ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/4748/13-ц
Провадження № 2/362/40/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 лютого 2015 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого - судді Лебідь-Гавенко Г.М.,
при секретарі - Даниленко А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Василькові Київської області цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства (далі-ПАТ) «Страхова компанія «Країна» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу,
У серпні 2013 року ПАТ «Страхова компанія «Країна» звернулось до суду з указаним позовом до ОСОБА_1, у якому просить стягнути з останнього на їх користь 24 990 грн. виплаченого страхового відшкодування та 249 грн. 90 коп. судових витрат.
Вказуючи на те, що 23 червня 2010 року між ОСОБА_1 та ними було укладено поліс № ВЕ/4629040 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, предметом якого є страхування транспортного засобу «Hundai Tucson», державний номерний знак НОМЕР_1.
30 жовтня 2010 року на а/д Київ-Одеса відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Hundai Tucson», державний номерний знак НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_1 та транспортного засобу «Audi A-4», державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_2
Постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 22 листопада 2010 року ДТП відбулось внаслідок порушення водієм ОСОБА_1 п.2.3 „б", п.10.1, п.10.3 ПДР України, у зв'язку з чим 01 листопада 2010 року страхувальник ОСОБА_2 звернулась до них із заявою про настання страхового випадку та 07 грудня 2010 року із заявою виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору № ВЕ/4629040 від 23 червня 2010 року.
Позивачем було виплачено страхувальнику ОСОБА_2 страхове відшкодування у розмірі 24 990 грн. 00 коп.
Оскільки ПАТ «Страхова компанія «Країна» здійснило відшкодування шкоди за полісом № ВЕ/4629040 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, то керуючись ст. 1191 ЦК України, позивач вирішив звернутися до суду з даним позовом.
Представник позивача, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце слухання справи, до суду не з'явився, 26 лютого 2015 року направив до суду заяву, в якій просить слухати справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити. Проти заочного розгляду справи та постановлення по ній заочного рішення не заперечує (а.с. 102).
ОСОБА_1 та його представник, будучи належним чином повідомленими про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилися. Про причини неявки не повідомили, заяви про розгляд справи у їх відсутності не надали, 28 січня 2015 року представник позивача надіслав на адресу суду заперечення щодо позову (а.с. 91, 93, 100).
Оскільки позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі, судом постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних в ній доказів.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
За змістом положень ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Частиною 1 ст. 1191 ЦК України встановлено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Судом установлено, що 23 червня 2010 року між ПАТ «Страхова компанія «Країна» та ОСОБА_1 укладено поліс № ВЕ/4629040 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, предметом якого є страхування транспортного засобу «Hundai Tucson», державний номерний знак НОМЕР_1. Строк дії полісу з 00:00 год. 24 червня 2010 року до 23 червня 2011 року (а.с.5).
Як вбачається із Довідки про дорожньо-транспортну пригоду, 30 жовтня 2010 року на 36 км а/д Київ-Одеса, сталася дорожньо-транспортна пригода, у якій було пошкоджено автомобіль «Audi A-4», державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_2 (а.с.7).
Відповідно до довідки про дорожньо-транспортну пригоду Державтоінспекції ГУМВС України в Київській області № 1691 від 3 листопада 2010 року ДТП сталася з вини водія ОСОБА_1, що керував автомобілем Hundai Tucson», державний номерний знак НОМЕР_1 (а.с.8-9).
Постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 22 листопада 2010 року № 3-3983/10 ОСОБА_1 було визнано винним у скоєнні цієї ДТП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу (а.с.13).
01 листопада 2010 року та 07 грудня 2010 року ОСОБА_2 звернувся до ПАТ «Страхова компанія «Країна» із заявами про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування (а.с.10-12).
Зі Звіту № 2365 про вартість матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу «Audi A-4», державний номерний знак НОМЕР_2, вбачається, що вартість відновленого ремонту вказаного автомобіля в результаті його пошкодження при ДТП з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових, складає: 124 679 грн. 40 коп. (а.с.14-35).
Згідно розрахунку ПАТ «Страхова компанія «Країна» від 14 грудня 2010 року, сума страхового відшкодування становить 24 990 грн. (а.с.36).
Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Аналогічне положення закріплено у ст. 27 Закону України «Про страхування», за змістом якої до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що отримала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.
Враховуючи, що в судовому засіданні на підставі зібраних доказів установлено, що з вини ОСОБА_1 сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої він пошкодив автомобіль «Audi A-4», державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_2, який в свою чергу отримав страхове відшкодування від ПАТ «Страхова компанія «Країна» за пошкоджений автомобіль, до якого перейшло право зворотної вимоги (регресу) до винної особи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.
Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 993, 1191 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування», ст.ст. 3, 4, 8, 10, 11, 15, 33, 57, 58, 60, 61, 88, 209, 212-215, 223, 224-227 ЦПК України, суд -
Позов публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної в порядку регресу - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» 24 990 грн. 00 коп. на відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та 249 грн. 90 коп. сплаченого судового збору, а всього 25 239 грн. 90 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Позивачем рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області через Васильківський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Г .М. Лебідь-Гавенко