РІШЕННЯ

Іменем України

03.11.2015 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова,

в складі:

головуючого судді- Ванівського Ю.М.

при секретарі- Буюклі В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про поділ спадкового майна та визнання права власності, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про поділ спадкового майна та визнання права власності.

Позовні вимоги обгрунтовує тим, що вона являлась дружиною ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року. Відповідачі є їхніми спільними дітьми. Після смерті чоловіка відкрилась спадщина, до складу якої квартира АДРЕСА_2 в місті Львові та земельна ділянка площею 0,0539 га, на території Керницької сільської Ради народних депутатів в садовому товаристві «Калина». Спірна квартира була отримана померлим внаслідок членства в ЖБК, під час їхнього перебування в шлюбі, а отже така є спільною сумісною власністю та їй належить ? частина такої, а друга ? частина може бути об'єктом спадкування. Оскільки, ОСОБА_4 на випадок своєї смерті не складав заповіт, то відповідно спадкування відбувається за законом, а тому вона та відповідачі являються спадкоємцями за законом, та кожен має право на спадкування 1/3 частини спадкового майна. З метою оформлення спадщини вона звернулась до приватного нотаріуса для отримання консультації, де їй було повідомлено, що для оформлення спадкових прав та для отримання свідоцтва про право власності на спадкове майно необхідно надати оригінали правовстановлюючих документів, а також витяги про реєстрацію права власності в реєстрі речових прав, а оскільки, чоловік за життя не оформив право власності вона не зможе отримати свідоцтво про право на спадщину. Також, між нею та відповідачами досягнуто домовленості щодо поділу спадкового майна, а саме їй передається у власність в цілому спірна квартира, відповідачу ОСОБА_1 земельна ділянка, а щодо відповідачки ОСОБА_3 то така не буде спадкувати після смерті батька. Просить позов задовольнити.

В судове засідання позивач не з'явилась, надала суду заяву в якій просить справу розглядати у її відсутності позовні вимоги підтримала, просить задовольнити.

Відповідачі в судове засідання не з'явились, направили суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечили.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, перевіривши доводи справи, суд вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Як встановлено судом, позивач ОСОБА_1 являлась законною дружиною покійного ОСОБА_4

Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_3 являються дітьми позивача ОСОБА_1 та покійного ОСОБА_4 Дані обставини про факти родинних відносин сторонами не оспорюються.

Факт смерті ОСОБА_4 стверджується копією Свідоцтва про смерть останнього від ІНФОРМАЦІЯ_3 року, долученою до матеріалів справи.

Статтею 1220 ЦК України визначено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Згідно статті 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Як встановлено судом, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року, до дня смерті постійно проживав за адресою АДРЕСА_1

Стаття 1218 ЦК України визначає, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Як вбачається з матеріалів справи, після смерті ОСОБА_4 до складу спадщини увійшла квартира АДРЕСА_2 в м. Львові, а також земельна ділянка площею 0,0539 га, на території Керницької сільської Ради народних депутатів в садовому товаристві «Калина» яка належала померлому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_3

Також, судом встановлено, що спірна квартира АДРЕСА_1 була набута померлим внаслідок членства в ЖБК.

Так, із довідки № 61 від 17.02.1993 року виданої ЖБК № 152 вбачається, що ОСОБА_4 повністю виплатив членські внески в ЖБК № 152.

Як роз'яснено Пленумом Верховного Суду України у постанові № 20 від 22.12.95 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», при повному внесені пайових внесків за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані члену житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, у особи, яка має право на частку в пайових внесках, виникає право власності на відповідну частку квартири, дачі, гаража чи іншої будівлі.

Враховуючи той факт, що ОСОБА_4 повністю сплатив внески, суд вважає доведеним, що він набув право власності на спірну квартиру у встановленому законом порядку.

Згідно ст. 60 СК України майно, нажите подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Стаття 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відтак, оскільки спірна квартира була набута ОСОБА_4 під час перебування в шлюбі з позивачем, то відповідно така є спільною сумісною власністю подружжя, та кожному з них належало по ? частині такої, а отже до складу спадщини входить лише ? частина спірної квартири.

Підпунктом 4.12 пункту 4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністесртва юстиції України № 296/5 (далі Порядок) від 22.02.2012 року визначено, що свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів.

П.п. 4.15 пункту 4 глави 10 розділу ІІ Порядку визначає, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві.

Згідно п.п. 4.18 пункту 4 глави 10 розділу ІІ Порядку - якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Згідно ч. 4 ст. 3 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, признаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов:

- якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або

- якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

Томуе, оскільки ОСОБА_4 не оформив право власності на спірну квартиру та не зареєстрував таке у встановленому законом порядку, а тому, як позивачка так і відповідачі позбавлені можливості отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на спірне майно, а тому позовні вимоги в частині визнання права власності на спірне майно підлягають задоволенню.

Згідно статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Як встановлено судом, ОСОБА_4 на випадок своєї смерті не складав заповіт, а отже, спадкування відбувається за законом.

Стаття 1261 ЦК України визначає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Отже, як позивач так і відповідачі являються спадкоємцями першої черги та відповідно мають право на спадкування.

У відповідності до приписів ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Ч. 3 ст. 1268 ЦК України визначає, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Так судом беззаперечно встановлено, що як позивач так і відповідачі на час смерті постійно проживали з померлим, а отже, є такими, що прийняли спадщину.

Щодо ОСОБА_3 то як вказувала позивач та вказані обставини не заперечила ОСОБА_3 вона не буде звертатись із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4, а отже спадкоємцями які виявили бажання на спадкування є позивачка та ОСОБА_1.

Стаття 1267 ЦК України виначає, що частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Спадкоємці за усною угодою між собою, якщо це стосується рухомого майна, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них. Спадкоємці за письмовою угодою між собою, посвідченою нотаріусом, якщо це стосується нерухомого майна або транспортних засобів, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них.

Ч. 2 статті 1279 ЦК України спадкоємці, які разом із спадкодавцем були співвласниками майна, мають переважне право перед іншими спадкоємцями на виділ їм у натурі цього майна, у межах їхньої частки у спадщині, якщо це не порушує інтересів інших спадкоємців, що мають істотне значення.

Оскільки, як встановлено судом позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_1, як спадкоємці після смерті ОСОБА_4 узгодили між собою порядок та умови поділу спадкового майна, підлягають задоволенню і позовні вимоги у цій частині.

З наведених міркувань, керуючись ст.ст. 10, 11, 31, 60, 61, 88, 208, 209, 212, 214, 215, 218, ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (ідн. № НОМЕР_1) право власності на квартиру АДРЕСА_1 у м. Львові в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Визнати за ОСОБА_2 (ідн. № НОМЕР_2) право власності на земельну ділянку площею 0,0539 га цільове призначення ведення садівництва, що розташована на території Керницької сільської Ради народних депутатів в садовому товаристві «Калина» (державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_4 виданий Керницькою сільською радою народних депутатів 23.07.1997 року) в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Львівської області через суд, що його ухвалив, шляхом подачі в десятиденний денний строк з дня його проголошення, або отримання його копії апеляційної скарги.

Суддя Ванівський Ю.М.