11.03.2015 Справа № 363/362/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2015 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Підкурганного В.В.

при секретарі Слободенюк Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вишгороді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

у січні 2015 року позивачка звернулася до суду із названим позовом в якому просила стягнути з ОСОБА_2 аліменти на її користь на утримання малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ? частини всіх доходів починаючи з дня подачі позовної заяви до суду, і до досягнення дитиною повноліття; стягнути з відповідача аліменти на своє утримання у розмірі ? частини всіх доходів до досягнення дитиною трьохрічного віку та допустити негайне виконання рішення суду.

Свої позовні вимоги обґрунтовувала тим, що з відповідачем вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 13 листопада 2013 року. ІНФОРМАЦІЯ_1 від шлюбу у них народився син ОСОБА_3. Останні три місяці відповідач з ними не проживає, матеріальну допомогу на утримання сім'ї та сина не надає . Дитина проживає разом з нею та знаходиться на повному її утриманні.

Вважає, що відповідач може сплачувати аліменти та надавати грошову допомогу на її утримання та сина, оскільки більш нікому не сплачує аліменти.

У судове засідання позивач не з'явилася, надала суду заяву в якій просила розгляд справи проводити за її відсутності, позов підтримала та просила про його задоволення.

Відповідач у судове засідання не з'явився, також надав суду заяву в якій проти позову не заперечував та просив розглядати справу за його відсутності.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступного.

Так, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 є спільною дитиною ОСОБА_1 та ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1, зареєстроване 4 червня 2014 року Виконавчим комітетом Лебедівської сільської ради Вишгородського району Київської області, актовий запис № 8 (а.с. 4).

Як вбачається з довідки виданої Лебедівською сільською радою від 10 вересня 2014 року № 511, ОСОБА_2 зареєстрований в АДРЕСА_1, а його син ОСОБА_3 за місцем реєстрації батька не зареєстрований (а.с. 5).

Згідно посвідчення виданого ОСОБА_2 Управлінням праці та соціального захисту населення Вишгородської Райдержадміністрації від 24 квітня 2012 року серії НОМЕР_2, останній отримує державну соціальну допомогу інваліда з дитинства 3 групи у розмірі 838 грн. 00 коп. (а.с. 14).

З огляду на встановлені обставини судом зазначається наступне.

Відповідно до статті 1 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини 1 статті 3 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до статті 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Так, законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 5 Сімейного кодексу України визначено, що держава охороняє сім'ю, дитинство, материнство, батьківство, створює умови для зміцнення сім'ї.

Стаття 180 Сімейного кодексу України встановлює, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно зі статтею 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних членів сім'ї, та інші обставини, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 проживає разом з матір'ю та перебуває на її утриманні.

Відповідач не надає матеріальної підтримки, та не бере участі у вихованні дитини. Виплат по іншим виконавчим листам відповідач не здійснює, не має на утриманні інших неповнолітніх чи не працездатних осіб.

За таких обставин, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог в частині стягнення з відповідача аліментів на утримання позивачки до досягнення дитиною трьох років судом зазначається наступне.

Відповідно до частини 2 статті 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Частиною 4 статті 84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Враховуючи те, що розмір державної соціальної допомоги інваліда з дитинства 3 групи, яку отримує відповідач становить 838 грн. додаткових джерел доходу у нього не має, та виходячи зі змісту зазначених норм матеріального права, суд вважає, що вимога позивачки про стягнення аліментів на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку задоволенню не підлягає, так як відповідач не має можливості надавати таку матеріальну допомогу.

В контексті статті 60 ЦПК України позивачем суду не доведено, що відповідач має змогу сплачувати аліменти на її утримання до досягнення дитиною трьох років.

За таких обставин, позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 209-215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 аліменти на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ? частини всіх доходів, починаючи з дня подачі позову до суду, а саме з 27 січня 2015 року та до досягнення нею повноліття.

Допустити негайне виконання рішення суду у межах стягнення платежу за один місяць у відповідності до пункту 1 частини 1 статті 367 ЦПК України.

Решта позовних вимог задоволенню не підлягає.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя