У х в а л а

іменем україни

24 вересня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Дем'яносова М.В.,

суддів: Дьоміної О.О.,

Коротуна В.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Даніель» до ОСОБА_2 про встановлення факту, визнання недійсним нікчемного договору, визнання відсутності прав, за касаційною скаргою Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічному акціонерному товаристві «Комерційний банк «Даніель» Ожга Євгенія Вікторовича на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 02 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 04 червня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Даніель» звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про встановлення факту, визнання недійсним нікчемного договору, визнання відсутності прав, посилаючись на те, що 16 січня 2014 року між ПАТ «КБ «Даніель» в особі заступника голови правління ОСОБА_4, яка діяла на підставі довіреності та ОСОБА_2 укладено договір банківського вкладу «Швидкий прибуток» № Т-42643, згідно із яким банк прийняв від вкладника на зберігання 17 875 Євро на строк з 16 січня 2014 року по 15 лютого 2014 року.

Постановою Правління Національного банку України від 16 січня 2014 року № 14 ПАТ «КБ «Даніель» віднесено до категорії неплатоспроможних.

Рішенням Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 16 січня 2014 року № 1 розпочато процедуру здійснення тимчасової адміністрації банку, яку запроваджено з 17 січня 2014 року по 16 квітня 2014 року.

На підставі зазначених рішень та в силу вимог ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» повноваження органів управління банку та органів контролю призупинилися, і вони не вправі були укладати договори.

Окрім того, в день, коли було укладено оспорюваний договір, початок операційного часу банку становив з 09 год. 15 хв., кінець - 16 год. 30 хв.., початок післяопераційного часу становив з 16 год. 30 хв.., кінець - 17 год. 45 хв. Наказів про продовження післяопераційного часу банком не видавалось. Фінансова ж операція по отриманню та проведенню коштів по вкладним рахункам за вкладом відповідача здійснена після 18 год. 00 хв., а саме - о 19 год. 47 хв.

Відповідно до п. 4 наказу ПАТ «КБ «Даніель» від 26 липня 2013 року № 273-о «Щодо встановлення тривалості робочого часу та режиму роботи банку» встановлено перелік випадків касових операцій, які можуть здійснюватися в післяопераційний час і операцій по отриманню від клієнтів коштів та їх проведення по вкладним рахункам не передбачено.

Доповнивши свої вимоги банк просив також встановити факт нікчемності договору банківського вкладу «Швидкий прибуток від 16 січня 2014 року № Т-42643.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 02 квітня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 04 червня 2015 року, в задоволенні позовних вимог банку відмовлено.

У касаційній скарзі Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Даніель» Ожга Є.В. просить скасувати судові рішення, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права, та направити справу на новий розгляд.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно зі ст. 1059 ЦК України договір банківського вкладу укладається у письмовій формі. Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. У разі недодержання письмової форми договору банківського вкладу цей договір є нікчемним.

Установлено, що спірний договір банківського вкладу укладено в письмовій формі, а внесення грошових коштів підтверджено квитанцією від 16 січня 2014 року № 25960 (а. с. 31).

Постановою Правління Національного банку України від 16 січня 2014 року № 14 ПАТ «КБ «Даніель» віднесено до категорії неплатоспроможних банків.

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 16 січня 2014 року № 1 «Про виведення з ринку та здійснення тимчасової адміністрації» розпочато процедуру здійснення тимчасової адміністрації банку, яку запроваджено з 17 січня 2014 року по 16 квітня 2014 року. Цим же рішенням надано вказівку забезпечити розміщення інформації про запровадження тимчасової адміністрації в мережі Інтернет на сторінці Фонду (не пізніше 20 січня 2014 року) та у газетах «Урядовий кур'єр» та «Голос України» (не пізніше 27 січня 2014 року).

Відповідно до ч. ч. 2‒4 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» на період тимчасової адміністрації усі структурні підрозділі, органи та посадові особи банку підпорядковуються у своїй діяльності уповноваженій особі Фонду і діють у визначених нею межах та порядку. Правочини, вчинені органами управління та керівниками банку після призначення уповноваженою особи Фонду, є нікчемними.

Статтею 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено тимчасову адміністрацію ‒ як процедуру виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом. Уповноважена особа Фонду - працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

Відповідно до ст. 35 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» тимчасовим адміністратором неплатоспроможного банку та ліквідатором банку (крім ліквідації банку за рішенням власників) є Фонд. Здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків Фонд здійснює через призначену виконавчою дирекцією уповноважену особу Фонду.

Відповідно до Рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 1 від 16 січня 2014 року «Про виведення з ринку та здійснення тимчасової адміністрації» процедуру виведення банку з ринку та здійснення в ньому тимчасової адміністрації розпочато з 17 січня 2014 року, тимчасову адміністрацію банку запроваджено з 17 січня 2014 року по 16 квітня 2014 року. Уповноваженою особою Фонду на тимчасову адміністрацію призначено Ожга Є.В., який приступає до виконання обов'язків 17 січня 2014 року.

Лише після розміщення інформації на офіційному сайті Фонду гарантування фізичних осіб 20 січня 2014 року стало відомо про те, що ПАТ «КБ «Даніель» визнано неплатоспроможним.

За таких обставин суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального права і порушення норм процесуального права при їх ухваленні та в основному зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками судів по їх оцінці.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічному акціонерному товаристві «Комерційний банк «Даніель» Ожга Євгенія Вікторовича відхилити, рішення Святошинського районного суду м. Києва від 02 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 04 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: М.В. Дем'яносов

Судді: О.О. Дьоміна

В.М. Коротун