Номер справи № 313/1113/15-ц
Номер провадження № 2/313/324/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2015 року Веселівський районний суд

Запорізької області

В СКЛАДІ:

Головуючого судді: Калабухової О.А.

При секретарі: Бадюла В.А.

За участю:

Позивача: ОСОБА_1

Розглянувши у відкритому засіданні в залі засідань Веселівського районного суду цивільну справу за позовом:

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину та утримання дружини у твердій грошовій сумі, суд -

ВСТАНОВИВ

05 серпня 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на дитину та утримання дружини у твердій грошовій сумі, відповідно до якого.

ОСОБА_1, з листопада місяця 2007 року без укладення шлюбу мешкала разом із ОСОБА_2 у м. Запоріжжі, а потім у смт. Веселе за адресою: 72202, Запорізька область, Веселівський район, смт. Веселе, вул. Калініна, буд. 9. 26 травня 2008 року у позивача з відповідачем народився син - ОСОБА_3. Народження їхнього сина зареєстроване Хортицьким відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції Запорізької області. 20 серпня 2014 року у позивача з відповідачем народився другий син - ОСОБА_4. Народження їхнього сина зареєстроване Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Веселівського районного управління юстиції Запорізької області. Наприкінці квітня місяця 2014 року у зв'язку із постійними сварками, приниженнями та неможливістю знайти спільну мову із відповідачем, останній забрав власні речі й почав жити окремо (переїхав до м. Запоріжжя). Після припинення сумісного проживання та ведення спільного господарства відповідач припинив надавати будь-яку допомогу у вихованні та утриманні їх спільних дітей. На сьогоднішній день, як вже зазначалося вище, їх спільні з відповідачем неповнолітні діти проживають разом з позивачем і вона самостійно їх утримує та виховує. Відповідач, не беручи до уваги її скрутний фінансовий стан, ніяким чином турботу про дітей не виявляє, не надає матеріальної допомоги та взагалі не цікавиться їх станом здоровя та життям. Вона неодноразово зверталася до ОСОБА_2 з проханням надавати матеріальну допомогу на утримання та розвиток їх спільних дітей, але відповідач мотивуючи тим, що він ніде не працює і не має постійного заробітку відмовився її надавати. Наведене свідчить, що між ними склалися спірні сімейні правовідносини з приводу утримання дітей. На даний час вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, ніяких інших джерел прибутку, окрім державної допомоги остання не отримує і самотужки несе основні обов'язки по вихованню та матеріальному забезпеченню дітей. Як відомо позивачу відповідач не має постійного місця роботи, а його доходи є мінливими, а тому розмір аліментів необхідно визначити у твердій грошовій сумі. Вона вважає, що дану суму, враховуючи вищенаведені обставини, слід визначити в розмірі 350 грн. 00 коп. на місяць для дитини яка недосягла 6 років (ОСОБА_4 М.) та в розмірі 450 грн. 00 коп. для дитини яка недосягла 18 років (ОСОБА_3 М.). Відповідач не є інвалідом і не має обмежень у працевлаштуванні за станом здоров'я: Тому позивач вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти у такому розмірі. Такий розмір аліментів є розумним і необхідним для забезпечення мінімальних потреб, необхідних для виховання і утримання дітей в належних умовах. Як вже зазначалося вище, ОСОБА_1 знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років і має право на утримання від чоловіка. Окрім державної допомоги у неї відсутні додаткові доходи, також відсутня можливість влаштуватися на постійну роботу для отримання додаткового заробітку. Отже вона має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною трьох років. Враховуючи матеріальний стан, відсутність власного житла, проживання дитини разом з останньою та можливості відповідача позивач вважає, що суму на її утримання, слід визначити в розмірі 370 грн. 00 коп. на місяць.

У судовому засіданні позивач згідно вимог ст. 31 ЦПК України зменшує позовні вимоги та просить суд стягнути з відповідача на користь позивача аліменти щомісяця у розмірі 100 грн. 00 коп. на кожну дитину, з дня предявлення позову до суду і до досягнення дітей повноліття. Судові витрати покласти на відповідача.

Відповідач у судове засідання не зявився. Про слухання справи був повідомлений відповідно до норм діючого законодавства України, що підтверджується отриманням останнього судової повістки. Заяви про розгляд справи за його відсутності чи заперечень проти позову до суду не надавав.

Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд відмічає наступне.

У свідоцтві пр. народження серії І-ЖС № 263100 від 30 серпня 2014 року вказано, що ОСОБА_4 народився 20 серпня 2014 року. Батками останнього у свідоцтві про народження зазначені: батько ОСОБА_2, мати ОСОБА_1. ОСОБА_3 народився 26 травня 2008 року, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЖС № 087866 від 12 червня 2008 року. Батьками останнього у свідоцтві вказані: батько - ОСОБА_2, мати ОСОБА_1.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). За змістом статті 180 Сімейного кодексу України (надалі - СК України) батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

На сьогоднішній день, як пояснила позивачка у судовому засіданні, їх спільні з відповідачем сини проживають з нею і вона самостійно їх утримує та виховує. Відповідач, не беручи до уваги її скрутний фінансовий стан, ніяким чином турботу про дітей не виявляє, не надає матеріальної допомоги та взагалі не цікавиться їхнім станом здоровя та життям. Вона неодноразово зверталася до ОСОБА_2 з проханням надавати матеріальну допомогу на утримання дітей та дружини, але відповідач мотивуючи тим, що він ніде не працює і не має постійного заробітку відмовився її надавати. Позивач проживає разом з дітьми, що підтверджується довідкою з виконавчого комітету Веселівської селищної ради № 3664 від 04.08.2015 року. Позивач земельних ділянок (паїв) не має, що підтверджується довідкою з виконавчого комітету Веселівської селищної ради № 3663 від 04.08.2015 року. Згідно довідки виданної Управлінням праці і соціального захисту гр. ОСОБА_1 отримує з лютого місяця 2015 року допомогу у розмірі 860 грн. 00 коп.. ОСОБА_2 працює у ТОВ «ЗЕМІТ» та його загальна сума доходів в період з березня 2015 року і по серпень 2015 року без урахувань аліментів складає 3 596 грн. 19 коп., дані факти підтверджуються довідкою з ТОВ «ЗЕМІТ» від 17.09.2015 року. Згідно із ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд за заявою платника або одержувача, може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Це відповідна (фіксована) сума коштів на утримання дитини, яка не є одноразовим платежем, а твердою грошовою сумою визначеною судом на утримання дитини до її повноліття Розмір аліментів визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2015 рік» від 28.12.2014 № 80-19 з 01 січня 2015 року для дітей віком до 6 років встановлений прожитковий мінімум в розмірі 1032 грн. 00 коп.

Відповідно до ч. 2 ст. 184 Сімейного кодексу України та ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» розмір аліментів визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації.

Згідно ч. 1 ст. 21 Сімейного кодексу України, шлюб сімейних союз чоловіка і жінкою, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. В ч. 2 ст. 21 Сімейного кодексу України зазначено, що проживання однією сімєю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обовязків подружжя. В ст. 75 Сімейного кодексу України вказано, що право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є не працездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Згідно ст. 76 Сімейного кодексу України, розірвання шлюбу не припиняє права особи на утримання, яке виникло у неї за час шлюбу. В частині 4 даної статті зазначено, що право на утримання після розірвання шлюбу має, якщо у звязку з вихованням дитини, веденням домашнього господарства, піклуванням про членів сім'ї, хворобою або іншими обставинами, що мають істотне значення, один із подружжя не мав можливості одержати освіту, працювати, зайняти відповідну посаду, він має право на утримання у зв'язку з розірванням шлюбу і тоді, якщо є працездатним, за умови, що потребує матеріальної допомоги і що колишній чоловік, колишня дружина може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання у цьому випадку триває протягом трьох років від дня розірвання шлюбу. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не були в зареєстрованому шлюбі, тому ОСОБА_1 не має права на отримання коштів на утримання дружини.

Тому враховуючи вище викладене, а саме те, що на сьогоднішній день на повному утриманні позивача перебувають їх спільні з відповідачем діти, позивач не має постійного місця роботи та її матеріальне становище не дає змоги утримувати дітей повністю. Відповідач самостійно матеріальної допомоги не надає, участі у вихованні останніх не приймає. Тому суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню в уточненому вигляді.

Згідно п. 3 ч. ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів, тому судові витрати слід стягнути з відповідача.

Керуючись ст. 51 Конституції України, п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», ст. 21, 75-77, 79-81, 180, 184, 192 Сімейного кодексу України, ст. 208-218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину та утримання дружини у твердій грошовій сумі задовольнити у зміненому вигляді.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 100 грн. 00 коп. щомісяця, починаючи з дня предявлення позову, тобто з 05 серпня 2015 року і до досягненням дитини повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 100 грн. 00 коп. щомісяця, починаючи з дня предявлення позову, тобто з 05 серпня 2015 року і до досягненням дитини повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 243 грн. 60 коп. на користь держави.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області протягом 10 днів з часу оголошення рішення.

Суддя

Веселівського районного суду

Запорізької області ОСОБА_5

29.10.2015