Справа № 405/3992/15-ц
Провадження №2/405/890/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 листопада 2015 року Ленінський районний суд м.Кіровограда у складі:
головуючого-судді Іванової Л.А.
при секретарі- Береді Я.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Кіровограді цивільну справу за позовом комунального підприємства «Теплоенергетик» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за використану теплову енергію, -
Позивач КП «Теплоенергетик» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за використану теплову енергію.
В обґрунтування позову зазначив, що відповідач ОСОБА_1 є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1. Шляхом взяття на баланс особового абонентського рахунку № НОМЕР_1 та видачею абонентської книжки сторони вступили у фактичні договірні відносини. Відповідач належним чином зобовязання по оплаті послуг теплопостачальної організації не виконує, внаслідок чого заборгованість за спожиту енергію за період з 01.10.2009 року по 01.02.2015 року складає 7 514 грн. 04 коп. основного боргу, 1 803 грн. 26 коп. інфляційних витрат, 450 грн. 51 коп. три відсотки річних. Просив суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 9 767 грн. 81 коп., і сплачений при подачі позову до суду судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.
Представник позивача в судове засідання не зявився, повідомлений належним чином про дату, час та місце судового розгляду справи, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, пославшись на обставини, викладені в позові, просив позов задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечував.
Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час, дату та місце судового розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не відомі, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.
Суд визнав за можливе розглянути справу у відсутності відповідача за наявними у справі доказами та в порядку ч.1 ст.225 ЦПК України ухвалив розглядати справу заочно, про що в адресованій на адресу суду заяві представник позивача не заперечував.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що вимоги позивача обгрунтовані, у звязку з чим підлягають задоволенню з наступних підстав.
За змістом ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобовязується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобовязується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобовязаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Зобовязання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобовязанням.
Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що власником квартири № 46 за адресою: м. Кіровоград, вул. В.Перспективна, 12, є ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується довідкою житлово експлуатаційної контори № 12 від 26.05.2014 року.
Сторони, а саме власник квартири ОСОБА_1, як споживач послуг та КП «Теплоенергетик», як виконавець з надання послуг теплопостачання перебувають у фактичних договірних правовідносинах, що підтверджується фактом відкриття особового абонентського рахунку № НОМЕР_1 та видачею абонентської книжки.
Згідно ст. 68 ЖК України наймач зобовязаний щомісячно сплачувати комунальні послуги, у тому числі і за послуги теплопостачання.
Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та п. 1 ст. 30 Постанови Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Частиною 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» визначено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.
Згідно зазначених норм закону споживач зобовязаний оплатити житлово-комунальні послуги, якщо він фактично користувався ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.
Судом встановлено, що відповідач належним чином та в повному обсязі зобовязання по оплаті послуг з теплопостачання не виконує, внаслідок чого заборгованість за використану теплову енергію за період з 01.10.2009 року по 01.02.2015 року становить 9 767 грн. 81 коп., яка складається з основного боргу в розмірі 7 514 грн. 04 коп., а також нарахованих позивачем в порядку ч.2 ст. 625 ЦК України інфляційних витрат в розмірі 1 803 грн. 26 коп. та трьох відсотків річних в розмірі 450 грн. 51 коп., що підтверджується розрахунком заборгованості абонента № НОМЕР_1 з інфляційними витратами та 3% річних, наданим позивачем.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, а при відсутності таких умов та вказівок- відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Суд приймає до уваги письмові докази, надані позивачем на обґрунтування доводів щодо надання відповідачу житлово-комунальних послуг, а саме: послуг з теплопостачання, відповідно до вимог Закону України Про житлово-комунальні послуги, факт не надання зазначених послуг, або надання їх неналежної якості, не спростовані відповідачем шляхом подання належних доказів, а відтак суд вважає, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за отримані послуги з теплопостачання за період з 01.10.2009 року по 01.02.2015 року на суму 9 767 грн. 81 коп., є законними, обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.
На підставі ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.
Відповідно до ст. 68 Житлового кодексу України, ст. ст. 526, 625 Цивільного кодексу України, Закону України Про житлово-комунальні послуги та керуючись ст.ст. 10, 11, 59, 60, 88, 212, 213, 215, 218, 224-226 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-
Позовні вимоги комунального підприємства «Теплоенергетик» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за використану теплову енергію задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь комунального підприємства «Теплоенергетик» заборгованість за використану теплову енергію за період з 01 жовтня 2009 року по 01 лютого 2015 року в розмірі 9 767 (девять тисяч сімсот шістдесят сім) грн. 81 коп.
Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь комунального підприємства «Теплоенергетик» судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Кіровоградської області через Ленінський районний суд м.Кіровограда шляхом подачі до суду першої інстанції протягом десяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
В порядку ст.233 ЦПК України заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого ЦПК України.
Суддя Ленінського районного суду
м. Кіровограда Л.А. Іванова