.

Відповідно до частини 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Апеляційний суд вважає, що висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог є законним та обґрунтованим.

Згідно зі статтею 26 Закону України «Про електроенергетику», споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та Правил згідно із законодавством України.

Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно зі статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

На підставі п.19 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999р. №1357 (далі ПКЕЕН), розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі показань приладів обліку.

Відповідно до п.42 ПКЕЕН споживач електричної енергії зобов'язаний: оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил, а п. 48 передбачено, що споживач несе відповідальність згідно із законодавством, зокрема за прострочення терміну внесення платежів за електричну енергію.

Судом першої інстанції встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що позивачу ОСОБА_1 на праві приватної власності належить 13/25 частини житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.48).

16 травня 2013 року між позивачем та відповідачем укладено договір №57-83 (а.с.27-28) про користування електричною енергією для побутових споживачів, за яким відповідач зобов'язався постачати електричну енергію до будинку позивача, а останній - оплачувати спожиту електроенергію відповідно до тарифів.

Згідно з п.7.5. Правил користування електричною енергією постачальник електричної енергії (електропередавальна організація або основний споживач по погодженням постачальника електричної енергії) зобов'язаний, попередивши споживача не пізніше ніж за три робочих дні, припинити повністю або частково постачання йому електричної енергії (передачу або спільне використання технологічних електричних мереж), у тому числі на використання припису представника відповідного органу виконавчої влади, у разі несплати рахунків, відповідно до умов договорів, наявність яких передбачена цими Правилами.

В судовому засіданні знайшло підтвердження, що позивач мав заборгованість перед відповідачем по оплаті наданих послуг та йому направлено попередження 25 квітня 2014 року про можливість відключення від електропостачання у зв'язку з несплатою послуг, після отримання якого позивач не вчинив дій щодо погашення заборгованості, реструктуризації чи перерахунку (а.с.58).

04 червня 2014 року енергопостачання до будинку позивача було відключено.

У зв'язку з заборгованістю по сплаті за спожиту електроенергію, яка станом на 06 червня 2014 року складала 1 546 грн. 77 коп., відповідач звертався до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» заборгованості за спожиту електроенергію за період з 09 липня 2013 року по 13 серпня 2014 року, і судовим наказом від 22 вересня 2014 року з позивача стягнуто 1 178,74 грн.(а.с.59).

Тому з урахуванням вимог закону, встановлених у справі обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що відключення будинку позивача від енергопостачання відповідачем проведено у відповідності до вимог законодавства.

Вирішуючи позовні вимоги, суд першої інстанції правильно встановив правовідносини, що склалися між сторонами, і дійшов обґрунтованого висновку, що вони регулюються статтею 714 ЦК України, статтями 24-27 Закону України «Про електроенергетику», Правилами користування електричною енергією для населення затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України за № 1357 від 26 липня 1999 року, Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженою постановою НКРЕ від 04 травня 2006 року № 562.

Відповідно до положень ст.ст. 3,11, 15 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Статтею ст.60 ЦПК України передбачено, що кожна із сторін зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір.

Проте, позивачем не було доведено в судовому засіданні порушення відповідачем умов договору та законодавства, а тому суд першої інстанції обґрунтовано відмовив в задоволенні вимог ОСОБА_1 щодо зобов'язання відповідача виконувати свої обов'язки відповідно до договору та надання працівника для огляду та складання акту відповідно до його вимог, проведення перерахунку за 2012-2014 р.р.

Доводи апелянта щодо заподіяння йому відповідачем матеріальної шкоди внаслідок відключення від електропостачання є необґрунтованими, оскільки в судовому засіданні неправомірність дій відповідача по припиненню енергопостачання позивачу не знайшла свого підтвердження і встановленні в судовому засіданні обставини суперечать положенням ст. 1166 ЦК України, якою передбачені підстави відповідальності за завдану майнову шкоду.

Ухвалене судом першої інстанції рішення відповідає встановленим у справі обставинам та вимогам матеріального і процесуального закону.

Наведені в апеляційній скарзі позивача доводи є необґрунтованими і не належать до тих підстав, із якими процесуальне законодавство пов'язує можливість прийняття рішення щодо скасування або зміни оскаржуваного рішення.

Згідно із статтею 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки апеляційним судом не встановлено порушень судом першої інстанції при розгляді справи вимог матеріального чи процесуального законів або неправильної оцінки досліджених по справі доказів, то підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування судового рішення апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст. 303, ст. 307, ст. 308, ст. 313-315 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 12 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: О.М. Пономарьова

Судді: С.А. Зайцева

В.М. Барков