АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
_____________________________________
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого-судді Рейнарт І.М.

суддів Вербової І.М., Желепи О.В.

при секретарі Мікітчак А.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 8 червня 2015р. за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м. Києві та скасування постанови про закриття виконавчого провадження, зацікавлена особа: ОСОБА_2,

встановила:

у квітні 2015р. ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою, в якій просила визнати незаконними дії державного виконавця ВДВС Оболонського районного управління юстиції у м. Києві Пальченко А.В., скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження від 26 березня 2015р., зобов'язати державного виконавця відновити виконавче провадження.

Мотивуючи свої вимоги, заявник зазначала, що рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 20 травня 2011р. з ОСОБА_2 на її користь стягнуті аліменти на дочку ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ј частини, починаючи з 2 березня 2011р. на період навчання у вищому навчальному закладі, але не більше, ніж до досягнення нею 23-річного віку. 5 вересня 2011р. Святошинським районним судом м. Києва був виданий виконавчий лист. 26 березня 2015р. виконавче провадження було закрито з підстав того, що згідно довідки Київського національного університету будівництва і архітектури навчання закінчилося 1 лютого 2015р.

Заявник стверджувала, що дії державного виконавця є незаконними, оскільки її донька продовжує навчання, яке повинне закінчитися 1 липня 2016р.

Ухвалою суду від 8 червня 2015р. скаргу залишено без задоволення.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1. просить ухвалу суду скасувати, постановити нову ухвалу про задоволення скарги.

Апелянт посилається на неповно встановлені судом обставини справи, не врахування того, що її дочка продовжує навчання у вищому навчальному закладі, а рішенням суду аліменти стягнуті саме на час її навчання.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення апелянта, яка підтримала апеляційну скаргу, пояснення заінтересованої особи ОСОБА_2, який просив залишити ухвалу суду без змін, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи встановлено, що рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 20 травня 2011р. стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дочки

№ апеляційного провадження:№ 22-ц/796/10686/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Сенько М.Ф.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Рейнарт І.М.

- 2 -

ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в розмірі ј частини з усіх видів доходу щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 2 березня 2011р. на період навчання у вищого навчальному закладі, але не більше, ніж до досягнення нею 23-річного віку, тобто до 27 лютого 2016р.

На виконання рішення суду 5 вересня 2011р. Святошинським районним судом м. Києва був виданий виконавчий лист.

Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м. Києві Пальченка А.В. від 26 березня 2015р. виконавче провадження закінчено, оскільки згідно довідки Київського національного університету будівництва і архітектури навчання закінчилося 1 лютого 2015р., а заборгованість станом на 26 березня 2015р. відсутня.

Відмовляючи у задоволенні скарги, суд першої інстанції виходив з того, що постанова державним виконавцем винесена відповідно до вимог закону.

Проте, колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Підстави закінчення виконавчого провадження зазначені у статті 49 Закону України «Про виконавче провадження», у пункті 8 частини 1 якої визначено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Визначаючи строк, протягом якого підлягають стягненню аліменти, суд у рішенні та у виконавчому листі зазначив, що аліменти підлягають стягненню, починаючи з 2 березня 2011р. на період навчання у вищому навчальному закладі, але не більше, ніж до досягнення нею 23-річного віку, тобто до 27 лютого 2016р.

Отже, приймаючи рішення про закінчення виконавчого провадження, державний виконавець повинен був перевірити чи закінчила навчання у вищому навчальному закладі ОСОБА_8, а також звернути увагу на те, що довідка про закінчення навчання 1 лютого 2015р. датована 3 лютого 2011р.

Відповідно до договору від 4 березня 2015р., укладеного між Київським національним університетом будівництва і архітектури та ОСОБА_1, ОСОБА_8 є студентом 5 курсу денної форми навчання у вказаному вищому навчальному закладі і згідно довідки Університету від27 квітня 2015р. вказане навчання закінчується 1 липня 2016р.

Вказані доводи заявника не були перевірені судом першої інстанції, а також не було з'ясовано чи перевірялися вони державним виконавцем і чи в повному обсязі виконане рішення суду згідно з виконавчим документом, а відтак висновок суду про законність дій та постанови державного виконавця є передчасними.

Крім того, постановивши ухвалу 28 травня 2015р. про витребування матеріалів виконавчого провадження з відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, суд першої інстанції закінчив розгляд справи без дослідження цих матеріалів та не отримавши відповідних пояснень від державного виконавця.

Згідно ч. 1 ст. 386 ЦПК України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю заявника і державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, рішення дія чи бездіяльність якої оскаржується.

Проте, у порушення вказаної норми процесуального права суд першої інстанції розглянув скаргу у відсутність державного виконавця, хоча матеріали справи не містять даних про його належне повідомлення про судовий розгляд 8 червня 2015р.

Висновок суду першої інстанції про те, що ОСОБА_8 вступила до того ж університету на навчання для здобуття кваліфікації «спеціаліст», що є підставою для нового позову про стягнення аліментів, не ґрунтуються на нормах процесуального права, оскільки ОСОБА_1 зверталася до суду із позовною заявою про стягнення аліментів за період навчання її дочки у вищому навчальному закладі і суд задовольнив вказані позовні вимоги, при цьому, не зазначив,

- 3 -

що аліменти підлягають стягненню тільки за період навчання у вищому навчальному закладі до 1 лютого 2015р., а визначив період стягнення аліментів, як навчання у вищому навчальному закладі, обмеживши його тільки віком дочки платника аліментів.

Оскільки судом першої інстанції при розгляді даної справи порушені норми процесуального права, що унеможливлює встановлення фактичних обставин справи, які мають значення для правильного вирішення справи, а також порушений порядок, встановлений для вирішення даного питання, колегія суддів вважає, що ухвала суду підлягає скасуванню, а справа поверненню до суду першої інстанції на новий розгляд.

Вимоги апеляційної скарги про постановлення апеляційним судом ухвали про задоволення скарги задоволенню не підлягають, оскільки судом першої інстанції порушений порядок, встановлений для розгляду даної справи, та не встановлені фактичні обставини справи.

Керуючись ст.ст.303, 307, 312, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 8 червня 2015р. скасувати, скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м. Києві та скасування постанови про закриття виконавчого провадження, зацікавлена особа: ОСОБА_2 повернути до Святошинського районного суду м. Києва на новий розгляд.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: