АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2015 року

03 листопада 2015 року колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді: Прозорової М.Л.,

суддів: Максюти Ж.І., Макарова М.О.,

при секретарі: Самокиша О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою

публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк"

на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 15 липня 2015 року по цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" до публічного акціонерного товариства "Акцент-Банк", ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2013 року ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулось з позовом до ПАТ "Акцент-Банк", ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що відповідно до договору №252487-cred від 24.09.2008 року відповідач ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 6 000 дол. США, зі сплатою за користування ним відсотків 24% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 24.09.2010 року. Проте, в порушення умов договору відповідач ОСОБА_2 свої зобов'язання належним чином не виконав, що стало підставою для звернення до суду.

Вимоги до відповідача ОСОБА_2, що випливають зі згаданого договору, були забезпечені шляхом укладання з відповідачем ПАТ "Акцент-Банк" договору поруки №167 від 20.10.2010 року, договором поруки №Б/Н від 24.09.2008 року з ОСОБА_3, у зв'язку з чим вони є солідарними відповідачами за пред'явленим до стягнення боргом.

У зв'язку з викладеним, позивач просив стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на свою користь заборгованість за кредитним договором №252487-cred від 24.09.2008 року у розмірі 4 196,98 дол. США, що за курсом 7,99 відповідно до повідомлення НБУ від 15.04.2013 року складає 33550,20 грн.; з ПАТ "Акцент-Банк", ОСОБА_2, ОСОБА_3 солідарно на свою користь заборгованість у розмірі 10000 грн., з ОСОБА_2, ОСОБА_3 солідарно стягнути витрати на юридичну допомогу у розмірі 3200 грн. та судовий збір (а.с.2-3).

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 15.07.2015 року у задоволенні позовних вимог відмовлено (а.с.114-117).

З таким рішенням не погодилось ПАТ КБ "ПриватБанк" та звернулось з апеляційною скаргою, в якій ставить питання про його скасування та ухвалення нового рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на те, що судом порушені норми матеріального та процесуального законодавства (а.с.120-122).

Перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скаргу необхідно задовольнити частково, а рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким частково задовольнити позовні вимоги, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства й всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності та підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

В даному ж випадку ухвалене судом першої інстанції по справі рішення цим вимогам не відповідає.

Судом першої інстанції встановлено, що між відповідачем ОСОБА_2 та ПАТ КБ "ПриватБанк" був укладений кредитний договір №252487-cred від 24.09.2008 року, відповідно до якого ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 6 000 дол. США, зі сплатою за користування ним відсотків 24% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 24.09.2010 року. Згідно до п.5.7 Кредитного договору строки позовної давності за вимогами про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагород, неустойки - пені, штрафів за даним договором встановлені сторонами - 5 років.

З метою забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_2 за кредитним договором, ПАТ КБ "ПриватБанк" укладено договори поруки з ОСОБА_3 (№Б/Н від 24.09.2008 року) та з ПАТ "Акцент-Банк" (№167 від 20.10.2010 року).

Згідно до п.2 Договору поруки №Б/Н від 24.09.2008 року поручитель відповідає перед Кредитором за виконання обов'язків за Кредитною угодою в тому ж розмірі, що і Боржник, включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків.

Відповідно до договору поруки №167 від 20.10.2010 року "Акцент-Банк" зобов'язався солідарно з боржником відповідати перед банком за виконання зобов'язань за кредитним договором №252487-cred від 24.09.2008 року, розмір відповідальності 10 000 грн.

У зв'язку з неналежним виконанням ОСОБА_2 умов договору №252487-cred від 24.09.2008 року заборгованість станом на 15.04.2013 року склала 5 448,54 дол. США, в тому числі: 5 159,30 дол. США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 31,28 дол. США - штраф (фіксована частина); 257,97 дол. США - штраф (процента складова).

Рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 05.08.2009 року стягнуто із ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ЗАТ КБ "ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором в розмірі 44 536,03 грн.

На виконання рішення суду було видано виконавчий лист 14.10.2009 року за №2-1982/09 та Постановою державного виконавця Корабельного відділу державної виконавчої служби від 03.03.2010 року було відкрито виконавче провадження ВП №178800125 (а.с.41).

Постановою старшого державного виконавця Корабельного відділу державної виконавчої служби від 14.07.2011 року виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-1982 виданого 14.10.2009 року, закінчено у зв'язку з погашенням заборгованості в повному розмірі ( а.с.47-48).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що позивач не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження розрахунку суми заборгованості за кредитним договором, копії рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 05.08.2009 року та жодної інформації щодо виконання рішення суду та порядок зарахування коштів, отриманих з виконавчим провадження.

Проте з такими висновками колегія суддів не може погодитися.

Згідно із статтею 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до частини першої статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

За змістом ст.ст. 525,526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Відповідно до ч.1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

У статті 611 ЦК України зазначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Так, п.5.1 договору передбачено, що за порушення позичальником будь-якого із обов'язків по сплаті відсотків за користування кредитом, винагород, порушення п.2.2.8. цього Договору, Банк має право нараховувати, а Позичальник зобов'язується сплатити Банку пеню у розмірі 0,2% від суми непогашеного платежу за кожний день прострочення платежу, але не більше подвійної облікової ставки Національного банк України, що діяла в період, за який виплачується пеня. Сплати пені здійснюється в гривні. У випадку, якщо кредит видається в іноземній валюті, пеня сплачується у гривневому еквіваленті за курсу НБУ на дату щоденного нарахування.

У відповідності до частин першої та третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Виходячи із системного аналізу ст.ст. 525,526,599,611 ЦК України, змісту кредитного договору слід дійти висновку про те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносини сторін кредитного договору, не звільняє боржника та поручителя від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання й не позбавляє права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України.

Така правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 23.09.2015 року у справі за №6-1206цс15.

З матеріалів справи вбачається, що банк при зверненні до суду першої інстанції надав розрахунок заборгованості проти якого відповідачі не заперечували.

За таких обставин, в силу діючого законодавства, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, а рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити частково, стягнувши солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" за період з 05.08.2009 року по 15.04.2013 року 33 550,20 грн. (5159,3 доларів США - заборгованість про процентам за користування кредитом; 31,28 доларів США - штраф (фіксована частина), 257,97 доларів США - штраф (процентна складова), а також солідарно з ПАТ "Акцент-Банк" та ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" згідно договору поруки №167 від 20.10.2010 року - 10 000 грн., відмовивши у задоволенні іншої частини позовних вимог.

Що стосується позовної вимоги про стягнення витрат на юридичну допомогу у розмірі 3200 грн., то в цій частині вимог ПАТ КБ "ПриватБанк" необхідно відмовити, так як дані витрати позивачем належним чином не підтверджені.

Оскільки, колегія суддів дійшла до висновку про часткове задоволення позовних вимог, то відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 солідарно підлягає стягненню на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 603,26 грн.

Керуючись ст.ст. 303,307,309,316,319 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" - задовольнити частково.

Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 15 липня 2015 року - скасувати.

Позовні вимоги публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" до публічного акціонерного товариства "Акцент-Банк", ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором №252487-cred від 24 вересня 2008 року у розмірі 33 550,20 грн.

Стягнути солідарно з публічного акціонерного товариства "Акцент-Банк", ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" згідно договору поруки №167 від 20.10.2010 року - 10 000 грн.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 603,26 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення та протягом двадцяти днів може бути оскаржене у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: