АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/8166/15 Справа № 199/2883/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - Скрипник О. Г. Доповідач - Глущенко Н.Г.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2015 року м. Дніпропетровськ 30 вересня 2015 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Глущенко Н.Г.

суддів - Черненкової Л.А., Пищиди М.М.

за участю секретаря - Прудченко В.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську

цивільну справу за апеляційною скаргою

Товариства з обмеженою відповідальністю

«Телесвіт»

на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 21 липня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Телесвіт» про стягнення неустойки (пені), -

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2015 року позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом до ТОВ «Телесвіт» про стягнення неустойки (пені) / а. с. 2 /.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивачі посилались на те, що рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 10.09.2014 року у справі № 200/11414/13 та рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 05.11.2014 року з ТОВ «Телерадіокомпанії «Фальстап» на їх користь стягнено суму грошових коштів у розмірі 25,78 грн. та моральну шкоду у розмірі 50 грн.

Позивачі зазначають, що з 04.02.2012 року у відповідача перед позивачами виникло грошове зобов'язання в частині повернення їм зайво сплачених ними грошових коштів за надання послуг, повернення яких відповідач прострочив.

За таких обставин, позивачі просили суд, згідно ч. 5 ст. 10 ЗУ «Про захист прав споживачів», стягнути з відповідача на їх користь пеню в сумі 962, 34 грн., за період з 04.02.2012 року по 10.04.2015 року, тобто за 1243 днів, у розмірі трьох відсотків від 25,78 грн. за кожен день прострочки / а. с. 2-4 /.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 21.07.2015 року позовні вимоги ОСОБА_2, ОСОБА_3 задоволено частково.

Суд стягнув з ТОВ «Телесвіт» на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_3 суму пені у розмірі 282, 29 грн.

В решті частини позовних вимог - відмовити. / а. с. 74 /.

Додатковим рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 30.07.2015 року стягнено з ТОВ «Телесвіт» на користь держави судовий збір у розмірі 243,60 грн. / а. с. 79 /.

З рішенням суду першої інстанції від 21.07.2015 року не погодився відповідач - ТОВ «Телесвіт», який звернувся до суду з апеляційною скаргою, де просить скасувати це рішення та ухвалити нове про відмову в позовних вимогах в повному обсязі, посилаючись на те, що воно ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права / а. с. 86-88 /.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що скаргу необхідно задовольнити, а рішення суду від 21.07.2015 року та додаткове рішення від 30.07.2015 року, в силу ст. ст. 303,309 ЦПК України, - скасувати та ухвалити нове рішення, з наступних підстав.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення неустойки (пені) суд першої інстанції виходив з того, що ці вимоги підлягають задоволенню згідно ч. 5 ст. 10 ЗУ «Про захист прав споживачів», оскільки мало місце невиконання умов договору в частині повернення зайво сплачених сум у зв'язку з відключенням від розподільної телекомунікаційної мережі.

Однак, з такими висновками суду першої інстанції погодитися неможна, оскільки вони не відповідають дійсним обставинам справи та вимогам матеріального права.

Згідно ч. 5 ст. 10 ЗУ «Про захист прав споживачів» у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує позивачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. Сплата виконавцем неустойки (пені), встановленої в разі невиконання, прострочення виконання або іншого незалежного виконання зобов'язання, не звільняє його від виконання зобов'язання в натурі.

Отже, виходячи з вимог ч. 5 ст. 10 ЗУ «Про захист прав споживачів» неустойка (пеня) можуть бути стягнені у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором.

З матеріалів справи вбачається, що між ОСОБА_2 та ТОВ «Телерадіокомпанія «Фальстап» (правонаступником якого є ТОВ «Телесвіт») було укладено договір про надання телекомунікаційних послуг № 13912, який, згідно заяви позивачки від 02.02.2012 року, було розірвано за згодою сторін і 04.02.2012 року квартиру позивачів була відключено відповідачем від абонентського відгалуження.

Оскільки, позивачкою ОСОБА_2 була зроблена авансова оплата абонентської плати за надання телекомунікаційних послуг, то вона 06.02.2012 року звернулась до відповідача з заявою про повернення 25,78 грн., які відповідач не повернув і тому ця грошова сума була стягнена з відповідача в судовому порядку згідно рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 10.09.2014 року / а. с. 63-64 /, тобто 25,78 грн. були стягнені з відповідача не у зв'язку з тим, що він не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором про надання телекомунікаційних послуг, так як цей договір уже було розірвано сторонами за їх взаємною згодою, тобто надання послуг (робіт) по договору закінчилося, а отже жодних правових підстав вважати, що відповідачем не виконані умови договору по наданню послуг (робіт), ні у позивачів, ні у суду першої інстанції не було, а тому не було і підстав стягувати з відповідача на користь позивачів неустойку (пеню) згідно ч. 5 ст. 10 ЗУ «Про захист прав споживачів».

Правовідносини, які склались між сторонами, щодо неповернення грошової суми (авансової оплати абонентської плати) та виплату її із затримкою, передбачають відповідальність за порушення грошового зобов'язання і регулюються нормами ЦК України, але з такими позовними вимогами позивачі в даній справі до суду не зверталися.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції від 21.07.2015 року не може залишатись в силі і підлягає скасуванню, з ухваленням нового рішення про відмову позивачам у стягненні з відповідача пені (неустойки) на підставі ч. 5 ст. 10 ЗУ «Про захист прав споживачів».

Оскільки, рішення суду від 21.07.2015 року підлягає скасуванню з відмовою позивачам в їх позовних вимогах, то не може залишатись в силі і додаткове рішення від 30.07.2015 року про стягнення з відповідача на користь держави судового збору в розмірі 243,60 грн., а тому колегія суддів вважає можливим, згідно ч.3 ст. 301 ЦПК України, вийти за межі доводів апеляційної скарги, скасувавши, в силу ст. 88 ЦПК України, і додаткове рішення суду від 30.07.2015 року.

Керуючись ст.ст. 303,307,309 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Телесвіт»- задовольнити.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 21 липня 2015 року та додаткове рішення цього ж суду від 30 липня 2015 року - скасувати.

Відмовити ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у задоволенні їх позовних вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю «Телесвіт» про стягнення неустойки (пені).

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з цього часу.

СУДДІ: