АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 607/1552/15-цГоловуючий у 1-й інстанції Стельмащук П.Я.
Провадження № 22-ц/789/546/15 Доповідач - Храпак Н.М.
У Х В А Л А

10 квітня 2015 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Храпак Н.М.

суддів - Дикун С. І., Шевчук Г. М.,

при секретарі - Коваль О.І.

з участю сторін - апелянта ОСОБА_1 та представника Другого відділу ДВС Тернопільського міського управління юстиції - Кущака В.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду від 29 січня 2015 року у справі за поданням Другого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції про примусове проникнення до житла, -

ВСТАНОВИЛА:

в січні 2015 року Другий відділ державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції звернувся в суд із поданням про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1, посилаючись на те, що на виконанні в Другому відділі ДВС Тернопільського міського управління юстиції перебуває виконавчий лист № 607/4591/13-ц, виданий Тернопільським міськрайонним судом 22.07.2014 року про стягнення з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 в користь ОСОБА_4 186428 грн. заборгованості по договору позики. Неодноразовим виходом державного виконавця за адресою АДРЕСА_1 встановлено, що на дзвінки та стукіт в двері помешкання ніхто не відчинив, хоча боржник про час і дату проведення виконавчих дій був повідомлений належним чином і тому обстежити майновий стан боржника не вдалося, що підтверджується актами державного виконавця від 22.10.2014р., 23.12.2014р., 29.12.2014р.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 29 січня 2015 року задоволено подання Другого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції про примусове проникнення до житла.

Надано дозвіл на примусове проникнення до житла за адресою АДРЕСА_1.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вищевказану ухвалу суду просить скасувати та постановити нову, якою у подані Другого відділу ДВС Тернопільського міського управління юстиції відмовити, посилаючись на те, що висновки суду не відповідають обставинам справи, судом не повністю було з'ясовано обставини, які мають значення для справи, а також порушено норми процесуального права.

Також, апелянт вказує, що суд неправомірно взяв за основу акти державного виконавця від 22.10.2014р., 23.12.2014р., 29.12.2014р., оскільки вони складені не у відповідності до нормативних актів, а також в оскарженій ухвалі було зазначено про повідомлення боржників про дату і час обстеження, хоча дані відомості у матеріалах справи відсутні. Висновок державного виконавця про неможливість потрапити до його житла, не свідчить про ухилення від виконання судового рішення чи перешкоджання виконанню виконавчих дій.

В судовому засідання апелянт ОСОБА_1 подану ним апеляційну скаргу підтримав повністю, зіславшись на доводи викладені в ній.

Представник Другого відділу ДВС Тернопільського міського управління юстиції Кущак В.Б. в судовому засіданні апеляційної скарги не визнав, вважаючи ухвалу суду законною та обґрунтованою.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення сторін, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що на виконанні в Другому відділі ДВС Тернопільського міського управління юстиції перебуває виконавчий лист № 607/4591/13-ц, виданий Тернопільським міськрайонним судом 22.07.2014 року про стягнення з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 в користь ОСОБА_4 69160 грн. боргу та 117268 грн. процентів, а всього 186428 грн. заборгованості по договору позики солідарно, 1656,80 грн. судових витрат в рівних частинах.

У відповідності до ст. ст. 3, 18, 24 ЗУ "Про виконавче провадження" державним виконавцем Другого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції 29.07.2014р. прийнята постанова про відкриття виконавчого провадження, про що рекомендованим повідомленням оповіщено боржника.

На підставі ст. 57 Закону України "Про виконавче провадження" 23.09.2014 року державним виконавцем винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, копії якої надіслано в Реєстраційні служби Тернопільського міського управління юстиції, УДАІ УМВС України в Тернопільській області до виконання, сторонам виконавчого провадження до відома.

В порядку ст.ст. 5, 11, 90 ЗУ "Про виконавче провадження" 29.07.2014 року державним виконавцем направлено запит в реєструючі установи для встановлення зареєстрованого за боржником рухомого, нерухомого майна, цінних паперів та відкриття рахунків у банківських установах.

Згідно повідомлення ТзОВ "МБТІ", договору купівлі-продажу квартири та реєстраційного посвідчення ОСОБА_1 належить квартира АДРЕСА_1.

Як вбачається із матеріалів справи 22.10.2014р., 23.12.2014р., 29.12.2014р. державним виконавцем було здійснено вихід до квартири ОСОБА_1 з метою опису та арешту майна останнього для подальшої його реалізації в рахунок погашення боргу, однак доступу до житла боржником не було надано, про що складено державним виконавцем відповідні акти.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України, питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи за поданням державного виконавця.

Зміст доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 зводиться до неправильності складення актів, а саме щодо відсутності двох понятих. Дані твердження є безпідставними, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавчі дії можуть провадитися за присутності понятих. Присутність понятих обов'язкова під час вчинення виконавчих дій, пов'язаних з примусовим входженням до нежитлових приміщень і сховищ, де зберігається майно боржника, на яке звернено стягнення, або майно стягувача, яке має бути повернене йому в натурі; до житлових будинків і квартир для забезпечення примусового виселення з них та вселення в них; до будинків, квартир та інших приміщень, в яких перебуває дитина, яка має бути передана іншим особам відповідно до рішення суду; під час проведення огляду, арешту, вилучення і передачі майна. Оскільки не відбулося проведення огляду, арешту, вилучення і передачі майна, тому участь понятих є необов'язковою.

Також, надуманими є твердження апелянта про те, що його не повідомляли про проведення виконавчих дій, оскільки в матеріалах справи знаходяться поштові рекомендовані відправлення на адресу боржника. Ухилення боржника від одержання на підприємстві зв'язку листа (відмова від його прийняття, нез'явлення на зазначене підприємство після одержання повідомлення про надходження рекомендованого або цінного листа), не дає підстав вважати вимогу не пред'явленою.

Крім цього, як вбачається з акту опису й арешту майна від 3.03.2015р. державним виконавцем Другого відділу ДВС ТМУЮ проведено опис спірної квартири, що належить боржнику, про що складено відповідний акт.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що оскаржена ухвала постановлена з дотриманням норм процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, що відповідно до ст. 312 ЦПК України є підставою для відхилення апеляційної скарги і залишення ухвали суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 304, 307, 312, 313-315, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

ухвалила :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Ухвалу Тернопільського міськрайонного суду від 29 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області Н.М. Храпак