МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
16.02.2015 року Справа № 370/2752/14-ц

Макарівський районний суд Київської області в складі головуючого судді Оберемко В.О. при секретарі Гребінській Н.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Макарові Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей Шевченківської районної в м.Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів, -
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 . (далі - відповідач) про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів посилаючись на те, що за час перебування з відповідачкою у шлюбі, який був розірваний згідно рішення суду, у них народилася дитини, син ОСОБА_3. До теперішнього часу позивач та відповідач не дійшли згоди щодо місця проживання дитини. Позивач наполягає на визначенні місця проживання дитини з ним. Крім того, оскільки син буде проживати з позивачем а відповідач ухиляєтьсч від утримання дитини, її виховання, не піклується про її фізичний та духовний розвиток, тому просить стягнути з відповідача аліменти на його користь на утримання сина ОСОБА_3, як наслідок, за захистом своїх прав вимушений звернутись до суду.
В судове засідання позивач не прибув, згідно поданої письмової заяви позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечив.
Відповідач, належним чином повідомлена про день та час розгляду справи в судове засідання не прибула, поважності причин неявки суду не повідомила, заяв та клопотань не подавала, тому суд ухвалив заочно розглянути справу на підставі наявних в ній доказів.
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей Шевченківської районної в м.Києві державної адміністрації належним чином повідомлена про день та час розгляду справи в судове засідання представника не направила, поважності причин неявки суду не повідомила.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.
04.01.2008 року під час зареєстрованого шлюбу, в сторін народився син, ОСОБА_4 (підтверджується свідоцтвом про народження серії IБК №396565, а.с.8).
З вересня 2012 сторони почали проживати окремо.
До теперішнього часу сторони не дійшли згоди щодо місця проживання сина.
Позивач не згоден з тим, що б син проживав з відповідачем, оскільки він зареєстрований, як фізична особа-підприємець, має стабільний, самостійний, не малий дохід, яким зможе в повному обсязі створити всі необхідні умови для проживання та нормального розвитку дитини, задовольнити гармонійний розвиток її особистості в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.
Крім того, позивач проживає разом з мамою, яка має сили і бажання приймати участь у вихованні та догляді спільного з відповідачем сина - ОСОБА_4.
Разом з тим зазначив, що відповідач не має достатнього постійного доходу для матеріального забезпечення умов проживання малолітнього сина, оскільки мешкає в приватному будинку, який не облаштований у повному обсязі всім необхідним для достатнього розвитку дитини та не приділяє потрібної уваги вихованню малолітнього сина.
Орієнтовно з травня 2013 року, син ОСОБА_3, проживаючи на той час з відповідачем, перестав відвідувати дошкільний навчальний заклад «Золотий колосок», більше того, дитина постійно скаржиться на стан здоровя, коли приїжджає до позивача..
Від народження сина ОСОБА_3 позивач постійно піклується про нього, допомагає матеріально, купує одяг та іграшки, сплачує аліменти, займається його вихованням, фізичним та духовним розвитком.
Окрім того, в позивача є можливість культурного розвитку дитини через наявність на території смт. Макарів достатньої кількості дошкільних навчальних та культурно-масових закладів.Таким чином, проживання сина разом з позивачем відповідає його інтересам.
При цьому, в обгрунтування необхідності стягнення з відповідача аліментів вказує, що відповідач ухиляєтьсч від утримання дитини, її виховання, не піклується про її фізичний та духовний розвиток.
Відповідно до письмових матеріалів справи, а саме: характеристики на гр. України ОСОБА_1 (а.с.10) останній зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1. По місцю проживання характеризується позитивно, взаємовідносини з сусідами добросусідські. Серед знайомих користується авторитетом і повагою, Алкоголь та наркотичні препарати не вживає. Приймає активну участь у громадському та спортивному житті селища. Скарг до Маакарівської селищної ради та компрометуючих матеріалів не надходило.
Відповідно до письмових матеріалів справи позивач зареєстрований як фізична особа-підприємець (підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію фізичної особи підприємця, а.с.11).
Відповідно до податкової декларації платника єдиного податку фізичної особи підприємця за 2013 рік (а.с.12-15) та довідки від 10.02.2014 року за підписом начальника Макарівського відділення Ірпінської ОДПІ (а.с.16) ОСОБА_1, як субєктом підприємницької діяльності отримано виручки від здійснення підприємницької діяльності в сумі 152000 грн.
Відповідно до акту обстеження матеріально побутових умов проживання від 20.01.2014 року за адресою смт. Макарів вул. Механізаторів 73 (а.с.17) стан будинку задовільний, в будинку створені всі умови для проживання, навчання і проведення дозвілля неповнолітнього ОСОБА_4
Згідно висновку Служби у справах дітей та сімї Макарівської РДА (а.с.18-19) рекомендовано місцем проживання малолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 визначити разом з батьком ОСОБА_1.
Згідно довідок Макарівської районної поліклініки від 02.10.2014 року №1659 (а.с.20-21) ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 на «Д» обліку у нарколоа та психіатра не перебуває.
Відповідно до ч.3 ст.10 та ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом та ст.61 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Відповідно до ч.4 ст. 60 ЦПК України, доказування не може грунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ч.1 ст.160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років визначається за згодою батьків.
Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.
Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обовязків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоровя та інші обставини, що мають істотне значення.
Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини (ч.1, 2 ст. 161 СК України).
Відповідно до ч.4, 5 ст. 19 СК України, при розгляді судом спорів, зокрема, щодо місця проживання дитини обовязковою є участь органу опіки та піклування.
Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розяснення спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. У звязку з цим зазначений орган опіки та піклування необхідно залучати до справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору
Згідно з ст. 51 Конституції України, батьки зобовязані утримувати дітей до їх повноліття.
Відповідно до вимог ст. 180, ч.3 ст.181 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
При цьому, відповідно до абзацу 3 п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню.
Судові витрати відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 243 грн. 60 коп.
На підставі зазначеного, керуючись п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, ст. ст. 80, 179-183, 185, 191 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 10, 11, 60, 174, 212-215 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги - задовольнити.
Визначити місцем проживання малолітньої дитини, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 - місце проживання батька, ОСОБА_1, вулиця Механізаторів, будинок 73 смт. Макарів Макарівського району Київської області.
Стягнути з ОСОБА_2, що проживає ІНФОРМАЦІЯ_5 на користь ОСОБА_1,адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_6 на утримання сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_7, аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 (однієї тисячі) гривень щомісячно починаючи з 11.11.2014 року і до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1судові витрати у розмірі 243 грн. 60 коп. судового збору.
Заочне рішення суду за заявою осіб, за відсутності яких воно було ухвалено, може бути переглянуте Макарівським районним судом протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області через Макарівський районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засідання під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на його перегляд після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.О.Оберемко