Справа № 372/3167/15-ц
провадження 2-1265/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2015 року Обухівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Мори О.М.,

при секретарі Василенко О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Обухові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права особистої приватної власності на квартиру,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання квартири особистою приватною власністю, мотивуючи позов тим, що він з відповідачем перебував в шлюбі з 06.11.1999 року, під час спільного проживання ним було придбано 07 червня 2006 року за власні кошти квартиру за адресою АДРЕСА_1, про що свідчить договір купівлі продажу посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_3 У 2010 році їх шлюб розірвано. Частину коштів на придбання зазначеної квартири позивач взяв в борг у покійного батька ОСОБА_4, про що ним була написана боргова розписка про взяття позики, а частину коштів взяв в АППБ «Аваль» оформивши кредитний договір. Всі зобовязання за договором позивач виконує особисто.

На даний час позивач одружений та спільно проживає з ОСОБА_5 у вказаній квартирі, сплачує комунальні послуги та всі платежі по квартирі. Відповідач в зазначеній квартирі не проживає з 2009 року та вимог щодо поділу спільного сумісного майна не предявляла, а 02 лютого 2010 року забрала спільно набуті під час шлюбу речі з квартири.

З 17.07.2014 року позивач проходив військову службу в АТО, тому Банк запропонував змінити умови кредитування, для чого потрібно підписати додаткову угоду до договору іпотеки, що не можливо зробити, так як квартира набута у спільному шлюбі з ОСОБА_2, а тому змушений звернутись до суду з позовом про визнання за ним права особистої приватної власності на квартиру.

В судовому засіданні позивач позов підтримав, просив позовні вимоги задовольнити, з підстав зазначених в позовній заяві.

Відповідач в судове засідання не зявилась, на адресу суду 02.11.2015 року надіслала заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги ОСОБА_1 визнає, проти їх задоволення не заперечує, прохає справу розглядати справу у її відсутність.

Зясувавши обставини справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 06.11.1999 року.

Як вбачається з договору купівлі-продажу квартири від 07 червня 2006 року ОСОБА_1 придбав однокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1, цей договір посвідчений 07 червня 2006 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу ОСОБА_3 ( а.с. 44-45).

Відповідно до розписки ОСОБА_1, складеної ним власноручно, без будь-якого примусу, усвідомлюючи наслідки власних дій, він отримав від своїх батьків ОСОБА_6 та ОСОБА_4 грошові кошти у розмірі 50500,00 грн. для купівлі квартири за адресою: АДРЕСА_1 та зобов'язався повернути гроші в обумовлені строки.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 на підставі договору про іпотечний кредит № 014/04-1/881 від 07.06.2006 року отримав кредит у розмірі 28 500,00 доларів США на придбання квартири за адресою: АДРЕСА_1.

Судом встановлено, що відповідно до Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, квартира за адресою: АДРЕСА_1 на праві приватної власності зареєстрована за ОСОБА_1 (а.с.46).

27 січня 2010 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серїі 1-ОК № 063781 від 27.01.2010 року (а.с. 20).

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Сімейного кодексу України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом.

Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини ( навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Згідно ст. 69 СК України, дружина та чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності.

Згідно ч.1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно ч.3 ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини є майно, набуте нею за час шлюбу, але за кошти, які належали їй особисто.

Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом (частина 3 статті 368 ЦК України).

Згідно заяви ОСОБА_2 від 02.11.2015 року вона не заперечує проти визнання однокімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1, особистою приватною власністю ОСОБА_1.

Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальні частині рішення посилання на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Судом встановлено, що відповідач, ОСОБА_2 визнала позовні вимоги, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у зв'язку з чим поданий позов підлягає повному задоволенню, шляхом визнання однокімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1, особистою приватною власністю позивача.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 10, 11, 57-60, 174, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права особистої приватної власності на квартиру задовольнити.

Визнати право особистої приватної власності на квартиру АДРЕСА_2 за ОСОБА_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано у строк, встановлений ст. 294 ЦПК України. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Київської області через Обухівський районний суд Київської області.

СуддяОСОБА_7