УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2015 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Колодійчук В.М., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2, подану представником ОСОБА_3, на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 07 серпня 2014 року та рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 03 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до відкритого акціонерного товариства «Завод «Дніпропрес», ліквідатора - арбітражного керуючого відкритого акціонерного товариства «Завод «Дніпропрес» Барановського Олександра Миколайовича про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення, компенсації за невикористану відпустку, вихідної допомоги та про спонукання до вчинення певних дій,

в с т а н о в и в :

У листопаді 2013 року ОСОБА_2 звернулась до суду із вказаним позовом, в якому просила суд ухвалити рішення, яким стягнути із ВАТ «Завод «Дніпропрес» на її користь середній заробіток за час затримки виконання рішення суду з 09 жовтня 2012 року по 31 травня 2014 року в сумі 29 653 грн 65 коп., зобов'язати ВАТ «Завод «Дніпропрес» виплатити їй грошову компенсацію за невикористану щорічну відпустку за період з 30 серпня 2010 року по 30 серпня 2014 року в сумі 7 792 грн 20 коп., зобов'язати відповідачів виконати рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 14 листопада 2011 року щодо поновлення її на роботі та визнання наказу про звільнення її з роботи незаконним, зобов'язати ВАТ «Завод «Дніпропрес» звільнити її з роботи з моменту винесення судом остаточного рішення по справі, зобов'язати ліквідатора внести запис до трудової книжки з приводу поновлення її на роботі та видати наказ про звільнення її з роботи за п. 1 ст. 40 КЗпП України, у зв'язку з ліквідацією підприємства, зобов'язати ВАТ «Завод «Дніпропрес» виплатити їй вихідну допомогу у розмірі не менше середнього місячного заробітку при припиненні трудового договору з підстави п. 1 ст. 40 КЗпП України та провести остаточний розрахунок всіх належних їй сум від підприємства на день звільнення.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 14 листопада 2011 року її поновлено на роботі слюсарем - електромонтажником 4 розряду виробництва середніх пресів ВАТ «Завод «Дніпропрес» з 31 серпня 2010 року, визнано наказ про її звільнення незаконним, стягнуто на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу та моральну шкоду. 22 листопада 2011 року Бабушкінським ВДВС Дніпропетровського МУЮ закінчено виконавче провадження, відкрите на підставі виданого за вказаним рішенням виконавчого листа, оскільки постановою господарського суду Дніпропетровської області від 12 липня 2011 року ВАТ «Завод «Дніпропрес» визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру та призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Барановського О.М.

ОСОБА_2 зазначає, що зобов'язання ВАТ «Завод «Дніпропрес» з виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди ліквідатор включив до реєстрів вимог кредиторів, а питання щодо поновлення її на роботі до цих пір не вирішено, у зв'язку з чим була вимушена звернутись до суду із вказаним позовом.

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 07 серпня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_2 залишено без задоволення.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 03 грудня 2014 року рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 07 серпня 2014 року скасовано в частині позовних вимог ОСОБА_2 щодо стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення та компенсації за невикористану відпустку в період з 30 серпня 2010 року по 30 серпня 2012 року, а також в частині зобов'язання ліквідатора - арбітражного керуючого ВАТ «Завод «Дніпропрес» виконати рішення суду, внести запис до трудової книжки про поновлення на роботі та видати наказ про звільнення, а провадження у справі в цій частині - закрито. Стягнуто із ВАТ «Завод «Дніпропрес» на користь ОСОБА_2 заробітну плату за час затримки виконання рішення у розмірі 39 033 грн 15 коп. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін. Вирішено питання про судові витрати.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалені судові рішення, та ухвалити нове рішення, яким задовольнити заявлені позовні вимоги у повному обсязі.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд апеляційної інстанції закриваючи в частині провадження у справі, з посиланням на ч. 2 ст. 223 ЦПК України, відповідно до ст. 212 ЦПК України, повно та всебічно дослідив і оцінив обставини у справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин та закон, який їх регулює, а також вірно зазначив, про наявність правових підстав для задоволення вимог щодо стягнення заробітної плати за час затримки виконання судового рішення, посилаючись на положення ст.ст. 24, 31, 235, 236 КЗпП України, ст. 77 Закону України «Про виконавче провадження» та Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Погоджуючись із висновками суду першої інстанції в іншій частині позовних вимог ОСОБА_2 апеляційний суд вірно зазначив про передчасність вимог щодо стягнення грошової компенсації за невикористану щорічну відпустку, зобов'язання звільнення з роботи з моменту винесення судом остаточного рішення у справі, виплатити вихідної допомогу та проведення остаточного розрахунку всіх належних сум від підприємства на день звільнення, оскільки судове рішення щодо поновлення позивача на роботі ще не виконано.

Зі змісту оскаржуваних судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій і доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що скарга є необґрунтованою, а наведені у ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Відсутні і передбачені ст. 338 ЦПК України підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

На підставі наведеного та керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в :

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до відкритого акціонерного товариства «Завод «Дніпропрес», ліквідатора - арбітражного керуючого відкритого акціонерного товариства «Завод «Дніпропрес» Барановського Олександра Миколайовича про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення, компенсації за невикористану відпустку, вихідної допомоги та про спонукання до вчинення певних дій.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути, особі яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ В.М. Колодійчук