Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/4746/14-ц
Провадження № 2/553/94/2015
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
05.08.2015м. м. Полтава
Ленінський районний суд м. Полтави в складі:
головуючого судді Юхно С.П.,
при секретарі Шпак Н.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави, -
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав.
Відповідач ОСОБА_2В. в судове засідання не зявився, хоча належним чином повідомлявся про день і час розгляду справи.
Беручи до уваги викладене, враховуючи згоду представника позивача, суд, з урахуванням положень ст. 224 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача з ухваленням по справі заочного рішення.
Суд, вислухавши пояснення представника позивача та, дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав:
Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Отже суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог та за наявними у справі доказами, які надані сторонами.
Як вбачається з витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна є запис про арешт всього рухомого майна, яке належить ОСОБА_1, та заборону його відчуження, що внесений на підставі постанови Ленінського ВДВС Полтавського МУЮ про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 26 листопада 2012 року.
30 квітня 2015 року державний виконавець виконавчий лист повернув Банку, у звязку з тим, що майно боржника, розшук якого здійснювався, не виявлено протягом року з дня оголошення розшуку.
Отже, на час розгляду даної справи відповідач ОСОБА_1 має заборгованість перед Банком, у звязку з невиконанням умов кредитно-заставного договору від 04 вересня 2008 року та рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 02 листопада 2011 року.
З огляду на наведені обставини, суд приходить до висновку, що у позивача, як заставодержателя виникло право звернення стягнення на предмет застави, оскільки відповідач, не виконав зобов'язання по сплаті кредиту та відсоткам у встановлені строки.
Відповідно до ч. 2, 3 ст. 28 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», якщо протягом 30 днів з моменту реєстрації в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження зобов'язання боржника, виконання якого забезпечене обтяженням, залишається невиконаним і в разі якщо предмет забезпечувального обтяження знаходиться у володінні боржника, останній зобов'язаний на вимогу обтяжувача негайно передати предмет обтяження у володіння обтяжувача. До закінчення процедури звернення стягнення обтяжувач зобов'язаний вживати заходи щодо збереження відповідного рухомого майна згідно з вимогами, встановленими статтею 8 цього Закону. Якщо боржник, у володінні якого знаходиться предмет забезпечувального обтяження, не виконує обов'язок щодо передачі предмета забезпечувального обтяження у володіння обтяжувача, звернення стягнення здійснюється на підставі рішення суду.
Аналогічна умова передбачена п.п. 12.2.2., 12.2.6. кредитно-заставного договору від 04 вересня 2008 року.
Згідно ст. 44 Закону України «Про заставу» заклад це застава рухомого майна, при якій майно, що складає предмет застави, передається заставодавцем у володіння заставодержателя.
Згідно вимог ст. 88 ЦПК України понесені позивачем судові витрати в сумі 243 грн. 60 коп. підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ПАТ КБ «ПриватБанк».
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 15, 60, 88, 209, 212, 218 ЦПК України, ст. 590 ЦК України, суд, -
Позовні Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» сплачений при подачі позову судовий збір в сумі 243 (двісті сорок тир) грн. 60 коп.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Полтавської області через Ленінський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави ОСОБА_3