Ухвала

іменем україни

16 вересня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Касьяна О.П.,

суддів: Гончара В.П., Дербенцевої Т.П., Остапчука Д.О., Савченко В.О.,

розглянувши в судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення способу і порядку виконання ухвали суду, поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договорами позики, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 30 жовтня 2013 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 13 лютого 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2010 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договорами позики у розмірі 35 000 доларів США.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 20 травня 2011 року затверджено мирову угоду між сторонами, згідно якої: 1. ОСОБА_2 має зобов'язання перед ОСОБА_1 з повернення позики і відсотків за користування коштами, що виникли згідно договорів позики від 16 травня 2008 року, 31 травня 2008 року, 08 липня 2008 року та від 18 лютого 2009 року на загальну суму 154 200 доларів США. Проте сторони дійшли згоди щодо зменшення зазначеної суми заборгованості до 40 000 доларів США.

2. Сторони дійшли згоди щодо розрахунку по вказаній заборгованості:

- до підписання мирової угоди ОСОБА_2 передав позивачу 6 800 доларів США;

- після підписання мирової угоди відповідач повинен сплатити 33 200 доларів США протягом 18 місяців, а саме:

у травні 2011 року - 1 845 доларів США;

у червні 2011 року - 1 845 доларів США;

у липні 2011 року - 1 845 доларів США;

у серпні 2011 року - 1 845 доларів США;

у вересні 2011 року - 1 845 доларів США;

у жовтні 2011 року - 1 845 доларів США;

у листопаді 2011 року - 1 845 доларів США;

у грудні 2011 року - 1 845 доларів США;

у січні 2012 року - 1 845 доларів США;

у лютому 2012 року - 1 845 доларів США;

у березні 2012 року - 1 845 доларів США;

у квітні 2012 року - 1 845 доларів США;

у травні 2012 року - 1 845 доларів США;

у червні 2012 року - 1 845 доларів США;

у липні 2012 року - 1 845 доларів США;

у серпні 2012 року - 1 845 доларів США;

у вересні 2012 року - 1 845 доларів США;

у жовтні 2012 року - 1 845 доларів США.

3. Розрахунок проводиться кожного місяця не пізніше 10 числа. Відповідач передає грошову суму, зазначену у п. 2 мирової угоди, а позивач приймаючи вказану грошову суму складає власноруч розписку з вказівкою за який саме місяць приймаються грошові кошти.

4. До повного та в зазначені строки виконання вказаного зобов'язання ОСОБА_2, арешт на його нерухоме майно у вигляді жилих і нежилих приміщень, що знаходяться по АДРЕСА_2 та рухоме майно у вигляді медичного обладнання стоматологічної клініки «Андрюша» не знімається.

5. Вимоги даної мирової угоди вважаються виконаними за умови виконання сторонами всіх зобов'язань по даній угоді в відведений час.

6. Мирова угода вважається остаточно укладеною з моменту постановлення ухвали суду про її затвердження і провадження у справі закривається.

7. Після підписання цієї мирової угоди та постановлення ухвали суду про її затвердження, сторони відмовляються від подальшого судового процесу.

8. Після підписання цієї мирової угоди та постановлення ухвали суду про її затвердження сторони не мають права пред'являти один одному будь-які вимоги, так чи інакше віднесені до вимог, які розглядалися у даній справі, а також вимог про стягнення витрат, пов'язаних з оплатою адвокатської допомоги, про стягнення моральної шкоди, по витратам пов'язаним з оплатою державного мита та інших майнових чи немайнових претензій на теперішній час і в майбутньому.

9. Усі правовідносини, що виникли в зв'язку з виконанням вимог даної мирової угоди і не врегульовані ним, регламентуються нормами діючого законодавства.

10. Дана мирова угода складена на українській мові, на двох сторінках в двох примірниках, кожний з яких має однакову юридичну силу.

Провадження у даній справі - закрито.

У грудні 2012 року представником ОСОБА_1 до суду подана заява про роз'яснення ухвали суду від 20 травня 2011 року про затвердження мирової угоди.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 24 грудня 2012 року роз'яснено ухвалу суду від 20 травня 2011 року в контексті питань щодо її примусового виконання.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 15 травня 2013 року вказану ухвалу міськрайонного суду скасовано й питання передано на новий розгляд.

У жовтні ОСОБА_1 подав до суду уточнену заяву про встановлення способу і порядку виконання ухвали суду від 20 травня 2011 року та поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 30 жовтня 2013 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 13 лютого 2014 року, заяву ОСОБА_1 задоволено.

Установлено, що ухвала Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 20 травня 2011 року в силу положень ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження» є виконавчим документом й підлягає примусовому виконанню.

Установлено, що датою видачі виконавчого документа слід вважати дату постановлення ухвали суду - 20 травня 2011 року.

Установлено порядок і спосіб виконання ухвали Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 20 травня 2011 року, а саме шляхом стягнення грошових коштів вказаних у даній ухвалі.

Поновлено строк пред'явлення ухвали Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 20 травня 2011 року до виконання.

Установлено, що місцем проживання та перебування боржника ОСОБА_2 є будинок АДРЕСА_3, що місцем проживання і перебування стягувача ОСОБА_1 є квартира АДРЕСА_1.

Установлено, що датою набрання законної сили ухвали Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 20 травня 2011 року є 26 травня 2011 року.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить постановлені ухвали суду скасувати і постановити ухвалу про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1, мотивуючи свої вимоги порушенням судами норм матеріального та процесуального права.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

За правилами ст. 175 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок і може стосуватися лише прав та обов'язків сторін та предмета позову. У разі укладення сторонами мирової угоди суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами у травні 2011 року було укладено мирову угоду, яка затверджена ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 20 травня 2011 року й провадження у справі закрито.

При підписання вказаної мирової угоди, сторони погоджувалися із її умовами.

Умовами цієї мирової угоди передбачено суму заборгованості та хто й на чию користь, у який період й в якому розмірі має здійснювати відповідні платежі.

Згідно ст. 208 ЦПК України судові рішення викладаються у таких формах: ухвали, рішення, постанови.

Відповідно до вимог ст. 124 Конституції України, ст. 14 ЦПК України та ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Законодавством України у разі невиконання судових рішень, які набрали законної сили, передбачена процедура їх примусового виконання.

Так, ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції на час постановлення ухвали суду про затвердження мирової угоди) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України (ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження»).

За правилами ч. ч. 1, 2 ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи як ухвали, постанови судів у цивільних, господарських, адміністративних, кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом.

Статтею 18 цього Закону визначені вимоги до виконавчого документа.

Статтями 19, 26 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено підстави для відкриття та відмови у відкритті виконавчого провадження.

Отже, на час постановлення ухвали Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 20 травня 2011 року про затвердження мирової угоди між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, існував законодавчо визначений порядок виконання такої угоди.

Відповідно до ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_820422/ed_2013_01_19/pravo1/T990606.html?pravo=1>» у виняткових випадках за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання.

Згідно з вимогами ст. 373 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_2168/ed_2012_12_01/pravo1/T041618.html?pravo=1> за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Постановляючи ухвалу про задоволення заяви ОСОБА_1 про відстрочку виконання судового рішення, суд першої інстанції зазначені вимоги закону не врахував та у порушення вимог ст. 210 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_1985/ed_2012_12_01/pravo1/T041618.html?pravo=1> не навів указаних у нормі закону обставин, що утруднюють виконання ухвали суду та не зазначив докази, якими підтверджується наявність виняткових обставин.

Не містять і матеріали даної справи доказів на підтвердження наявності труднощів при виконанні мирової угоди, доказів звернення позивачу з цього приводу до виконавчої служби, й відповідно доказів щодо необхідності встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

При цьому, суд взагалі не визначився з тим, у якому порядку має виконуватися ухвала про затвердження мирової угоди та не з'ясував чи було дотримано позивачем такого порядку.

Зазначене залишилося й поза увагою суду апеляційної інстанції.

За таких обставин ухвали судів першої та апеляційної інстанцій постановлені у справі підлягають скасуванню з передачею питання на вирішення до суду першої інстанції, з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 342 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_2134/ed_2012_12_01/pravo1/T041618.html?pravo=1>.

Керуючись ст. ст. 336 <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_2128/ed_2012_12_01/pravo1/T041618.html?pravo=1>, 342 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_2134/ed_2012_12_01/pravo1/T041618.html?pravo=1>, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 30 жовтня 2013 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 13 лютого 2014 року скасувати, а справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.П. Касьян

Судді: В.П. Гончар

Т.П. Дербенцева

Д.О. Остапчук

В.О. Савченко