АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі: головуючого: Соколової В.В.,

суддів: Усика, Г.І., Шахової О.В.

при секретарі: Ільченко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 03.06.2015 у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» про захист прав споживачів, зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А

У березні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ПАТ «Банк Кредит Дніпро» про захист прав споживачів, зобов'язання вчинити дії, в якому, з урахуванням уточнень, просив зобов'язати ПАТ «Банк Кредит Дніпро» здійснити перерахунок операцій за договором обслуговування картрахунку НОМЕР_1 від 26.01.2015 та повернути 8298 грн. 88 коп. списаних помилково, зобов'язати ПАТ «Банк Кредит Дніпро» скасувати пеню та штрафні санкції за договором обслуговування картрахунку НОМЕР_1 від 26.01.2015, стягнути з ПАТ «Банк Кредит Дніпро» 44 грн. 26 коп. компенсації та 221 грн. 30 коп. 15% річних на позитивний залишок згідно депозитному правилу.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ПАТ «Банк Кредит Дніпро» при виконанні умов договору обслуговування картрахунку НОМЕР_1 від 26.01.2015 та здійснення конвертації валюти було застосовано вищий ніж встановлений цим банком курс та неправомірно списано з рахунку позивача грошові кошти. Вважав такі дії ПАТ «Банк Кредит Дніпро» протиправними та просив задовольнити позов у заявлений ним спосіб.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 03.06.2015 у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» про захист прав споживачів, зобов'язання вчинити дії - відмовлено.

Справа № 757/9932/15-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/10934/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Середа К.О.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Соколова В.В.
Не погоджуючись з вищезазначеним судовим рішенням, 16.07.2015 позивачем подано апеляційну скаргу, в якій зазначається про незаконність і необґрунтованість рішення суду у зв'язку із порушенням норм матеріального права, внаслідок неповного з'ясування обставин, що мають значення для правильного вирішення справи. Позивач посилається на те, що рішення суду першої інстанції суперечить обставинам справи, оскільки має місце нечесна підприємницька практика та порушення правил інформування клієнта про вартість послуг, прихована комісія. Крім того, апелянт зазначає, що докази надані ним до суду першої інстанції не відображені в рішенні суду та не оцінені судом. Також судом не застосовано положення ст. 15, 19 Закону України «Про захист прав споживачів» та застосовано положення Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», які не відносяться до предмету позову.

На підставі викладеного, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про задоволення позову.

Представник позивач підтримав апеляційну скаргу, та просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача заперечувала проти доводів апеляційної скарги, просила рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які приймали участь в судовому засіданні, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 26.01.2015 між ОСОБА_2 та ПАТ «Банк Кредит Дніпро» укладено договір обслуговування картрахунку НОМЕР_1 (а.с. 5).

На виконання умов Універсального договору банківського обслуговування клієнтів (УДБО) та на підставі заяви про оформлення продукту «Вільні кошти» Банком було відкрито позивачу поточний рахунок у національній валюті - гривні та видано електронну платіжну картку Visa Elektron Instant Issue .

У період з 29.01.2015 по 02.02.2015 ОСОБА_2 було здійснено 14 операцій з оплати послуг в торгово-сервісній мережі Інтернет (валюта операцій - російський рубль).

Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не взято до уваги докази позивача на підтвердження того, що ПАТ «Банк Кредит Дніпро» безпідставно списав з картрахунку позивача надлишкові кошти, чим порушив його права, колегія суддів вважає безпідставними, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 28.4 та п. 28.5 ст. 28 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» міжбанківський переказ коштів між учасниками міжнародних платіжних систем за операціями із застосуванням емітованих нерезидентами електронних платіжних засобів, що здійснені в межах України, та за операціями із застосуванням емітованих резидентами електронних платіжних засобів, що здійснені за межами України, проводиться через кореспондентські рахунки, відкриті в розрахунковому банку міжнародної платіжної системи, у валюті, визначеній в договорі між емітентом (еквайром) та платіжною організацією відповідної міжнародної платіжної системи. Якщо валюта, в якій проводиться міжбанківський переказ, не збігається з валютою, списаною з рахунка клієнта, емітент може виконати операції з купівлі-продажу необхідної валюти на міжбанківському валютному ринку України в порядку, встановленому Національним банком України, або провести внутрішньобанківський кліринг.

Враховуючи вищевикладене, фінансові операції можуть бути проведені тільки в валюті, визначеній для міжнародних розрахунків і в національній валюті для операцій в межах України. Таким чином, незалежно від того, в якій клієнт здійснював купівлю/оплату послуг за кордоном, банк отримує вимогу від платіжної системи Visa на відшкодування конкретної суми в доларах США.

Перерахунок коштів по операціях здійсненим ОСОБА_2 у вказаний період відбувався за наступною схемою: валюта розрахунку (російський рубль) порівнювалася з валютою білінгу (для Міжнародної Платіжної Системи Visa - долар США) та валютою рахунку (українська гривня).

Тобто, на дату проведення операції блокування суми відбувалося за курсом Міжнародної Платіжної Системи Visa «російський рубль»- «долар США». Еквівалент суми у валюті «долар США» перераховувався в «гривню» за діючим курсом покупки валют при проведенні операцій за платіжними картами.

Що ж стосується посилань позивача щодо необхідності застосування до проведених ним розрахунків курсу валют, встановленого Банком для операцій за платіжними картками безпосередньо «російський рубль»/ «українська гривня», колегія суддів до уваги не приймає, оскільки такий курс може бути застосований виключно для операцій за платіжними картками, проведених на території України та в межах Банку при прямому обміні російського рубля на українську гривню і навпаки. А тому, такий курс не може бути застосований до відносин, що виникли між Банком та позивачем, враховуючи викладений вище порядок розрахунків.

Твердження позивача про незастосування судом першої інстанції при ухваленні рішення норм Закону України «Про захист прав споживачів» не заслуговують на увагу, оскільки про укладені договору з Банком, позивач був ознайомлений з умовами Універсального договору банківського обслуговування, до якого він приєднався, а п. 5.5.2 вказаного договору встановлено, що режим функціонування ринку та використання платіжних карток регулюється нормами чинного законодавства України, УДБО та Правилами платіжної системи. Таким чином, приєднавшись до УДБО, позивач погодився зі всіма його умовами без будь-яких застережень та уклав з Банком відповідний договір приєднання, який ним не оскаржується.

З врахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановивши фактичні обставини справи, дав належну оцінку представленим доказам, та правильно вирішив спір по суті у, визначений спосіб.

Рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому підстави для його скасування відсутні.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 03.06.2015 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: