12.01.2014 р. Іменем УКРАЇНИ м. Житомир
Богунський районний суд міста Житомира у складі
судді Корицької В.О.,
при секретарі Зоренко Т.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу
про стягнення аліментів на утримання спільної повнолітньої дитини,
яка продовжує навчання, -
Позивач звернулась до суду із вищевказаним позовом, в якому просить продовжити стягувати із ОСОБА_2 аліменти на утримання спільного повнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який навчається, у твердій грошовій формі у сумі 500 грн. щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до 30.06.2018 р.
Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач з відповідачем перебували в офіційно зареєстрованому шлюбі з 11.11.1993 р. до 02.03.2000 р. Під час спільного проживання у шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народився син - ОСОБА_4, який на даний час знаходиться на повному утриманні у позивача.
Обґрунтовуючи вимоги ОСОБА_1 у позові вказала, що на даний час син навчається у Хмельницькому національному університеті. Крім того, просить врахувати те, що на даний час відповідач добровільно допомогу не надає. /а.с. 1/
Сторони у судове засідання не з'явились. Позивач надала суду заяву про розгляд справи без її особистої участі, при цьому позовні вимоги підтримала повністю та проти заочного розгляду справи не заперечувала. /а.с. 14/
Відповідач належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. Заперечень на позов до суду не надходило, щодо поважності причин неявки не повідомляв.
Враховуючи, що у справі достатньо матеріалів про взаємовідносини сторін, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення у заочному порядку, за відсутності сторін, що відповідає положенням передбачених ст.ст. 158, 169, 197 і 224 ЦПК України. /а.с. 15/
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно положень ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи у межах заявлених особами вимог та на підставі представлених сторонами доказів.
Згідно ст.ст. 1, 2 Конвенції ООН "Про права дитини" від 27.09.1991 р. передбачено, що в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи.
Батьки несуть основну відповідальність за виховання та духовний і фізичний розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Судом встановлено наступні юридичні факти.
Згідно копії свідоцтва про народження серії І-БВ № 023786 сторони є батьками повнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (відповідний запис № 13). /а.с. 6/
Виписана 15.10.2014 р. в.о. начальника відокремленого підрозділу "Станція Житомир" ДТГО "Південно-західна залізниця" довідка під № 279 щодо складу родини, свідчить про те, що ОСОБА_4, проживає разом із матір'ю - позивачем по справі. /а.с. 2/
Згідно до копії довідки Хмельницького національно університету від 09.09.2014 р. № 759 встановлено, що ОСОБА_4 дійсно є студентом І-го курсу денного відділення за спеціальністю "Економіка підприємства". Термін навчання закінчується 30.06.2018 р. /а.с. 3/
Виходячи з норм ст. 18 Конвенції про захист прав дитини суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини.
Статтями 180, 181 СК України встановлено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Право на отримання аліментів має той з батьків, з ким дитина проживає. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Згідно з вимогами ч. 2 ст. 199 цього ж Кодексу, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.
Відповідно п. 17 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров'я; матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Згідно положень п. 20 згаданої Постанови обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Відповідно із ч. 3 ст. 181 та ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів як на неповнолітніх, так і на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням зазначених статтею 182 обставин.
Так, при визначенні розміру аліментів, що підлягають стягненню із відповідача на користь позивача, суд виходить із матеріального стану сторін, враховує те, що добровільно матеріальної допомоги ОСОБА_2 не надає, стан здоров'я та матеріальне становище дитини, і те, що він проживає із матір'ю - позивачем по справі, яка не може одноосібно забезпечувати дитину належним матеріальним рівнем, а тому своїм рішенням стягує аліменти на утримання рідного повнолітнього сина, який навчається, у твердій грошовій формі у сумі 500 грн. щомісячно до досягнення ОСОБА_4 23 років, за умов його навчання.
Водночас, згідно норм ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються з дня пред'явлення позову. Крім того, у відповідності до положень ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць.
Задовольняючи позов, згідно норм встановлених ст. 88 ЦПК України, із відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у сумі 243,60 грн.
Керуючись ст.ст. 182, 191, 199-200 СК України, ст.ст. 88, 158, 169, 212-215, 224-227, 367 ЦПК України, суд, -
1. Позов задовольнити повністю.
2. Стягувати із ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій формі у сумі 500 (п'ятсот) грн. 00 коп. щомісячно, починаючи із 27.10.2014 р. і до досягнення ним 23-ох років, на період навчання.
Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.
Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Копію даного заочного рішення направити сторонам рекомендованим листом із повідомленням про вручення.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів із дня отримання ним копії даного рішення.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Житомирської області через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

Суддя В.О. Корицька