У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області в складі:

головуючого - судді Максимчук З.М.,

суддів - Григоренка М.П., Ковальчук Н.М.,

секретар судового засідання - Пиляй І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 16 вересня 2015 року про повернення позовної заяви позивачу у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування витрат на будівництво та утримання нерухомого майна,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 16 вересня 2015 року позовну заяву ОСОБА_1 повернуто позивачу у зв»язку з непідсудністю даної цивільної справи Рівненському міському суду та запропоновано позивачу звернутися до суду за місцем реєстрації відповідача, а саме до Вінницького міського суду Рівненської області.Повернуто суму сплаченого судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує, що згідно з п.37 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року № 3 право вибору між судами, яким згідно із правилом загальної підсудності (ст.109 ЦПК) і правилом альтернативної підсудності (ст.110 ЦПК) підсудна справа, належить виключно позивачеві (ч.14 ст.110 ЦПК). А тому стверджує, що у випадку відмови у застосуванні виключної підсудності, передбаченої ст.114 ЦПК України, суд першої інстанції повинен був застосувати норми ч.6 та ч.14 ст.110 ЦПК України, та відкрити провадження за позовом, поданим за місцем завдання шкоди майну позивача.

Просить ухвалу скасувати і передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції, позовну заяву разом з доданими до неї матеріалами направити на новий розгляд до Рівненського міського суду зі стадії відкриття провадження.

Апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Повертаючи позовну заяву позивачу, суд першої інстанції виходив з того, що за загальним правилом визначення підсудності за статтею 109 ЦПК позови до фізичної особи пред»являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її

__________________________________________________________________________

Справа № 569/13173/15-ц Головуючий у суді 1 інстанції - Харечко С.П.

Провадження № 22-ц/787/2184/2015 Суддя-доповідач - Максимчук З.М.

проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування, а відповідач ОСОБА_2проживає у м.Вінниця.

Проте, з таким висновком суду погодитися не можна.

Відповідно до ст. 114 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Тобто, у статті йдеться про спори з приводу нерухомого майна, а не про саме це майно. Таке формулювання дозволяє віднести до спорів з приводу нерухомого майна будь-які спори, що виникають у зв'язку із створенням та зміною об'єктів нерухомості, їх цивільним обігом, виникненням, зміною, припиненням та виконанням зобов'язань, які пов'язані із нерухомістю.

До позовів, що виникають з приводу нерухомого майна, судова практика відносить позови про визнання права власності на таке майно, про право володіння та користування ним, про поділ та виділ частки зі спільного нерухомого майна, про право, яке виникло з договору найму, оренди, стягнення орендної плати, про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини тощо (пункт 42 постанови № 3 Пленуму ВССУ від 01 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ»).

Зі змісту позовної заяви ОСОБА_1 вбачається, що позивачем порушено питання про відшкодування витрат на будівництво та утримання нерухомого майна, яке знаходиться у м.Рівне по вул.Слави, 8.

Отже, даний спір виник з приводу утримання нерухомого майна, а тому за характером підпадає під ознаки, передбачені ч.1 ст.114 ЦПК, підсудність яких визначена як виключна.

Таким чином, висновок судді про порушення позивачем правил підсудності та наявність підстав для повернення позовної заяви за правилами п.4 ч.3 ст.121 ЦПК не відповідає обставинам справи та вимогам процесуальних норм.

Ухвала Рівненського міського суду Рівненської області від 16 вересня 2015 року підлягає скасуванню з направленням матеріалів позовної заяви до того ж суду для повторного вирішення питання про відкриття провадження у справі у відповідності до ст.ст.119-121 ЦПК.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 16 вересня 2015 року про повернення позовної заяви позивачу скасувати, справу направити до того ж суду для вирішення питання про відкриття провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий: З.М.Максимчук

Судді: М.П.Григоренко

Н.М. Ковальчук