ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/6107/15-ц
провадження № 2/753/3899/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" червня 2015 р. Дарницький суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Лужецької О.Р.,

за участю секретаря - Цибулюк М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання квартири особистою приватною власністю,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_2, звернулася до суду з позовом до відповідача, ОСОБА_3, в якому просить визнати квартиру АДРЕСА_1 особистою приватною власністю. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 10 червня 2011 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від шлюбу має двох малолітніх дітей. Вказує, що протягом року сторони проживають окремо у зв'язку з протилежними поглядами на сімейне життя, спільного господарства не ведуть, шлюбно-сімейних відносин не підтримують, мають роздільний бюджет, шлюб існує лише формально, проте розлучитися не можуть, оскільки мають дитину, яка не досягла року після народження. Згідно свідоцтва про право власності позивачці належить квартира АДРЕСА_1, яка була придбана нею в шлюбі за кошти, надані батьком для можливості проживати окремо від відповідача з огляду на фактичне припинення їх спільного життя. У зв'язку з тим, що кошти на придбання спірної квартири є особистою приватною власністю позивачки, вона звернулася в суд з відповідним позовом.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та наполягав на їх задоволенні, посилаючись на обставини, викладені у позові.

Представник відповідача в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову, до матеріалів справи долучив письмові пояснення відповідача щодо відсутності обтяжень спірного нерухомого майна.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 10 червня 2011 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 уклали шлюб, про що Центральним відділом державної реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім'ї зроблено відповідний запис № 1154.

Від шлюбу подружжя має малолітніх синів: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Як вбачається з письмових пояснень позивачки, протягом року сторони проживають окремо у зв'язку з протилежними поглядами на сімейне життя, спільного господарства не ведуть, шлюбно-сімейних відносин не підтримують, мають роздільний бюджет, шлюб існує лише формально, проте розлучитися не можуть, оскільки мають дитину, яка не досягла року після народження.

Відповідно до Договору купівлі-продажу майнових прав № 199/РН-К від 29 січня 2013 року, укладеним між Публічним акціонерним товариством «Холдинговою компанією «Київміськбуд» та ОСОБА_2, компанія продала, а Покупець придбала майнові права на квартиру АДРЕСА_1, про що свідчить ксерокопія квитанції № 30/30 від 30 січня 2013 року про оплату Договору купівлі-продажу майнових прав (а.с. 22-26, 27).

Відповідно до розписки ОСОБА_2, складеної нею власноручно, без будь-якого примусу, усвідомлюючи наслідки власних дій, вона отримала від свого батька ОСОБА_6 грошові кошти у розмірі 878 000 грн. для купівлі квартири АДРЕСА_1 та зобов'язалась повернути гроші в обумовлені строки.

Судом встановлено, що відповідно до Свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_1 від 10 квітня 2013 року квартира АДРЕСА_1 на праві приватної власності зареєстрована за ОСОБА_2 (а.с.11, 12).

Як вбачається з письмових пояснень відповідача, які містяться в матеріалах справи, ОСОБА_3 підтвердив, що квартира АДРЕСА_1 була придбана у зареєстрованому з позивачкою шлюбі за кошти, які було їй надано її батьком та повідомив, що на даний час сторони проживають окремо та будь-яких сімейних відносин не підтримують (а.с. 21).

Випадки, коли набуте за час шлюбу майно є особистою приватною власністю дружини чи чоловіка, встановлені ст. 57 СК України. Зокрема законодавець відніс до особистої приватної власності дружини чи чоловіка майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто (п. 3 ч. 1 ст. 57 СК України).

Згідно ст. 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснені.

Судом встановлено та визнано відповідачем, що будь-які обтяження стосовно спірного нерухомого майна, а саме: квартири АДРЕСА_1 відсутні, що підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 02 червня 2015 року.

Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Згідно п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальні частині рішення посилання на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Судом встановлено, що відповідач, ОСОБА_3 визнав позовні вимоги, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у зв'язку з чим поданий позов підлягає повному задоволенню, а квартира АДРЕСА_1 визнається приватною власністю позивача, ОСОБА_2, оскільки придбана за її особисті кошти.

На підставі вищевикладеного та керуючись, ст. 57 СК України, ст. ст. 316, 321 ЦК України, ст.ст. 10, 27-30, 57-58, 60, 74, 88, 174, 208-209, 212-215, 218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання квартири особистою приватною власністю - задовольнити.

Визнати квартиру АДРЕСА_1особистою приватною власністю ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду міста Києва через Дарницький районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ О.Р.ЛУЖЕЦЬКА