Справа № 278/5559/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

26 жовтня 2015 року , Житомирський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Мокрецького В.І.,

з участю секретаря судового засідання Фурман О.А.,

розглянувши в судовому засіданні у м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, з участю третіх осіб органу опіки та піклування Житомирської міської ради, Служби у справах дітей Житомирської райдержадміністрації про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач в остаточній редакції свого позову (а.с. 44) просить суд розірвати шлюб, укладений між сторонами та визначити місце проживання їх малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 разом із батьком. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження з нею сімї стали неможливими у зв'язку з різними поглядами на спільне сімейне життя. Вважає, що в інтересах дитини їх малолітній син повинен проживати разом з ним, оскільки відповідачка хворіє на психічні розлади, з даного приводу неодноразово лікувалась у психіатричній лікарні, де перебуває на обліку, не має постійного доходу у зв'язку з чим не в змозі забезпечити нормальні умови для проживання та розвитку дитини.

В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали з тих же підстав.

Відповідачка та її представник в судовому засіданні позов визнали частково, а саме не заперечували проти розірвання шлюбу, але просили визначити місце проживання дитини після розірвання шлюбу з матір'ю. Відповідачка пояснила, що позивач силою відібрав у неї дитину і перешкоджає у їх спілкуванні. Всі спроби повернути сина, закінчилися застосуванням до неї позивачем фізичної сили. Крім того, вона працює та має постійний заробіток, її житлово-побутові умови дозволяють належним чином виховувати дитину. Водночас зазначила, що психічними захворюваннями вона не страждає та має задовільний стан здоров'я, а тому може виконувати батьківські обов'язки.

Представники третьої особи органу опіки та піклування Житомирської міськради та Служби у справах дітей ЖРДА в судове засідання не зявилися, проте звернулися до суду з заявами в яких просять розглянути справу без їх участі, при ухваленні рішення покладаються на розсуд суду.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24 січня 2009 року, що підтверджується відповідним свідоцтвом про одруження (а.с. 5), від шлюбу мають малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 6), але шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть.

Встановленим фактам відповідають сімейні правовідносини.

У відповідності до поданих до суду висновків Служби у справах дітей ЖРДА №411-4/61 від 17.07.2015 року та висновку органу опіки та піклування Житомирської міськради №566 від 07.09.2015 року (а.с. 95-96, 117) обидві сторони відповідально ставляться до виконання своїх батьківських обов'язків, мають позитивні характеристики та належні матеріально-побутові умови для забезпечення потреб малолітньої дитини. Як вбачається з висновку органу опіки та піклування Житомирської міськради, малолітній ОСОБА_3 однаково добре ставиться як до матері, так і до батька.

Проте, з пояснень позивача та акту обстеження 01.07.2015 року умов його проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.97) вбачається, що він на даний час проживає в 3-х кімнатній квартирі з іншою дружиною ОСОБА_4, двома її дітьми та вітчимом ОСОБА_5, який є інвалідом ІІ-ї групи та прикутий до ліжка. В свою чергу, відповідачка проживає також у 3-х кімнатній квартирі №3, по вул.9-ої П'ятирічки, 9-а, в смт. Новогуйвинське, Житомирського району разом із своєю дочкою ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4

За таких обставин, суд вважає, що проживання дитини із матір'ю в квартирі №3 по вул. 9-ої Пятирічки, 9-а в смт. Новогуйвинське, Житомирського району, буде більше відповідати інтересам дитини ніж проживання із батьком в квартирі АДРЕСА_1.

У відповідності до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Наявність факту проживання подружжя ОСОБА_3 окремо та створення позивачем нової сім'ї, робить неможливим збереження шлюбу між сторонами та є підставою для задоволення позову в частині розірвання шлюбу.

При вирішенні спору щодо місця проживання дитини, суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення для вирішення цього питання, а саме умови проживання кожного з батьків (п. 2 ч. 1 ст. 161 СК України).

Крім цього, суд враховує принцип 6 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року, за яким малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виключні обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю.

В свою чергу, будь-яких підстав, передбачених ч.2 ст.161 СК України, а саме: зловживання відповідачкою спиртними напоями або наркотичними засобами, відсутність у останньої самостійного доходу і вчинення нею аморальної поведінки, що може зашкодити розвиткові дитини, судом встановлено не було.

Разом з тим, доводи позивача про те, що відповідачка за станом здоровя не може виховувати дитину є безпідставними, так як з медичної довідки серії 2ААЛ №085676 від 13.07.2015 року про проходження обовязкових психіатричних оглядів та довідки Житомирської ЦРЛ вбачається, що ознак психіатричних захворювань у ОСОБА_2 не виявлено, за допомогою до нарколога вона не зверталася і на обліку не перебуває (а.с. 67,99).

Доводи ж позивача про відсутність у відповідача заробітку, спростовується наданою останньою довідкою з ТОВТЗ "Полісся-продукт" (а.с.156), у відповідності до якої ОСОБА_2 працює у вказаному товаристві.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що залишення дитини з матір'ю буде відповідати інтересам дитини, а тому у задоволенні позову в частині визначення місця проживання ОСОБА_3 із батьком слід відмовити.

Керуючись Декларацією прав дитини від 20 листопада 1959 року, ст. ст. 109, 112, 161 СК України, ст. ст. 209, 213, 215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Розірвати шлюб, укладений між громадянами України ОСОБА_1 та ОСОБА_2, який зареєстрований 24.01.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис №85.

Визначити місце проживання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з матір'ю, тобто з ОСОБА_2.

В решті позову відмовити.

На рішення протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами які не були присутні під час проголошення рішення з моменту отримання його копії, може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Житомирської області через Житомирський районний суд.

Суддя: