АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 215/2052/15-ц Головуючий в І інстанції
Провадження 22-ц/774/2154/к/15 Квятковський Я. А.
Категорія 27 (1) Доповідач - Соколан Н. О.
УХВАЛА

Іменем України

03 листопада 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

Головуючого судді: Соколан Н. О.,

суддів: Барильської А. П., Зубакової В. П..

при секретарі: Голуб О. О.

за участю: представника позивача Бродька Анатолія Івановича,

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 31 серпня 2015 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2015 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (надалі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернувся до суду із позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позову зазначив, що згідно укладеного договору б/н від 24.04.2008 року, позивач надав ОСОБА_4 кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до умов договору відповідач зобов'язався погашати заборгованість за кредитом, відсотки за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах договору.

Оскільки відповідач не виконував свої обов?язки за договором, виникла заборгованість, яка станом на 31.03.2015 року становить 29577,36 грн., яку позивач просив стягнути з відповідача.

Рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 31 серпня 2015року в задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового про задоволення позовних вимог. Вважає, що суд першої інстанції неповно з'ясував усі обставини справи, не звернув уваги на те, що факт повернення коштів не звільняє боржника від відповідальності, а відсотки та неустойка нараховуються протягом усього часу, поки зобов?язання не виконано, тому на підставі ч. 1 ст. 1048 ЦК України позивач має право на отримання відсотків у межах 3 років, а неустойки - у межах 12 місяців, які передували зверненню до суду, з урахування того, що позовна давність обчислюється окремо по кожному окремому платежу.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ПАТ КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, суд першої інстанції виходив із того, що позов було пред'явлено після спливу строку позовної давності.

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 24.04.2008 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та відповідачем ОСОБА_4 укладений договір про надання банківських послуг без номеру (а.с. 6), який відповідає Умовам та правилам надання банківських послуг (а.с. 7-12).

Відповідно до умов Договору 08.05.2008 року позивач надав відповідачу платіжну картку та кредит на платіжну картку у вигляді встановленого кредитного ліміту в сумі 500,00 грн., з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. В подальшому ліміт збільшено до 6300 грн. Порядок погашення заборгованості встановлений щомісячними платежами в розмірі 22,8 % від суми заборгованості.

Умовами і правилами надання банківських послуг, а саме п. 6.5 передбачено, що відповідач зобов'язаний погашати заборгованість за кредитом, процентами за його користування, комісії тощо у строки та порядку, визначених договором. Крім того, п.8.6. Умов передбачено, що при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених вказаним договором більше ніж на 120 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми позову.

Відповідно до ст. ст. 1049, 1050 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Судом першої інстанції також встановлено, що ОСОБА_4 всупереч умовам вищевказаного Договору свого обов'язку по поверненню кредиту, належним чином не виконав, у зв'язку з чим, станом на 31.03.2015 року утворилася заборгованість у розмірі 29577,63 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом -6289,70 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом - 15874,77 грн.,заборгованості за пенею та комісією - 5528,25 грн. та штрафів відповідно до п. 8.6. Умов і Правил надання банківських послуг: штрафу (фіксована частина) - 500,00 грн., штрафу (відсоткова складова) - 1384,64 грн.

Заперечуючи проти позову, відповідач ОСОБА_4, в своїй заяві суду першої інстанції від 17 серпня 2015 року просив суд застосувати строк позовної давності до вимог позивача. (а.с. 41-43).

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Згідно зі статтею 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

Згідно з правовою позицією, висловленою Верховним Судом України, яка в силу ст.360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності, нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України, у Постанові від 19 березня 2014р. у справі № 6-14 цс 14 відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку.

За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору.

Відповідно до п. 3.1.1 Розділу ІІ Правил користування платіжною карткою (далі - Правила) строк дії картки вказується на лицевій стороні картки (місяць і рік). Картка дійсна до останнього календарного дня зазначеного місяця.

Пунктом 3.1.3 Правил встановлено, що після закінчення строку дії відповідна картка продовжується Банком на новий строк (шляхом надання клієнту картки з новим строком дії), якщо раніше (до початку місяця закінчення строку дії картки) не надійшла письмова заява держателя картки щодо закриття карткового рахунку, а також за умови наявності грошових коштів на картковому рахунку для оплати послуг з виконання операцій по картковому рахунку, та при дотриманні інших умов продовження, передбачених договором.

Зі змісту п. 5.4 Правил вбачається, що строк погашення кредиту у повному обсязі здійснюється не пізніше останнього дня місяця, вказаного на платіжній картці у полі "місяць".

Оскільки, як убачається з довідки ПАТ «КБ «ПриватБанк», картка, видана відповідачу ОСОБА_4 закінчила свою дію 03.04.2012 року, з цього часу розпочався перебіг строку позовної давності, який закінчився 03 квітня 2015 року.

Позивач ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся до суду із відповідним позовом про захист свого порушеного права, згідно штампу вхідної кореспонденції суду, лише 07 травня 2015 року, тобто після закінчення строку позовної давності ( а.с.1).

Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення, що було зроблено відповідачем під час розгляду справи судом першої інстанції.

Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про пропуск позивачем строку позовної давності за зверненням до суду за захистом порушених прав, та не приймає до уваги доводи апеляційної скарги , щодо автоматичної пролонгації дії договору, оскільки згідно з розділом 3 Умов та Правил надання банківських послуг "Користування картою", п. 3.1.3 після закінчення строку дії відповідна картка продовжується банком на новий строк шляхом надання клієнту картки з новим терміном дії.

Належних та допустимих доказів, в розумінні ст.ст. 57-60 ЦПК України про видачу та користування відповідачем ОСОБА_4 новою карткою ПАТ КБ "ПриватБанк" суду не надано.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов'язки сторін, обставини по справі, перевірив доводи і дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені письмовими матеріалами справи та поясненнями учасників процесу.

За таких обставин підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду колегія суддів не вбачає.

Суд не допустив порушень матеріального або процесуального закону, які могли б бути підставою для скасування рішення суду.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, ст. 313-315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк»- відхилити.

Рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 31 серпня 2015року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: