РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.01.2015 року Першотравневий районний суд Донецької області

в складі :

головуючого судді Топузової Н.М.

при секретарі Орчелота І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Мангуш справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл сумісного майна подружжя та зустрічній позовній заяві ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розподіл сумісного майна подружжя,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розподіл сумісного майна подружжя із наступних підстав :

28 серпня 1999 року, вона ОСОБА_1 уклала шлюб з громадянином ОСОБА_2, який був зареєстрований виконавчим комітетом Бердянської сільської ради Першотравневого району Донецької області, актовий запис №4.

Шлюб з відповідачем ОСОБА_2 виявився невдалим.

16 листопада 2012 року ,рішенням Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області ,шлюб між ОСОБА_1 і ОСОБА_2, зареєстрований виконавчим комітетом Бердянської сільської ради Першотравневого району Донецької області під актовим записом №4 був - розірваний.

21 червня 2013 року, рішенням Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області було вирішено: стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1500 гривень,щомісячно, до повноліття дітей.

Проживаючи однією сім'єю, вони мали спільний бюджет, вели спільне сумісне господарство. В даний час виникла необхідність в розділі спільної сумісної власності подружжя.

В період шлюбу вони з відповідачем, ОСОБА_2 19 квітня 2002 року придбали за договором купівлі - продажу серії АЄР №481260, житловий будинок з надвірними будівлями АДРЕСА_2, вартістю 40 000 гривень, всі правовстановлюючі документи були оформлені на ім'я відповідача ОСОБА_2

Приблизно у 2009-2010 роках ,ними спільно з відповідачем ОСОБА_2, так само була приватизована земельна ділянка, розміром 15 соток ,під будівництво та обслуговування житлового будинку в АДРЕСА_4 Донецької області.

За час спільного проживання з відповідачем ОСОБА_2, вони придбали два транспортних засоби:

У 2007 році ,за кредитним договором, був придбаний автомобіль НОМЕР_1, вартістю 40 000 гривень.Згідно висновку експерта,середня ринкова вартість його складає-64760 гривень.

23 липня 2012 року, був придбаний автомобіль марки Daewoo Sens державний номерний знак НОМЕР_3 вартістю 47000 гривень.Згідно висновку експерта, середня ринкова вартість даного автомобіля-75000гривень.

За час шлюбу, спільно з відповідачем ,вони придбали наступне майно, а саме: Ноутбук Asus 14 -16 'N35SV-SX864RS ,вартістю 5832,50 гривень; пилосос для с / у з мішком Samsung VCC5650V3K, вартістю 1011.67 гривень; 2.0 комп'ютерну акустику Logitech Х-140 ,вартістю 249,17 гривень.

Згідно ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку, доходу.

Згідно ч. 1 ст. 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Згідно ч. 1 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

При вирішенні спору про поділ майна, суд може відступити від принципу рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї.

За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.

Сини: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, знаходяться на її утриманні і проживають спільно з нею в житловій квартирі АДРЕСА_1.

Згідно ст. 71 СК України, майно, що є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Як роз'яснює ПВСУ у постанові від 21.12.2007 N 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справа право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» ,п. 22 - поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами , встановленими статтями 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає розподілу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної вартості на момент розгляду справи.

Вирішуючи спори про поділ майна подружжя, суди повинні враховувати, що само по собі розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності подружжя на майно, набуте за час шлюбу. Однак розпорядження таким майном після розірвання шлюбу здійснюється колишнім подружжям виключно за взаємною згодою відповідно до положень ЦК (435-15), оскільки в таких випадках презумпція згоди одного з подружжя на укладення другим договорів з розпорядження майном, що перебуває у спільній сумісній власності подружжя вже не діє.

Таким чином,позивачка вимушена була звернутися до суду,та просить суд :

- визнати транспортний засіб легковий автомобіль марки Daewoo Sens державний номерний знак НОМЕР_3 вартістю 64760 (шістьдесят чотири тисячі сімсот шістьдесят) гривень 00 копійок; транспортний засіб легковий автомобіль НОМЕР_1 вартістю 75 000 (сімдесят п'ять тисяч) гривень 00 копійок; житловий будинок з надвірними будівлями АДРЕСА_2, вартістю 40 000 гривень;земельну ділянку розміром 15 соток під будівництво та обслуговування житлового будинку по АДРЕСА_3 вартістю 30000 гривень;Ноутбук Asus 14 -16 'N35SV-SX864RS, вартістю 5832,50 гривень;пилосос для с / у з мішком Samsung VCC5650V3K, вартістю 1011.67 гривень; 2.0 комп'ютерну акустику Logitech Х-140, вартістю 249,17 гривень- об'єктами спільної сумісної власності ОСОБА_1 і ОСОБА_2 як спільно нажите майно за час спільного проживання в законному шлюбі;

- визнати за ОСОБА_1 право власності на:1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_2 вартістю - 40 000 гривень; на ? частку земельної ділянки розміром 15 соток, виділеної під будівництво та обслуговування житлового будинку по АДРЕСА_3, вартістю - 30 000 гривень;

-стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1, в порядку поділу спільного майна подружжя,1/2 частки автомобіля Daewoo Sens державний номерний знак НОМЕР_3, що становить 32 380 (тридцять дві тисячі триста вісімдесят) гривень 00 копійок;

- стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 ,в порядку поділу спільного майна подружжя, вартість ? частки автомобіля НОМЕР_1, що складає 37 500 (тридцять сім тисяч п'ятсот) гривень 00 копійок;

-стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 вартість 1/2 частки Ноутбука Asus 14 -16 'N35SV-SX864RS, ? частки пилососа для с / у з мішком Samsung VCC5650V3K, ? частки 2.0 комп'ютерної акустики Logitech Х-140 - в розмірі 3546 гривень 67 копійок в порядку поділу спільного майна подружжя;

-всі судові витрати покласти на відповідача ОСОБА_2.

Відповідач ОСОБА_2 звернувся з зустрічною позовною заявою до ОСОБА_1 про розподіл сумісного майна подружжя із наступних підстав :

16.11.2012 р., Жовтневий районний суд м Маріуполя заочним рішенням розірвав шлюб між ним і ОСОБА_1

У своєму позові ОСОБА_1 вказує, що ними в період шлюбу було придбано наступне майно, яке вона бажає поділити:

житлове домобудівництво АДРЕСА_2;

автомобіль ВАЗ 21099, держномер НОМЕР_1;

автомобіль Daewoo Sens, держномер НОМЕР_3;

земельна ділянка, 15 соток, розташована в АДРЕСА_5.

На підтвердження своїх позовних вимог, ОСОБА_1 не надала документи, на підставі яких ними були придбані автотранспортні засоби і земельну ділянку. Крім цього, не дивлячись на цитування в позові Постанови Пленуму ВСУ від 21.12.07 р № 11, де зазначено, що - «вартість майна, що підлягає розподілу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної вартості на момент розгляду справи », ОСОБА_1 вказала вартість автомобілів не на момент розгляду справи, а ту ціну, за які вони купувалися.

Також ОСОБА_1 приховала від суду те, що автомобіль ВАЗ 21099 у 2012 році потрапив у ДТП, в зв'язку з чим отримав значні механічні пошкодження передньої частини і салону, у зв'язку з чим значно втратив товарну вартість і 20.07.12 р (коли вони перебували у шлюбі) був проданий за 23 тисячі гривень ОСОБА_5 по розписці і на прохання ОСОБА_5, в цей же день на ім'я ОСОБА_6 ним була видана генеральна довіреність на право розпорядження вищевказаним автотранспортним засобом. Грошові кошти за даний автомобіль було передано ОСОБА_1

Після продажу даного автомобіля ,вони, перебуваючи у шлюбі з ОСОБА_1, додали грошові кошти до виручених за автомобіль ВАЗ і в липні 2012 р. придбали автомобіль Daewoo Sens за 47 тисяч гривень.

27.12.2013 р, вищевказаний автомобіль потрапив у ДТП і отримав значні механічні пошкодження. 20.02.14 р. даний автомобіль був проданий ОСОБА_5 за 8000 гривень. Цього ж дня, на прохання ОСОБА_5 ,на ім'я ОСОБА_7 ним була видана генеральна довіреність на право розпорядження вищевказаним автотранспортним засобом.

Таким чином автомобіль ВАЗ був проданий ними в шлюбі, а вартість автомобіля Daewoo Sens на момент розгляду справи становить 8000 гривень.

ОСОБА_1 у позові вказала, що земельна ділянка була приватизована ними спільно. Даний факт не відповідає дійсності, так як державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯЖ № 613178 був виданий на його ім'я-ОСОБА_2..

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 57 СК України, особистою приватною власністю чоловіка, дружини є - земельна ділянка, набута нею, ним за час шлюбу внаслідок приватизації земельної ділянки, який знаходився в її, його користуванні, або отриманий в результаті приватизації земельних ділянок державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, або отриманий із земель державної та комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених Земельним кодексом України.

Виходячи з цього, земельна ділянка, отримана громадянином у власність на підставі статей 81, 116 Земельного кодексу України, шляхом приватизації, під час шлюбу, але до 8 лютого 2011 року, незалежно від того, що на ньому подружжям розпочато будівництво житлового будинку, є його особистою приватною власністю, а не спільною сумісною власністю подружжя (постанови Верховного Суду України від 15.02.2012 року № 6-98цс11, від 22.02.2012 року № 6-99цс11).

У позові ОСОБА_1 також просить відійти від рівності сторін і виділити їй 2/3 частини житлового будинку АДРЕСА_2, посилаючись на положення ч. 3 ст. 70 СК України, однак доказів, що отримується розмір аліментів на дітей недостатній для їх забезпечення, ОСОБА_1 не надала. Тим більше, що вона і діти проживають в іншому місці і проживати в даному житловому будівництві вони не збираються.

ОСОБА_1 у своєму позові про розділ майна не вказала ряд майна, придбаного ними спільно, а саме в період шлюбу ними також було придбано наступне майно:

Холодильник Самсунг, вартість 6000 грн .;

Відеокамера Панасонік, вартість 2000 грн .;

Швейна машинка Бразер Стар, (використовувалася) вартість 2000 грн .;

Пральна машинка Електролюкс, вартість 2000 грн .;

Пральна машинка Індезіт, вартість 1500 грн .;

Пилосос Самсунг, вартість 1000 грн .;

Пилосос Самсунг, вартість 500 грн .;

Персональний комп'ютер, вартість 2000 грн. Вищевказане майно ОСОБА_1 забрала собі і, з невідомої йому причини, ділити не збирається, навмисне приховавши від суду його наявність.

Крім цього, в період їхнього шлюбу, ОСОБА_1 укладала кредитні договори (отримувала кредитні картки) в «Дельта Банку» і «ПриватБанку». Грошові кошти, отримані в кредит, використовувалися ОСОБА_1 не в потребах сім'ї, а йшли на її особисті потреби. Про те, що вона брала в кредит грошові кошти йому стало відомо тільки коли працівники банку почали телефонувати з вимогою погасити заборгованість.

Після розірвання шлюбу всі виплати за кредитними договорами ОСОБА_1 робив тільки він.

За усною домовленістю з відповідачем ,він повинен був сплатити всі залишені нею кредити, а вона обіцяла не претендувати на 1/2 частину житлового будинку, придбаного ними під час шлюбу. Так як відповідачка не виконала свою обіцянку і в даний час в розділ майна включила і житловий будинок, він бажає витребувати від неї компенсацію за виплачені ним одноосібно після розірвання шлюбу кредити, взяті нею на свої особисті потреби. Усі кредитні договори знаходяться у ОСОБА_1

По кредитних картах ОСОБА_1 ним було сплачено:

Приватбанк (останні цифри рахунку 8203) -1850 грн .;

Приватбанк (останні цифри рахунку 46) - 2300 грн .;

Дельтабанк (останні цифри рахунку 829) - 1870 грн .;

Дельтабанк (останні цифри рахунку 922) - 200 грн .;

Дельтабанк (останні цифри рахунку 3391) - 4060 грн.

Загальна сума сплачених ним коштів за кредитними договорами ОСОБА_1 , після розірвання їх шлюбу, склала 10280 грн.

Згідно ч. 1 ст. 61 СК України,об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Під майном ч. 1 ст. 190 ЦК України передбачає окрему річ, сукупність речей, а також майнові права та обов'язки. Згідно ч. 3 ст. 61 СК України якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Частина 4 ст. 65 СК України встановлює, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї. Отже, об'єктом права спільної сумісної власності подружжя є як предмети матеріального світу, так і майнові права та обов'язки. Договір, укладений одним із подружжя, створює обов'язки для другого з подружжя у разі, якщо він укладений в інтересах сім'ї, а одержане за цим договором майно фактично використано на задоволення потреб сім'ї. Все це зазначено у Постанові ВСУ від 19.06.13 р № 6-55ц13. Також в правовий позиції ВСУ по даній справі зазначено, що договір, укладений одним із подружжя, створює обов'язки для другого з подружжя у разі, якщо він укладений в інтересах сім'ї, а одержане за цим договором майно фактично використано на задоволення потреб сім'ї.Договір, укладений одним із подружжя, за яким майно використаний не на задоволення потреб сім'ї, а на інші потреби, не створює обов'язків для другого з подружжя.

А так як. грошові кошти бралися ОСОБА_1 у шлюбі з ним, але не на потреби їх сім'ї, то і погашати кредити вона повинна була самостійно.

При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї (ч. 4 ст. 65 СК України).

Згідно ст. 60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба і т. д.) самостійного заробітку (доходу).

Згідно ст. 69 Сімейного кодексу України, дружина та чоловік мають права на поділ майна, що належить їм на праві приватної спільної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Вважає, що зазначене майно придбано ними за їхні спільні кошти в період шлюбу, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, тому воно підлягає поділу.

Згідно ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або шлюбним контрактом.

Згідно ст. 71 СК України, майно, що належить подружжю на праві спільної сумісної власності, ділиться між ними в натурі. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Угоди про добровільний поділ майна, що є спільною власністю, між ними не досягнуто, шлюбний контракт вони не укладали.

На підставі викладеного, він вважає, що транспортний засіб легковий автомобіль ВАЗ 21099, держномер НОМЕР_1 слід виключити з числа майна, придбаного під час шлюбу і підлягає розподілу, у зв'язку з тим, що він був відчужений під час шлюбу. Земельну ділянку площею 0,1499 га, розташовану в АДРЕСА_3, слід виключити з числа майна, придбаного під час шлюбу, так як вона є його особистою приватною власністю, так як була отриманий шляхом приватизації.

Таким чином,він вимушений звернутися з зустрічною позовною заявою,та просить суд :

- Виключити з числа майна, що підлягає розподілу, автотранспортний засіб марки ВАЗ 210994-20 СПГ, 2007 року випуску, держномер НОМЕР_1 ,у зв'язку з тим, що воно було продано під час шлюбу.

- Виключити з числа майна, що підлягає розподілу земельну ділянку площею 0,1499 га, розташовану в АДРЕСА_3, так як вона є особистою приватною власністю одного з подружжя -ОСОБА_2.

- Виділити відповідачці - ОСОБА_1, наступне майно, придбане ними під час шлюбу і яке знаходиться у відповідачки, на загальну суму 17 000 гривень:

- холодильник Самсунг, вартістю 6000 грн .;

-відеокамеру Панасонік, вартістю 2000 грн .;

-швейну машинку Бразер Стар, (використовувалася) вартістю 2000 грн .;

- пральну машинку Електролюкс, вартістю 2000 грн .;

-пральну машинку Індезіт, вартістю 1500 грн .;

-пилосос Самсунг, вартістю 1000 грн.,

-пилосос Самсунг, вартістю 500 грн .;

-персональний комп'ютер, вартістю 2000 грн.

- Стягнути з відповідачки ОСОБА_1 погашення ним зобов'язання за кредитними договорами у розмірі 10 280 гривень.

- Визнати за ним, ОСОБА_2, право власності на 1/2 частину житлового домобудівництва АДРЕСА_2.

- Визнати за відповідачем , ОСОБА_1, право власності на 1/2 частину житлового домобудівництва АДРЕСА_2.

- Всі судові витрати покласти на відповідача.

У судовому засіданні позивачка-відповідачка ОСОБА_1 та її представник за договором,ОСОБА_8, позовні вимоги позивачки ОСОБА_1 підтримали у повному обсязі,та просить суд :

- визнати транспортний засіб легковий автомобіль марки Daewoo Sens державний номерний знак НОМЕР_3 вартістю 64760 (шістьдесят чотири тисячі сімсот шістьдесят) гривень 00 копійок; транспортний засіб легковий автомобіль НОМЕР_1 вартістю 75000 (сімдесят п'ять тисяч) гривень 00 копійок; житловий будинок з надвірними будівлями АДРЕСА_2, вартістю 40000 гривень;земельну ділянку розміром 15 соток під будівництво та обслуговування житлового будинку по АДРЕСА_3 вартістю 30000 гривень;Ноутбук Asus 14 -16 'N35SV-SX864RS, вартістю 5832,50 гривень;пилосос для с / у з мішком Samsung VCC5650V3K, вартістю 1011.67 гривень; 2.0 комп'ютерну акустику Logitech Х-140, вартістю 249,17 гривень- об'єктами спільної сумісної власності ОСОБА_1 і ОСОБА_2 як спільно нажите майно за час спільного проживання в законному шлюбі;

- визнати за ОСОБА_1 право власності на: 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_2 вартістю - 40 000 гривень; на ? частку земельної ділянки розміром 15 соток, виділеної під будівництво та обслуговування житлового будинку по АДРЕСА_3, вартістю - 30 000 гривень;

-стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1, в порядку поділу спільного майна подружжя,1/2 частки автомобіля Daewoo Sens державний номерний знак НОМЕР_3, що становить 32 380 (тридцять дві тисячі триста вісімдесят) гривень 00 копійок;

- стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 ,в порядку поділу спільного майна подружжя, вартість ? частки автомобіля НОМЕР_1, що складає 37 500 (тридцять сім тисяч п'ятсот) гривень 00 копійок;

-стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 вартість 1/2 частки Ноутбука Asus 14 -16 N35SV-SX864RS, ? частки пилососа для с / у з мішком Samsung VCC5650V3K, ? частки 2.0 комп'ютерної акустики Logitech Х-140 - в розмірі 3546 гривень 67 копійок в порядку поділу спільного майна подружжя;

-всі судові витрати покласти на відповідача ОСОБА_2.

Зустрічні позовні вимоги визнала частково,а саме визнає позовні вимоги про визнання права власності за кожним подружжям на ? частку житлового будинку.Інші зустрічні позовні вимоги не визнає повністю.

В обґрунтування своїх позовних вимог,позивачка-відповідачка ОСОБА_1 підтримала ті обставини,які зазначені в позовній заяві,додавши суду наступне: що вона не згодна з оцінкою майна,яке зазначено в зустрічній позовній заяві, але не бажає заявляти клопотання про призначення експертизи для оцінки цього майна.Також, вона не має доказів стосовно вартості житлового будинку, всього майна,окрім автомобілів, які зазначені в її позовній заяві,але не бажає призначати експертизу з метою встановлення вартості цього майна.Крім того,у неї не має доказів стосовно того- хто ,на час звернення до суду,є власником спірного житлового будинку, в неї тільки договір купівлі-продажу 2002 року і все.Також вона не згодна з тим,що автомобіль НОМЕР_1 не належить відповідачу,так як він не знятий з реєстрації та значиться за відповідачем.Їй не було відомо,що даний автомобіль був технічно ушкоджений в наслідок ДТП. Їй не відомо стосовно холодильника Самсунг-вона не знає що це за холодильник та де він.Що стосується пральної машинки Индезіт та пилососа за 500 гривень,то це вони подарували її сестрі на весілля. У неї знаходиться відеокамера ,швейна та пральна машинка. Персональний комп*ютер не придбали,його не має. Що стосується кредитів,то у Дельта-банку вона його закрила вже, по Приватбанку-обидва сплачували.Що стосується земельної ділянки ,то вона вважає,що приватизована земельна ділянка підлягає також розділу,але не знає якою нормою закону це врегульовано.

Представник позивачки-відповідачки ОСОБА_1 ,за договором, ОСОБА_8 підтримав всі обставини,на які посилається позивачка-відповідачка ОСОБА_1,додавши,що ст.57 СК України ,стосовно приватизованої земельної ділянки ,не стосується правовідносин між подружжям ОСОБА_1.

У судовому засіданні відповідач- позивач ОСОБА_2 ,позовні вимоги ОСОБА_1 визнав частково,а саме : визнав вимоги стосовно розподілу автомобіля Daewoo Sens державний номерний знак НОМЕР_3,але не згодний з оцінкою цього автомобіля.Не визнає за позивачкою право власності на житловий будинок в 2/3 частки. Що стосується оцінки усього майна,то він не згодний з вартістю ,але не бажає призначати експертизу для визначення вартості майна. На домоволодіння у нього є тільки документи 2002 року-договір купівлі-продажу. Приватизована земельна ділянка не підлягає розділу,відповідно до закону. Підтримує повністю свої позовні вимоги проте,що :

-виключити з числа майна, що підлягає розподілу, автотранспортний засіб марки ВАЗ 210994-20 СПГ, 2007 року випуску, держномер НОМЕР_1 ,у зв'язку з тим, що воно було продано під час шлюбу;

- виключити з числа майна, що підлягає розподілу земельну ділянку площею 0,1499 га, розташовану в АДРЕСА_3, так як вона є особистою приватною власністю одного з подружжя -ОСОБА_2;

- виділити відповідачці - ОСОБА_1, наступне майно, придбане ними під час шлюбу і яке знаходиться у відповідачки, на загальну суму 17 000 гривень:

- холодильник Самсунг, вартістю 6000 грн .;

-відеокамеру Панасонік, вартістю 2000 грн .;

-швейну машинку Бразер Стар, (використовувалася) вартістю 2000 грн .;

- пральну машинку Електролюкс, вартістю 2000 грн .;

-пральну машинку Індезіт, вартістю 1500 грн .;

-пилосос Самсунг, вартістю 1000 грн.,

-пилосос Самсунг, вартістю 500 грн .;

-персональний комп'ютер, вартістю 2000 грн.;

- стягнути з відповідачки ОСОБА_1 погашення ним зобов'язання за кредитними договорами у розмірі 10 280 гривень;

- визнати за ним, ОСОБА_2, право власності на 1/2 частину житлового домобудівництва АДРЕСА_2;

- визнати за відповідачем , ОСОБА_1, право власності на 1/2 частину житлового домобудівництва АДРЕСА_2 та всі судові витрати покласти на відповідача.

Стягнути судові витрати з відповідачки.Що стосується вимог по кредитним договорам,то доказів у нього не має,крім квитанцій.

У судовому засіданні були дослідженні:

квитанція про сплату судового збору (а.с. 1), рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 16.11.2012 року (а.с. 7), рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 21.06.2013 року (а.с. 7), свідоцтво про народження ОСОБА_4 (а.с. 9), свідоцтво про народження ОСОБА_3 (а.с. 10), договір купівлі-продажу будинку від 19.04.2002 року (а.с. 11), технічний паспорт на садибний житловий будинок АДРЕСА_2 (а.с. 12-16), квітанція про сплату судового збору ОСОБА_2 (а.с. 34), квітанції (а.с. 42-46), рішення Бердянської сільської ради від 11.11.2008 року за № V/27-342 про передачу земельної ділянки у власність (а.с. 48), розписка від ОСОБА_5 про отримання автомобіля ВАЗ 21099 держномер НОМЕР_1 та ОСОБА_2 про отримання грошей в сумі 23 000 грн (а.с.49), видаткова накладна № Амстор-105 від 18.06.2006 року (а.с. 50), акт прийому - передачі товару № Амстор-114 від 18.06.2006 року (а.с. 51), нечитаємі квітанції (а.с. 52-55), договір № MRA0 R0 0092 0010 від 06.12.2003 року ( а.с. 56), накладна № MU01-1034 від 30.04.2006 року (а.с. 57), квітанції нечитаємі (а.с. 58-61), видаткова накладна № ФМ-4526 від 19.02.2011 року ( а.с. 62), акт приймання -передачі тоавру від 19.02.2011 року (а.с. 63), договір купівлі-продажу № ФМ-4526 від 19.02.2011 року (а.с. 64), квітанція з ТОВ «Архан» магазину електроники «Фоксмарт» на суму 3360 грн. ( а.с. 65), державний акт на право власності на земельну ділянку виданий ОСОБА_2 (а.с. 66), довідка від приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу ОСОБА_9 (а.с. 67), розписка від ОСОБА_5 про отримання автомобіля НОМЕР_3 та ОСОБА_2 про отримання грошей в сумі 8000 грн (а.с.68), довіреність ОСОБА_2 від 20.02.2014 року надана ОСОБА_7 (а.с. 69), повідомлення з ЦНППВАЗ з обслуговування Володарського та Першотравневого районів при УДАІ ГУМВС України в Донецькій області від 26.08.2014 року за № 9/10-1644 про зареєстровані за ОСОБА_2 транспортні засоби (а.с. 96), видаткова накладна № ЧМАВ2-0036 від 07.03.2012 року (а.с. 97), квітанція на суму 15 129, 86 грн (а.с. 98), довідка-розрахунок від 28.08.2014 року № 2/597-14/а (а.с. 99), квітанція про судовий збір ОСОБА_1 на суму 121,80 грн (а.с. 102), витяг про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна автомобіля ВАЗ 21099 держномер НОМЕР_1 та автомобіля НОМЕР_3 від 29.08.2014 року (а.с. 123), довідки про отримання автомобілем ВАЗ 21099 держномер НОМЕР_1 та автомобілем НОМЕР_3 механичних пошкоджень в результаті ДТП (а.с. 141), висновок експерта про оцінку транспортного засобу за № 130 (а.с. 158-160), висновок експерта про оцінку транспортного засобу за № 129 (а.с. 162-164), квітанції (а.с. 166-169), лист з Дельта Банку до ОСОБА_1 про припинення з 18.08.2014 року дії договора № 010-04400-201111 укладеного 20.11.2011 року ( а.с. 202), умови надання кредитної картки тарифний пакет «Нова Кредитна картка №1 на все» (а.с. 203), договір від 20.11.2011 року (а.с. 204-205), довідка-розрахунок від 10.11.2014 року № 597/2 (а.с. 207-208), кредитний договір № 401148075 від 07.03.2012 року (а.с. 210), графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки, з урахуванням вартості всіх супутніх послуг (а.с.211-212), видаткова накладна № ЧМАВ2-0036 від 07.03.2012 року (а.с. 213).

Суд,заслухавши позивачку-відповідачку ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_8, відповідача-позивача ОСОБА_2, з урахуванням у сукупності усіх доказів,які були дослідженні у судовому засіданні,приходить до наступного :

Відповідно до ст. 60 СК України:

1. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

2. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ст.61СК України:

1. Об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

2. Об'єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя.

3. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

4. Речі для професійних занять (музичні інструменти, оргтехніка, лікарське обладнання тощо), придбані за час шлюбу для одного з подружжя, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ст. 69СК України:

1. Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

2. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою.

Договір про поділ житлового будинку, квартири, іншого нерухомого майна, а також про виділ нерухомого майна дружині, чоловікові зі складу усього майна подружжя має бути нотаріально посвідчений.

Відповідно до ст. 70 СК України:

1. У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

2. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї.

3. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.

Відповідно до ст. 71 СК України:

1. Майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.

Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

2. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

3. Речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто використовував їх у своїй професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя.

4. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України.

5. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.57 СК України: особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: земельна ділянка, набута нею, ним за час шлюбу внаслідок приватизації земельної ділянки, що перебувала у її, його користуванні, або одержана внаслідок приватизації земельних ділянок державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, або одержана із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених Земельним кодексом України.

Згідно до Постанови ПВСУ від 21.12.2007 N 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»:

22. Поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами,встановленими статтями 69-72 СК ( 2947-14 ) та ст. 372 ЦК ( 435-15 ). Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

23. Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК ( 2947-14 ), ч. 3 ст. 368 ЦК) , відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

24. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї (ч. 4 ст. 65 СК).

25. Вирішуючи питання про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4, 5 ст. 71 СК ( 2947-14 ) щодо обов'язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст. 11 ЦК) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності.

30. Рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об'єктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч. 1 ст. 63, ч. 1 ст. 65 СК . У випадку коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім'ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

Відповідно до ст.. 10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.. 57 ЦПК України,доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до ст.. 58 ЦПК України,належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст.. 59 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У судовому засіданні було встановлено,що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 28.08.1999 року по 26.11.2012 року/день набрання законної сили рішення суду про розірвання шлюбу/. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1, які мешкають разом з матір*ю, та на утримання яких відповідач ОСОБА_2 ,за рішенням суду повинен сплачувати аліменти ,щомісячно, на користь ОСОБА_1. у розмірі 1500 гривень, але не сплачує,у зв*язку з чим,у період з 05.06.2013 року по 31.10.2014 року ,утворилася заборгованість у розмірі 23900гривень. За період шлюбу, подружжям було придбане наступне майно : транспортний засіб легковий автомобіль марки ЗАЗ Daewoo Т13110 СПГ державний номерний знак НОМЕР_3 ,2006 року випуску; транспортний засіб легковий автомобіль ВАЗ 21099420 СПГ державний номерний знак НОМЕР_1,2007 року випуску ; житловий будинок з надвірними будівлями АДРЕСА_2, ;Ноутбук Asus 14 -16 N35SV-SX864RS; пилосос для с / у з мішком Samsung VCC5650V3K; пилосос Samsung, 2.0 комп'ютерна акустика Logitech Х-140;відеокамера Панасонік;швейна машинка Бразер Стар; пральна машинка Електролюкс; пральна машинка Індезіт; пилосос Самсунг,що підтверджується довідкою з ЦНППВАЗ, квитанціями,договорами кредиту та договором купівлі-продажу.

У період шлюбу,відповідачу-позивачу, була передана безоплатно у власність земельна ділянка площею 0,1499 га,яка розташована в АДРЕСА_3,що підтверджується рішенням Бердянської сільської ради та державним актом на право власності на земельну ділянку.

У судовому засіданні відповідач-позивач ОСОБА_2 не надав доказів стосовно того,що за період шлюбу було придбано холодильник Самсунг та персональний комп*ютер,та не надав доказів стосовно позовних вимог про кредитні зобов*язання у розмірі 10280 гривень.

У судовому засіданні відповідач-позивач ОСОБА_2 пояснив,що автомобіль ВАЗ-210994-20 СПГ,2007 року держномер НОМЕР_1, у наслідок ДТП був технічно ушкоджений та він його продав ,надавши генеральну довіреність, та за вилучені гроші,додавши необхідну суму, придбав автомобіль ЗАЗ Daewoo Sens Т13110 СПГ державний номерний знак НОМЕР_3,який було ним також продано по генеральній довіреності після розірвання шлюбу.Позивачка -відповідачка ОСОБА_1 спершу пояснила,що їй було відомо,що автомобіль ВАЗ-210994 було продано,але потім наполягала на тому,що їй нічого з цього приводу не відомо,та обидва автомобіля зареєстровані на даний час за ОСОБА_1В судовому засданні,сторни не прийшли до згоди,що автомобіль ВАЗ-210994-20 СПГ,2007 року держномер НОМЕР_1,у період шлюбу, було придбано та не надали жодних доказів про це.

Що стосується автомобіля ЗАЗ Daewoo Т13110 СПГ державний номерний знак НОМЕР_3 ,2006 року випуску, то сторни визнали ту обставину,що автомобіль придбано було у період шлюбу, та ОСОБА_2 продав його після розірвання шлюбу,тому ця обставина від доказування була звільнена.

Згідно автотехничної товарознавчої експертизи,яка була призначена,за клопотанням позивачки-відповідачки ОСОБА_1, середньо-риночна вартість автомобіля ЗАЗ Daewoo Т13110 СПГ державний номерний знак НОМЕР_3 2006 року випуску - 64760 (шістьдесят чотири тисячі сімсот шістьдесят) гривень 00 копійок; а автомобіля ВАЗ 21099420 СПГ державний номерний знак НОМЕР_1,2007 року випуску - 75000гривень. Відповідач-позивач ОСОБА_2 з даною вартістю не згодний,але відмовився надавати докази та призначати експертизу,з метою встановлення дійсної вартості даних транспортних засобів на час розгляду справи .

Також у судовому засіданні,сторони не прийшли до згоди про вартість майна :ноутбука Asus 14 -16 N35SV-SX864RS; пилососа для с / у з мішком Samsung VCC5650V3K; 2.0 комп'ютерної акустики Logitech Х-140; швейної машинки Бразер Стар; пральної машинки Електролюкс; пральної машинки Індезіт; пилососа Самсунг,та обидві сторони відмовилися призначати експертизу для визначення дійсної вартості цього майна на час розгляду справи.

Також, у судовому засіданні, сторони не надали доказів стосовно того,кому на час розгляду справи належить спірний житловий будинок. Надано договір купівлі-продажу будинку від 19 квітня 2002 року,де покупцем зазначений ОСОБА_2,та даний договір зареєстрований у Маріупольському БТІ, але на час звернення до суду з позовами,згідно витягу з реєстру нерухомого майна, даний житловий будинок не зареєстровано. Позивачка-відповідачка ОСОБА_1,у судовому засіданні також пояснила,що вартість житлового будинку вона також визначила на припущеннях,та відмовляється від проведення експертизи з приводу визначення його вартості. Також сторонами надані суду докази стосовно того-чи є спірне майно-холодильник,пральна машинка,пилосос,які не визнані позивачкою,та як вона пояснила,що холодильник зовсім не покупали,а пральна машинка та пилосос-це було придбано як подарунки на весілля її сестри. Також відповідачем не надано доказів стосовно того,що автомобіль ВАЗ 21099420 СПГ державний номерний знак НОМЕР_1,2007 року випуску ,дійсно вийшов з його володіння.

Таким чином ,а ні позивачка-відповідачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_8,ані відповідач-позивач ОСОБА_2 ,не довели перед судом належними та допустимими доказами повністю свої позовні вимоги.

Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ 18.12.2009 N 14 «Про судове рішення у цивільній справі»:Рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України ( 254к/96-ВР ) прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права. У зв'язку з цим суди повинні неухильно додержувати вимог про законність і обґрунтованість рішення у цивільній справі Враховуючи принцип безпосередності судового розгляду (стаття 159 ЦПК) , рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в тому судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення. Рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України ( 254к/96-ВР ) прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права. У зв'язку з цим суди повинні неухильно додержувати вимог про законність і обґрунтованість рішення у цивільній справіВраховуючи принцип безпосередності судового розгляду (стаття 159 ЦПК), рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в тому судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення. Неприпустимим є витребування і приєднання до справи матеріалів на підтвердження висновків і мотивів рішення після його ухвалення. Якщо докази у справі зібрані в порядку, передбаченому статтями 132, 133, 140 та частиною четвертою статті 191 ЦПК , суд може обґрунтувати ними рішення лише за умови, якщо вони були ним оголошені в судовому засіданні, пред'явлені для ознайомлення особам, які беруть участь у справі, та досліджені в сукупності з іншими доказами. При ухваленні рішення суд відповідно до статті 212 ЦПК ( 1618-15 ) оцінює докази з урахуванням вимог статей 58 та 59 ЦПК ( 1618-15 ) про їх належність і допустимість. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню,в межах наданих доказів, а саме :

-транспортний засіб легковий автомобіль марки ЗАЗ Daewoo Т13110 СПГ державний номерний знак НОМЕР_3 ,2006 року випуску; транспортний засіб легковий автомобіль ВАЗ 210994-20 СПГ,2007 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 ; Ноутбук Asus 14 -16 'N35SV-SX864RS, пилосос для с / у з мішком Samsung VCC5650V3K;2.0 комп'ютерну акустику Logitech Х-140- об'єктами спільної сумісної власності ОСОБА_1 і ОСОБА_2 .як спільно нажите майно за час спільного проживання в законному шлюбі;

- визнати за ОСОБА_1 право власності на: ? частку транспортного засобу легкового автомобіля марки ЗАЗ Daewoo Т13110 СПГ державний номерний знак НОМЕР_3 ,2006 року випуску, ; транспортного засобу легкового автомобіля ВАЗ 210994-20 СПГ,2007 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 ; Ноутбука Asus 14 -16 N35SV-SX864RS, пилососа для с / у з мішком Samsung VCC5650V3K; 2.0 комп'ютерної акустику Logitech Х-140;

- визнати за ОСОБА_2 право власності на: ? частку транспортного засобу легкового автомобіля марки ЗАЗ Daewoo Т13110 СПГ державний номерний знак НОМЕР_3 ,2006 року випуску; транспортного засобу легкового автомобіля ВАЗ 210994-20 СПГ,2007 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 ; Ноутбука Asus 14 -16 N35SV-SX864RS, пилососа для с / у з мішком Samsung VCC5650V3K; 2.0 комп'ютерної акустику Logitech Х-140;

-віділити із сумісного спільного майна подружжя ОСОБА_2 автомобіль марки ЗАЗ Daewoo Т13110 СПГ державний номерний знак НОМЕР_3 ,2006 року випуску,вартістю 64760/шістдесят чотири тисячі сімсот шістдесят/гривень.

-Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , в порядку поділу сумісного спільного майна подружжя ,вартість ? частки автомобіля ЗАЗ Daewoo Т13110 СПГ державний номерний знак НОМЕР_3 ,2006 року випуску, що становить 32 380 (тридцять дві тисячі триста вісімдесят) гривень 00 копійок.

В задоволені інших позовних вимог ОСОБА_1-відмовити.

Позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають частковому задоволенню,в межах наданих доказів,а саме:

- виключити з числа майна, що підлягає розподілу земельну ділянку площею 0,1499 га, розташовану в АДРЕСА_3, так як вона є особистою приватною власністю одного з подружжя -ОСОБА_2;

- виділити відповідачці - ОСОБА_1 відеокамеру Панасонік, вартістю 2000 грн .; пилосос Самсунг, вартістю 1000 грн.

В задоволені інших позовних вимог ОСОБА_2-відмовити.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір»,за подання до суду позову майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати.

Відповідно до ст.88 ЦПК України,стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Позивачка-відповідачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом майнового характеру,де спочатку вказала ціну позову 85167гривень,а фактично позовні вимоги мали ціну позову 117000гривень.Нею було сплачено судовий збір у розмірі 851грив.67 коп.,а треба було сплатити 1170 гривень.Остаточні позовні вимоги її мають ціну позову 216 853грив.34 коп. Тобто судовий збір по остаточному позову повинно бути у розмірі 2168 грив.53 копійки.Таким чином,при зверненні до суду з майновим позовом,позивачкою-відповідачкою ОСОБА_1 недоплачено судовий збір у розмірі 1316 грив86коп.,якій підлягає стягненню на користь держави.За позовними вимогами ОСОБА_1 на її користь визнано право власності на майно,загальною вартістю 73426грив.67 коп.,та судовий збір з цієї ціни складає 734грив.67 коп.,який підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 Також ОСОБА_1 було сплачено 700гривень за провадження двох авто товарознавчих екпертиз,тому дані судові витрати підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1

По зустрічній позовній заяві з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 підлягає стягненню судовий збір у мінімальному розмірі 243 гривні 60 коп.

Керуючись ст.ст.10, 57-66,79-89, 131, 212-215 ЦПК України,ст. ст. 57,60,61,69,70,71 Сімейного Кодексу України, Постановою ПВСУ від 21.12.2007 N 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», Постановою Пленуму ВСУ 18.12.2009 N 14 «Про судове рішення у цивільній справі»,суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл сумісного майна подружжя задовольнити частково.

Визнати об'єктами спільної сумісної власності ОСОБА_1 і ОСОБА_2 як спільно нажите майно за час спільного проживання в законному шлюбі :транспортний засіб легковий автомобіль марки ЗАЗ Daewoo Т13110 СПГ державний номерний знак НОМЕР_3 ,2006 року випуску ; транспортний засіб легковий автомобіль ВАЗ 210994-20 СПГ,2007 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 ; Ноутбук Asus 14 -16 N35SV-SX864RS, пилосос для с / у з мішком Samsung VCC5650V3K; 2.0 комп'ютерну акустику Logitech Х-140.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на: ? частку транспортного засобу легкового автомобіля марки ЗАЗ Daewoo Т13110 СПГ державний номерний знак НОМЕР_3 ,2006 року випуску ; ? частку транспортного засобу легкового автомобіля ВАЗ 210994-20 СПГ,2007 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 ; ? частку Ноутбука Asus 14 -16 'N35SV-SX864RS,1/2 частку пилососа для с / у з мішком Samsung VCC5650V3K; ,1/2 частку 2.0 комп'ютерної акустики Logitech Х-140;

- визнати за ОСОБА_2 право власності на: ? частку транспортного засобу легкового автомобіля марки ЗАЗ Daewoo Т13110 СПГ державний номерний знак НОМЕР_3 ,2006 року випуску ; ? частку транспортного засобу легкового автомобіля ВАЗ 210994-20 СПГ,2007 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 ;1/2 частку Ноутбука Asus 14 -16 N35SV-SX864RS,1/2 частку пилососа для с / у з мішком Samsung VCC5650V3K; ? частку 2.0 комп'ютерної акустики Logitech Х-140.

-Віділити із спільного сумісного майна подружжя ОСОБА_2 у власність автомобіль марки ЗАЗ Daewoo Т13110 СПГ державний номерний знак НОМЕР_3 ,2006 року випуску,вартістю 64760/шістдесят чотири тисячі сімсот шістдесят/гривень.

-Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1, в порядку поділу сумісного спільного майна подружжя ,вартість ? частки автомобіля ЗАЗ Daewoo Т13110 СПГ державний номерний знак НОМЕР_3 ,2006 року випуску, що становить 32 380 (тридцять дві тисячі триста вісімдесят) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати: судовий збір у сумі 734 гривні 26 копійок, вартість за проведення авто товарознавчих експертиз у розмірі 700гривень, а разом 1434/одна тисяча чотириста тридцять чотири/гривні 26 копійок.

В задоволені інших позовних вимог ОСОБА_1-відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 1316 /одна тисяча триста шістнадцять/гривень 86 копійок.

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розподіл сумісного майна подружжя -задовольнити частково .

Виключити з числа майна, що підлягає розподілу , земельну ділянку площею 0,1499 га, розташовану в АДРЕСА_3, так як вона є особистою приватною власністю одного з подружжя -ОСОБА_2 .

Виділити із спільного сумісного майна подружжя ОСОБА_1 у власність відеокамеру Панасонік, вартістю 2000 грн .; пилосос Samsung VCC5650V3K, вартістю 1000 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 вартість ? частки спільного сумісного майна подружжя відеокамери Панасонік та пилососа Samsung VCC5650V3K в розмірі 1500/одна тисяча п*ятьсот/гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 243/двісті сорок три /гривні 60 копійок.

В задоволені інших позовних вимог ОСОБА_2-відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення.Особи,які брали участь у справі,але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення ,можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається Апеляційному суду Донецької області у м.Маріуполі через Першотравневий районний суд.

Суддя: Н.М.Топузова