У х в а л а

іменем україни

23 вересня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Горелкіної Н.А., Завгородньої І.М., Іваненко Ю.Г.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання майна особистою власністю, поділ спільного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, третя особа - ОСОБА_6 про поділ спільного майна подружжя, стягнення компенсації за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 27 листопада 2014 року та рішення апеляційного суду Одеської області від 31 березня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2013 року ОСОБА_4 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_5 про визнання майна особистою власністю, поділ спільного майна подружжя.

У грудні 2013 року ОСОБА_5 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_4, третя особа - ОСОБА_6 про поділ спільного майна подружжя, стягнення компенсації.

Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 27 листопада 2014 року первісний позов задоволено частково.

Визнано особистою приватною власністю ОСОБА_4 квартиру АДРЕСА_1.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на Ѕ частину трактора колісного ДТ-75 ДК, 1990 року випуску, д/н НОМЕР_2 та на Ѕ частину трактора колісного МТЗ-80, 1994 року випуску, д/н НОМЕР_1.

В іншій частині позову відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_5 задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_5 право власності на Ѕ частину трактора колісного ДТ-75 ДК, 1990 року випуску, д/н НОМЕР_2, на Ѕ частину трактора колісного МТЗ-80, 1994 року випуску, д/н НОМЕР_1 та на Ѕ частину трактора колісного ДТ-75 ДК, 1990 року випуску, д/н ОК 10433.

Стягнуто із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 грошову компенсацію у розмірі 32 тис. грн.

В іншій частині зустрічного позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 31 березня 2015 року рішення суду першої інстанції змінено в частині поділу між сторонами гусеничного трактора ДТ-75 ДК, 1990 року випуску, д/н НОМЕР_2 та гусеничного трактора ДТ-75 ДК, 1990 року випуску, д/н ОК 10433.

Визнано за ОСОБА_4 право особистої приватної власності на гусеничний трактор ДТ-75 ДК, 1990 року випуску, д/н НОМЕР_2.

Визнано за ОСОБА_5 право особистої приватної власності на гусеничний трактор ДТ-75 ДК, 1990 року випуску, д/н ОК 10433.

В іншій частині рішення суду залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати ухвалені судові рішення, посилаючись на порушення судами норм матеріального і процесуального права.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

За змістом ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судом апеляційної інстанції, <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_1987/ed_2014_02_23/pravo1/T041618.html?pravo=1>відповідно до ст. 212 ЦПК України, повно, всебічно досліджено і оцінено обставини у справі, надані сторонами докази, правильно визначено юридичну природу спірних правовідносин та закон, який їх регулює.

Докази та обставини, на які посилається заявник, були предметом дослідження судами і при їх дослідженні та встановленні судами дотримані норми процесуального та матеріального права, зокрема норми ст. ст. 57, 63, 70, 71 СК України та норми ст. ст. 57, 60 ЦПК України.

Таким чином, касаційну скаргу на рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 27 листопада 2014 року в його не зміненій частині та рішення апеляційного суду Одеської області від 31 березня 2015 року слід відхилити.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 27 листопада 2014 року в його не зміненій частині та рішення апеляційного суду Одеської області від 31 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:Н.А. Горелкіна
І.М. Завгородня
Ю.Г. Іваненко