Провадження № 2/177/334/15
У Х В А Л А

01.10.2015

Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Приміч Г. І.

за участі: секретаря Ференц Я. З.,

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії в м. Кривий Ріг до ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «МІК», ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «В.К. Натхнення» про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

В липні 2014 року представник позивача звернувся із зазначеним позовом до Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, після чого в грудні 2014 року вказана справа була направлена за підсудністю до Криворізького районного суду Дніпропетровської області, яка отримана 16.01.2015 року та автоматизованою системою документообігу суду розподілена на суддю Приміч Г.І., яка ухвалою від 29.01.2015 року прийняла до провадження (а.с. 237,240,244 т.1).

Ухвалою від 16.06.2015 року прийняті заяви представника позивача про збільшення розміру позовних вимог, де представник позивача просив суд (а.с.91 -120 т.2):

- стягнути солідарно з ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «МІК», ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «В.К. Натхнення» на користь Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" () заборгованість за Генеральною кредитною угодою № 5711 N1 від 02.02.2011 року з кредитними договорами всього, станом на 20.05.2015 року, 25 611 647,12 гривень, а саме: 15 439 218,58 грн. кредиту, заборгованість по процентах - 4 577 674,78 грн., комісію за управління кредитом в розмірі 412 400,20 грн., пеню в розмірі 5 182 353,56 грн;.

- стягнути з відповідачів на користь Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" в особі філії в м. Кривий Ріг () інфляційні збитки у сумі 7 708 044,97 гри., які понесені у зв'язку зі знеціненням переданих позичальнику грошових коштів;

- стягнути з відповідачів на користь позивача судові витрати у розмірі 3654,00 грн.

В обґрунтування позову представник позивача вказує на те, що 02.02.2011 року між позивачем - АТ «Укрексімбанк» та ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «МІК» було укладено Генеральну кредитну угоду № 5711 N1 від 02.02.2011 року зі змінами та доповненнями (далі - Генеральна угода) з лімітом заборгованості 23 500 000,00 гривень, терміном дії до 25.12.2015 року (а.с. 37-66 т.1).

В рамках вказаної Генеральної угоди між позивачем та ТОВ «МІК» було укладено: Кредитний договір № 5711К2 від 02.02.2011 року, Кредитний договір № 5711К10 від 23.06.2011 року та Кредитний договір № 5713К10 від 18.04.2013 року.

В забезпечення зобов'язань ТОВ «МІК» за Генеральною угодою 02.02.2011 року між позивачем та відповідачем - фізичною особою ОСОБА_3 було укладено договір поруки №5711Р1 від 02.02.2011 року (а.с. 157 т.1).

Крім того, в забезпечення зобов'язань ТОВ «МІК» за цією ж Генеральною угодою банк уклав ще два окремі договори поруки, один з яких - з фізичною особою ОСОБА_4 за № 5711Р2 від 02.02.2011 року, а інший з ТОВ «В.К. Натхнення» за № 5714Р8 від 18.04.2014 року (а.с. 165,169 т.1).

У звязку з неналежним виконанням позичальником ТОВ «МІК» своїх зобовязань за Генеральною угодою та виникненням кредитної заборгованості, банк і звернувся до суду із зазначеним позовом.

01.10.2015 року в ході судового розгляду судом встановлені наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини.

Статтею 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Норми закону, якими врегульована порука, не містять положень щодо солідарної відповідальності поручителів за різними договорами, якщо договорами поруки не передбачено іншого, у разі укладення між ними кількох договорів поруки на виконання одного й того самого зобовязання між ними не виникає солідарної відповідальності між собою.

За таких обставин кредитор, керуючись статтею 543 ЦК України, має право на свій розсуд предявити вимогу до боржника й кожного з поручителів разом чи окремо, в повному обсязі чи частково, але поручитель, що виконав зобовязання, не вправі предявити вимогу до іншого поручителя на предмет розподілу відповідальності перед кредитором.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин та інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно до статті 16 ЦПК України не допускається обєднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з частиною другою статті 118 ЦПК України позивач має право обєднати в одній позовній заяві кілька вимог, повязаних між собою.

Відповідно до розяснень, викладених в абзаці 1 пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» (далі постанова Пленуму Верховного Суду України № 2), вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд повинен виходити з того, що згідно зі статтею 124 Конституції України юрисдикція загальних судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, а за частинами 1 і 2 статті 15 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України (стаття 17) або ГПК України (статті 1, 12) віднесено до компетенції адміністративних чи господарських судів. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

Абзацом 3 пункту 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 розяснено, що вимоги позивача до кількох відповідачів можуть бути обєднані в одне провадження, якщо ці вимоги однорідні, зокрема такі, які нерозривно повязані між собою, або від вирішення однієї з них залежить вирішення інших. Таке обєднання не допускається, якщо відсутня спільність предмета позову. Не допускається обєднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Саме до цього зводиться правовий висновок, викладений в постанові Верховного Суду України № 6-745цс15 від 01.07.2015 року, рішення якого в силу ст. 360-7 ЦПК України є обовязковими до виконання.

Пунктом 3.2. статті 3 спірних договорів поруки визначено, що у випадку невиконання Позичальником основного зобовязання кредитор має право вимагати виконання цього зобовязання у Поручителя та/або Позичальника, як у солідарних боржників.

При цьому умовами цих договорів поруки не передбачено солідарної відповідальності поручителів між собою, а відтак у суду відсутні підстави для солідарного стягнення з поручителів кредитної заборгованості згідно з вимогами частини третьої статті 554 ЦК України.

Таким чином, оскільки судом не встановлено спільної поруки між поручителями ОСОБА_3, ОСОБА_4 і ТОВ «В.К. Натхнення», це дозволяє розмежувати позовні вимоги до кожного з них і їх окремий розгляд є можливим, тому спір, який виник між двома юридичними особами, а саме ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» та ТОВ «В.К. Натхнення», підлягає розгляду в порядку господарського судочинства, відповідно до чого є непідвідомчим Криворізькому районному суду Дніпропетровської області.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Представник позивача заперечував щодо закриття провадження в цій частині.

Відповідачі ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «МІК», ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «В.К. Натхнення» повідомлені належним чином, яким судові повістки були направлені відповідно до ст.. 74 ЦПК України, в судове засідання не зявилися (а.с. 184 т.1, 54, 134 т.2, а.с. 1, 128 т. 3, а.с. 1, 154,т. 4, а.с. 1-4 т.5), про причини неявки не повідомили, що не є перешкодою для розгляду справи за їх відсутності.

Але, враховуючи те, що позовні вимоги ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» в частині стягнення з відповідача - ТОВ «В.К. Натхнення» заборгованості за Генеральною угодою № 5711N1 від 02.02.2011 року та укладеними в її рамках Кредитними договорами не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, суд вважає за необхідне в цій частині провадження у справі закрити.

Відповідно до ч. 3 ст. 206 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Керуючись ст. 554 ЦК України, ст.ст. 15, 16, 205, 206, 293 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Провадження у справі №212/10389/14-ц, провадження №2/177/334/15, за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії в м. Кривий Ріг до ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «МІК», ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «В.К. Натхнення» про стягнення заборгованості за Генеральною угодою № 5711N1 від 02.02.2011 року та укладеними в її рамках Кредитними договорами, в частині стягнення заборгованості з ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «В.К. Натхнення», - закрити.

Ухвалу може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги через Криворізький районний суд Дніпропетровської області протягом пяти днів з дня її проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: