Справа №2/489/49/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2015 р. Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі: головуючого - судді Губницького Д.Г., при секретарі Наумкіній І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2014 р. ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, яким просила збільшити розмір щомісячних аліментів, що присуджені за рішенням суду з відповідача на утримання спільної доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 200 грн. до 1000 грн. щомісячно. Також просила стягнути з відповідача додаткові витрати на доньку в сумі 9644,80 грн. та витрати на правову допомогу.

Ухвалою суду від 10 березня 2015 р. позовні вимоги про збільшення розміру аліментів залишені без розгляду на підставі ст. 207 ч. 1 п. 5 ЦПК України.

В судове засіданні представник позивача надала заяву про розгляд справи без його участі та підтримку позовних вимог.

Відповідача в судове засідання не з'явився, надав проти позову письмові заперечення.

Суд, дослідивши письмові докази в справі, дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково.

Сторони, шлюб між якими розірвано, є батьками доньки ОСОБА_3, яка народилася 06 березня 2003 р. (а.с.6,9). На користь позивачки з відповідача рішенням Скадовського районного суду Херсонської області від 03 жовтня 2005 р. стягнуті аліменти на утримання доньки в розмірі ? частини з усіх видів доходу, а за рішенням того ж суду від 10 червня 2008 р. у цивільній справі №2-683/08 спосіб присудження цих аліментів було змінено на тверду грошову форму 200 грн. щомісячно (а.с.12,13). На виконання останнього рішення суду було видано виконавчого листа, який перебуває на виконанні у відділі ДВС за місцем проживання відповідача. Станом на 08 вересня 2014 р. відповідно до розрахунку державного виконавця заборгованість по аліментам у відповідача відсутня (а.с.14,66).

Позивачка на теперішній час перебуває у шлюбі (а.с.5,6,7,8), проживає із теперішнім чоловіком, донькою ОСОБА_3 та малолітнім сином 2010 року народження (а.с.15), відповідно до матеріалів справи самостійного джерела доходів не має (а.с.17,20). Донька навчається в загальноосвітній школі в м. Миколаєві (а.с.16). Доньці суб'єктом підприємницької діяльності за рахунок матері надаються послуги з навчання у модельній школі - з січня 2014 по травень 2015 р. на суму 7850 грн., а також позивачкою сплачено тому ж суб'єкту господарювання 2500 грн. за участь доньки в конкурсі (а.с.18, 19).

Відповідно до діагнозу виставленого доньці сторін, вона страждала аденоїдами, з приводу чого перенесла на стаціонарному лікуванні у жовтні 2012 р. хірургічне втручання (а.с.21), у грудні 2012 р. дитина перебувала на стаціонарному лікуванні з приводу гострого фаринготрахеїту (а.с.29) у січні 2013 р. дитина перебувала на стаціонарному лікуванні з діагнозом ГРЗ, фарингіт, дисбактеріоз (а.с.25), у квітні 2013 р. дитини двічі перебувала на стаціонарному лікуванні з приводу захворювання ГРЗ, фарингіту, бранхіту (а.с.24, 26), у лютому та березні-квітні 2014 р. лікувалася стаціонарно з приводу ГРЗ, фарингіту,гострого фаринготрахеобронхіту, гострого етмоіду та інших захворювань (а.с. 27-28), у листопаді - грудні 2014 р. також лікувалася стаціонарно (а.с.97)

Відповідач проживає разом із дружиною та двома малолітніми дітьми 2007 та 2013 років народження (а.с.51, 53,54,55), не зареєстрований в якості суб'єкту господарювання (а.с.52). Теперішня його дружина перенесла у грудні 2013 р. операцію з видалення пухлини шкіри (а.с.56-57).

За відповідачем зареєстрований на праві власності автомобіль ГАЗ 2705, 2000 року випуску (а.с.113), за перші три квартали 2014 р. відсутні відомості в інформаційному фонді Державного реєстру фізичних осіб державної фіскальної служби України стосовно доходу нарахованого (сплаченого) відповідачу. Відповідач має на праві власності будинок, де проживає із сім'єю, який перебуває під обтяженням державної виконавчої служби (а.с.117-119), а також у власності земельну ділянку площею 0,1961 га. під його обслуговування (а.с.37). Крім того відповідач має на праві власності дві земельні ділянки на території Красненської сільської ради Скадовського району Херсонської області площею по 6,82 кожна для сільськогосподарського виробництва, які передані ним в оренду за договором від 04 жовтня 2010 р. на 5 років за сплату в розмірі 3% віл нормативної оцінки 16033 грн. або в натуральній формі 2 тони зернових культур та 20 кг рослинної олії (а.с.35,36,38).

Позивачка в позові визначає на день подання позову суму понесених додаткових витрат на дитину у зв'язку із лікуванням 8938,60 грн., оплата навчання у модельній школі та оплата внеску у конкурсі моделей 7850 грн. та 2500 грн. відповідно та просить стягнути з відповідача половину цих витрат.

Відповідач в своїх запереченням посилається що його єдиним джерелом доходу з якого він утримує дружину та двох малолітніх дітей є лише підсобне господарство та плата за оренду належної йому землі для сільськогосподарського виробництва, фінансової можливості оплачувати додаткові витрати на старшу доньку він не має.

Але з запереченнями відповідача проти позову повністю погодитися не можна.

Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Таким чином, участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов'язком батька (матері) незалежно від сплати ним (нею) аліментів, і закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору.

Відповідач має певний дохід, з травня по вересень 2014 р. сплатив заборгованість по аліментам з серпня 2010 р. по травень 2014 р. в сумі 10705,38 грн., та з надлишком сплатив платежі по аліментам по серпень 2014 р. (а.с.59,60,66).

Відповідно до ст. 60 ЦПК України позивач повинна надати суду докази фактично понесених або майбутніх витрат, їх розрахунки та обґрунтування.

Позивачкою до позов надано квитанції про придбання медикаментів на суму 196,58 грн. (а.с.31), в подальшому надано ще квитанції на придбання медпрепаратів у листопаді - грудні 2014 р. та оплату витрат на проведення лабораторних дослідів на суму 1732,42 грн. (336,31 грн. +346,94 грн.+703,83 грн. + 145,34 грн. +200 грн.). Як вбачає суд із матеріалів справи найменування придбаних медикаментів та дата їх купівлі узгоджуються з приписами лікарів та періодами хвороби спільної дитини сторін.

В цій частині обставин позову суд вважає доведеними додаткові витрати на дитину пов'язаними з її лікуванням на суму 1929 грн. (196,58 грн. + 1732,42 грн.) на підставі сукупності письмових доказів. Решта суми заявлених в позові витрат на лікування та придбання ліків не може вважатися доведеною через відсутність письмових доказів.

Стосовно додаткових витрат на розвиток здібносте дитини, то суд виходить з визначення цього поняття.

Здібності - стійкі індивідуальні психічні властивості людини, які зумовлюють успішність її діяльності в певному напрямі й базуються на основі задатків. Задатки - природжені анатомо-фізіологічні особливості організму, головним чином нервової системи й органів чуття, передумова розвитку здібностей людини при певних умовах і діяльності людини в певному напрямі.

Тобто додаткові витрати можуть бути стягнуті на розвиток будь - яких здібностей дитини, які не суперечать моральним засадам суспільства.

Навчання дочки сторін в модельній школі, на думку суду, таким засадам не суперечить і спрямоване на соціальний та фізичний розвиток дівчинки - підлітка, а тому ці витрати відносяться до витрат передбачених ст. 185 СК України.

Таким чином до таких витрат слід віднести витрати на навчання за період з січня 2014 р. по травень 2015 р. в сумі 7850 грн., стягнувши їх у т.ч. на майбутнє (а.с.18).

Витрати в розмірі 2500 грн. за участь в конкурсі суд до уваги не приймає, оскільки із копії розрахункового документу не вбачається, що саме це за конкурс, коли він відбуватиметься, чи приймає донька сторін участь в ньому, чи отримані послуги за які сплачені ці кошти, до того ж за цим документом гроші в сумі 2500 грн. прийняті у березні 2015 р., а до суду його подано у липні 2014 р.

Загальна сума додаткових витрат що понесена позивачкою на лікування дитини та на розвиток її здібностей становить 9779 грн. (1929 грн. + 7850 грн.).

Враховуючи наявність у відповідача на утриманні ще двох малолітніх дітей, хворобу його теперішньої дружини та відсутність працевлаштування, а також наявність у позивачки на утриманні ще однієї малолітньої дитини, суд визначає участь відповідача в додаткових витратах на в розмірі 2000 грн. від суми 9779 грн.

Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір 243,60 грн.

Керуючись ст. 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути на користь ОСОБА_1 зі ОСОБА_2 додаткові витрати на дитину в розмірі 2000 грн.

Стягнути зі ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір 243,60 грн.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення - в тому ж порядку і в той самий строк, який обраховується з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Д.Г. Губницький