Номер провадження 2/754/1488/15
РІШЕННЯ

Іменем України

02.04.2015 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Панченко О.М.

за участю секретаря - Буцко М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Український Професійний Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа: Деснянське РУ ГУ МВС України в м. Києві про стягнення заборгованості, звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення та зняття з реєстраційного обліку, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ПАТ «Український професійний Банк» звернувся до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості з першочерговим зверненням стягнення на предмет іпотеки шляхом його продажу з публічних торгів, виселення відповідачів з квартири АДРЕСА_1 та зняття з реєстраційного обліку.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 18.11.2013 року позовні вимоги було задоволено частково, стягнуто з відповідачів солідарно 388962 грн. 72 коп. заборгованості по кредиту, звернуто стягнення шляхом продажу з прилюдних торгів з початковою ціною продажу 498 736 грн. на двокімнатну квартиру АДРЕСА_1. В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено. Стягнуто з відповідачів на користь Банку судові витрати.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 21.01.2014 року рішення Деснянського районного суду м. Києва залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19.11.2014 року рішення Деснянського районного суду м. Києва від 18.11.2014 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 21.01.2014 року скасовано, справу направлено на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

В судовому засіданні представник позивача подала до суду заяву про зміну предмету позову та збільшення розміру позовних вимог (а.с. 218-220 т. 1), в якій просила суд про стягнення в солідарному порядку з відповідачів заборгованості в сумі 51 039,87 доларів США за кредитним договором з першочерговим зверненням стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 51,20 кв.м., виселення відповідачів з квартири, зняття їх з реєстрації у вказаній квартирі та стягнення судових витрат.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні частково визнав позов, пред»явлений до нього та його сім»ї, зазначивши, що квартира АДРЕСА_1 є єдиним житлом, яким володіє він та його батько ОСОБА_4 на праві власності, іншого житла вони не мають. Крім того, в даній квартирі проживає його дружина та дитина. З розміром заборгованості він практично погоджується, проте, зауважив, що курс долару США постійно росте, а звернувшись до Банку з проханням перевести заборгованість за кредитом з доларів США на гривню, отримав відмову. Він не відмовляється сплачувати кредитні кошти і постійно їх сплачував, проте, вважає не справедливим стягнення заборгованості з першочерговим зверненням на предмет іпотеки - єдиним житлом його сім»ї. Просив задовольнити позовні вимоги частково, в частині стягнення заборгованості за кредитним договором, що до іншої частини позову, то просив відмовити в її задоволенні.

Відповідачка ОСОБА_2 в судовому засіданні повністю підтримала заперечення на позовну заяву свого чоловіка - ОСОБА_3 Просила суд про часткове задоволення позовних вимог Банку в частині стягнення лише заборгованості за кредитним договором.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з»явився, в своїй письмовій заяві просив суд проводити розгляд справи без його участі.

Предстаник третьої особи в судове засідання не з"явився, в своїй письмовій заяві просить суд проводити розгляд справи без його участі.

Вислухавши пояснення представника позивача, відповідачів, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ «Український Професійний Банк» підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 25.01.2007 року між Банком та відповідачем ОСОБА_2 був укладений Кредитний договір № 36 на суму 68 475,00 доларів США із сплатою 16 процентів річних за користування кредитом із строком повернення до 10.01.2017 року.

З метою забезпечення виконання грошових зобов"язань за вказаним Кредитним договором 25.01.2007 року між Банком та відповідачем ОСОБА_3 був укладений Договір поруки №36-1, а між Банком та відповідачем ОСОБА_4 договір поруки №36-2, відповідно до умов яких поручителі взяли на себе зобов»язання в повному обсязі відповідати перед Банком як солідарні боржники по кредитному договору.

Крім того, для забезпечення виконання позичальником своїх зобов»язань за кредитним договором 25.01.2007 року між Банком та майновим поручителем ОСОБА_2 - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було укладено та нотаріально посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бойко Л.Л. договір іпотеки № 727, відповідно до умов якого іпотекодавці передали в іпотеку Банку квартиру АДРЕСА_1

Згідно з умовами договору кредиту позичальник зобов»язався до 10 числа кожного місяця забезпечити щомісячне погашення заборгованості по кредиту, процентам за користування кредитом у розмірі 16%, а у разі порушення строків повернення кредиту за договором 32% річних. Крім цього, за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом позичальник на вимогу Банку сплачує пеню в розмірі 0,2% від суми простроченої заборгованості за кожний день прострочення платежу.

Згідно із ст. 525, 526 ЦК України зобов′язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов′язання не допускається.

Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов"язання, на вимогу кредитора зобов"язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом.

Згідно із ст. 629 ЦК України Договір є обов"язковим для виконання сторонами.

Як вбачається з письмових матеріалів справи, Банк свої зобов"язання виконав у повному обсязі, а відповідачі зобов"язання за Договорами у повному обсязі не виконують, у зв"язку з чим виникла заборгованість.

Станом на 02.02.2015 року загальна сума заборгованості відповідачів перед позивачем становить 51 039,87 доларів США, в тому числі: 23 010,79 доларів США - заборгованість по кредиту; 21 292,00 доларів США - заборгованість по простроченому кредиту; 6 737,08 доларів США - заборгованість по прострочених процентах, що підтверджується відповідним розрахунком.

Відповідно до офіційного курсу НБУ гривні до іноземної валюти станом на 02.02.2015 року встановленого Національним Банком України 100 доларів США дорівнює 1 614,6996 грн. (тобто 51 039,87 доларів США х 16,146996 грн. за 1 долар США = 824 140,58 грн.)

Частиною 2 статті 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно із вимогами ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлено обов"язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Згідно ст.ст. 553, 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов»язку. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. У разі порушення боржником зобов»язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсідарну) відповідальність поручителя.

Відповідно до ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов»язку боржників кредитор має право вимагати виконання обов»язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Враховуючи все вищевикладене, зважаючи на те, що відповідачі належним чином не виконують взятих на себе зобов»язань за вищевказаними договорами, частково не погашають заборгованість за кредитом та нарахованими процентами, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України "Про іпотеку" в разі невиконання боржником основного зобов′язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов′язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Статтею 7 Закону передбачено, що за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов"язанням у повному обсязі або в частині.

Але ж з 07.06.2014 року набрав чинності Закон України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті", відповідно до умов якого не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме майно, яке вважається предметом застави або предметом іпотеки згідно із ст.. 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов"язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно і загальна площа такого нерухомого майна не перевищує 140 кв.м. для квартири та 250 кв.м. для жилого будинку.

Як встановлено при розгляді справи, відповідачі не є суб"єктами Закону України "Про засади запобігання і протидії корупції", належна їм квартира має загальну площу 52,70 кв.м., іншого нерухомого майна у власності відповідачів не встановлено.

Предмет іпотеки, на який позивач просить звернути стягнення, підпадає під дію Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті" та не може бути примусово стягнутий (відчужений) без згоди власника, а згоди власника на звернення стягнення надано не було. Враховуючи те, що протягом дії вказаного вище Закону інші Закони України з питань майнового забезпечення кредитів діють з урахуванням його норм, у суду відсутні підстави для задоволення позову в цій частині на даний час.

Позовні вимоги в частині виселення відповідачів, які зареєстровані та проживають в квартирі та зняття їх з реєстраційного обліку, також не підлягають задоволенню, оскільки є похідними від позовних вимог про першочергове звернення стягнення на предмет іпотеки.

Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Банку є частково обґрунтованими, а тому такими, що підлягають частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 10, 15, 60, 88, 212-215 ЦПК України, ст. 203, 215, 526, 527, 530, 1050, 1054 ЦК України, Законом України "Про іпотеку", Законом України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті", -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Український Професійний Банк» - задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1), ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_2), ОСОБА_4, (ІПН НОМЕР_3) на користь Публічного акціонерного товариства «Український Професійний Банк» (ІПН 19019775) заборгованість в сумі 51 039, 87 доларів США.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Український Професійний Банк» судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1 218 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Український Професійний Банк» судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1 218 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «Український Професійний Банк» судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1 218 грн.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Деснянський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: