Дата документу 10.02.2015
Справа № 334/149/15-ц
Провадження № 2/334/694/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2015 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого - судді Турбіної Т.Ф.,

при секретарі Нестеренко Ю.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

У січні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, вказавши, 17.11.2012р. між нею та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, про що в книзі реєстрації зроблено актовий запис №998 від 17.11.2012р. Спільне життя не склалося через різні погляди на життя. На протязі останнього часу шлюбні стосунки з відповідачем не підтримуються, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Від шлюбу мають неповнолітню доньку, яка проживає з позивачкою. Збереження сім'ї не можливе, тому просить розірвати шлюб.

Позивач та відповідач надали суду заяви, в яких просять суд розглянути справу у їх відсутності, позивач позовні вимоги підтримує, відповідач позов визнає, просить його задовольнити.

Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечили б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що 17.11.2012р. сторони уклали шлюб, зареєстрований Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, про що в книзі реєстрації зроблено актовий запис №998 від 17.11.2012 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_1.

Від шлюбу мають неповнолітню доньку, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з матір'ю. Подружнє життя у сторін не склалося через різні погляди на життя, шлюбні стосунки між ними припинені, спільне господарство не ведеться. Оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки та відповідача, суд приходить до висновку про те, що збереження сім'ї неможливе і тому шлюб між сторонами підлягає розірванню. Відповідно до заяви позивачки, після розірвання шлюбу вона бажає надалі іменуватися шлюбним прізвищем "ОСОБА_1".

Керуючись ст.ст.10, 60, 212, 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, і ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований 17.11.2012р. Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, про що в книзі реєстрації зроблено актовий запис №998 від 17.11.2012р.

Позивачці залишити шлюбне прізвище - ОСОБА_1.

Рішення суду є документом, що підтверджує факт розірвання шлюбу судом після набрання ним законної сили.

Відповідно до ст.115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до органу РАЦС для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги протягом десяти днів після проголошення рішення суду. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Турбіна Т. Ф.