Справа № 359/444/15-ц Головуючий у І інстанції Чирка С. С.
Провадження № 22-ц/780/5268/15 Доповідач у 2 інстанції Сушко Л. П.
Категорія 46 24.09.2015
УХВАЛА

Іменем України

24 вересня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді: Сушко Л.П.,

суддів: Лащенка В.Д., Фінагєєва В.О.

при секретарі: Петленко І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05 серпня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Воронківської сільської ради Бориспільського району, ОСОБА_3, третя особа: Управління Держземагенства у Бориспільському районі про визнання не чинним рішення, визнання недійсним державного акту та скасування його реєстрації, -

ВСТАНОВИЛА:

В січні 2015 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з вищезазначеним позовом, обґрунтовуючи його тим, що в 1992 році він звернувся із заявою до Вороньківської сільської ради про надання земельної ділянки під будівництво будинку з надвірними будівлями та спорудами. Рішенням виконавчого комітету Вороньківської сільської ради від 30 жовтня 1992 року йому була виділена земельна ділянка розміром 0,15 га, яка знаходиться в АДРЕСА_1. На підставі рішення виконкому йому в натурі була відведена земельна ділянка. по АДРЕСА_1 про що складений Акт виносу в натуру земельної ділянки індивідуального забудовника. Відповідно до зазначеного рішення архітектурою Бориспільського району був виготовлений паспорт на забудову. Також був виготовлений та погоджений відповідними службами план забудови садиби. 13 серпня 2007 року він звернувся з письмовою заявою до сільського голови Вороньківської сільської ради про передачу йому в приватну власність земельної ділянки. При цьому йому повідомили, що земельну ділянку у нього вилучили. В березні 2012 року йому стало відомо, що Вороньківська сільська рада на підставі заяви ОСОБА_3 виділила останньому земельну ділянку, яка передавалася йому в 1992 році без вилучення її з користування. У зв'язку з цим, просив суд визнати нечинним рішення Вороньківської сільської ради від 04 серпня 2005 року №246-20-IV в частині затвердження матеріалів технічної документації по складанню державного акту на право приватної власності на землю на ім'я ОСОБА_3 та визнати недійсним та скасувати державну реєстрацію державного акта на право приватної власності на землю виданого на ім'я ОСОБА_3

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05 серпня 2015 року позов залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_2 просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовної заяви ОСОБА_2, посилаючись на його незаконність, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Вважає, що внаслідок видачі державного акту ОСОБА_3 на земельну ділянку, яка надавалась йому у власність, він позбавлений можливості використовувати її за цільовим призначенням.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції обґрунтовував свої висновки тим, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, що підтверджували б те, що земельна ділянка, яка виділена ОСОБА_2 рішенням Вороньківської сільської ради народних депутатів від 30 жовтня 1992 року та земельна ділянка ОСОБА_3 ,яка належить йому на підставі Державного акту НОМЕР_1 від 27.06.2007 року є одна і та ж земельна ділянка.

Такі висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до ч.1 ст.116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Судом встановлено, що 17.06.1994 року ОСОБА_2 був виданий паспорт на забудову садиби в сільському населеному пункті, що знаходиться в АДРЕСА_1. Земельна ділянка під забудову виділена площею 0,15 га із земель присадибного фонда села затвердженого рішенням виконкому Вороньківської сільської ради народних депутатів від 30 жовтня1992 року. (а.с.5,6).

Рішенням виконкому Вороньківської сільської ради народних депутатів від 30 жовтня 1992 року виділено ОСОБА_2 земельну ділянку розміром 0,11 га в АДРЕСА_1 для житлового будівництва з вільного присадибного фонду. (а.с.7).

Відповідно до акту виносу в натуру земельної ділянки індивідуального забудівника встановлено в натурі межі присадибної земельної ділянки площею 0,11 га виділеної ОСОБА_2 на підставі рішення виконкому Вороньківської сільської ради народних депутатів від 30 жовтня 1992 року (а.с.9).

Рішенням Вороньківської сільської ради від 04 серпня 2005 року №246-20-IV вирішено затвердити матеріали технічної документації по складанню державних актів на право приватної власності на землю громадянам, видати державні акти громадянам у відповідності з додатком та зареєструвати їх у книзі записів (а.с.12).

05.05.2003 року ОСОБА_3 подав Вороньківському сільському голові заяву про виділення ділянки під забудову в с.Вороньків (а.с.19).

Рішенням Вороньківської сільської ради №100-08 -XXIV від 11 вересня 2003 року вирішено надати дозвіл державному підприємству «Київгеоінформатика» на складання проектів відведення земельних ділянок для будівництва та обслуговування земельних ділянок для ведення селянського господарства для розміщення об'єктів нерухомого майна громадянам згідно додатку та представити проекти відведення земельних ділянок на затвердження до Вороньківської сільської ради (а.с.18).

Відповідно до додатку до рішення сільської ради №100-08 -XXIV від 11 вересня 2003 року ОСОБА_3 надано дозвіл на складання проектів відведення земельних ділянок (а.с.18).

Згідно витягу із додатку до рішення сільської ради від 04.08.2005 року №№246-20-IV ОСОБА_3 виділено для обслуговуванню житлового будинку 0,203 га.(а.с.14-17).

З державного акту на право власності на земельну ділянку НОМЕР_1 від 27.06.2007 року ОСОБА_3 є власником земельної ділянки площею 0,2032 га, що розташована в АДРЕСА_2 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку. (а.с.44).

З урахуванням наведеного, колегія суддів, вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які докази, що підтверджували б те, що земельна ділянка, яка виділена ОСОБА_2 рішенням Вороньківської сільської ради народних депутатів від 30 жовтня1992 року та земельна ділянка ОСОБА_3 ,яка належить йому на підставі Державного акту НОМЕР_1 від 27.06.2007 року є одна і та ж земельна ділянка.

Доводи апеляційної скарги про те, що земельна ділянка,яка належить відповідачу на праві власності була виділена позивачу, не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки жодним належним та допустимим доказом не підтверджені позивачем.

Колегія судів не приймає до уваги довідку від 03.08.2012року Воронківської сільської ради, яка була додана до апеляційної скарги позивачем, оскільки з неї вбачається, що позивач на місцевості вказав на земельну ділянку, та йому було повідомлено належність цієї земельної ділянки відповідачу. Разом з цим в ній відсутні данні про те, що виділена позивачу земельна ділянка розміром 0,11 га входить чи пересікається з земельною ділянкою відповідача розміром 0,2032 га.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції викладених в рішенні не спростовують.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасовано з підстав, викладених у апеляційній скарзі. На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05 серпня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: