09.02.2015 Номер провадження 2/331/44/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.02.2015 р. м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд міста Запоріжжя в складі:

головуючого - судді Світлицької В.М.

при секретарі Богач А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя цивільну справу за позовом Концерну "Міські теплові мережі" в особі Філії концерну "МТМ" Жовтневого району м.Запоріжжя до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води,-

В С Т А Н О В И В:

Концерн «МТМ» в особі філії Концерну «МТМ» Жовтневого району звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач за період часу з березня 2011 р. по березень 2014 р. надав відповідачу, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води на загальну суму 11044,04 грн., проте станом на 01.04.2014 р. боржником сплачено за надані послуги оплату у розмірі 8006,17 грн., тому сума заборгованості за послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води складає 3037,87 грн. Відповідач не виконує своїх зобов'язань по оплаті наданих послуг, але відключити відповідача від системи теплопостачання неможливо по технічним причинам. 03.06.2014 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя винесено судовий наказ за вимогою Концерну «МТМ» в особі філії Концерну «МТМ» Жовтневого району про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води за період з березня 2011 по березень 2014 року в сумі 3037,87 грн. 27.06.2014 року ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя за заявою ОСОБА_1 скасовано судовий наказ від 03.06.2014 року. У зв'язку з чим, Концерн «МТМ» в особі філії Концерну «МТМ» Жовтневого району змушений звернутися до суду в порядку позовного провадження. Посилаючись на зазначені обставини, просить суд стягнути з відповідача вартість послуг з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води за період з березня 2011 року по березень 2014 року в розмірі 3037,87 грн. та судовий збір.

В судовому засіданні представник Концерну «Міські теплові мережі» позовні вимог підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні проти задоволення позову заперечує, просить суд відмовити в задоволенні позову.

Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є споживачем комунальних послуг з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води, які надаються Концерном «МТМ», мешкають за адресою: АДРЕСА_1. В період з березня 2011 р. по березень 2014 р. р. Концерн «МТМ» у встановленому законом порядку надавав послуги з централізованого опалення багатоквартирного будинку № 6 по вул. Запорізькій в м. Запоріжжя, забезпечуючи відповідачам можливість користування цими послугами.

03.06.2014 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя винесено судовий наказ за вимогою Концерну «МТМ» в особі філії Концерну «МТМ» Жовтневого району про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води за період з березня 2011 по березень 2014 року в сумі 3037,87 грн.

27.06.2014 року ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя за заявою ОСОБА_1 зазначений судовий наказ від 03.06.2014 року скасовано.

Таким чином, у відповідності до ч. 2 ст. 99 суд розглядає справу в позовному провадженні.

Згідно зі ст. 68 ЖК України, ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» наймач (споживач) зобов'язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги.

Правовідносини між сторонами регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України "Про теплопостачання" та іншими нормативно-правовими актами.

Статтями 20, 21 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" визначені обов'язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, обов'язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обов'язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Відповідно до ст. 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" до числа житлово-комунальних послуг відносяться й послуги з центрального опалення.

Пунктом 5 частини 2 ст. 20 зазначеного Закону передбачено обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Обов'язок наймача (власника) квартири укласти договір на надання житлово-комунальних послуг та оплачувати надані послуги передбачено також пунктом 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 8 жовтня 1992 року.

Статтею 24 Закону України "Про теплопостачання" визначено, що до основних обов'язків споживача відноситься своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії.

Такі ж положення містяться і в п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року.

Згідно з п.6 вказаних Правил послуги повинні відповідати: з централізованого постачання холодної та гарячої води - вимогам щодо якості і тиску води, температури гарячої води, а також розрахунковим нормам витрати води у точці розбору; а з централізованого опалення - нормативній температурі повітря у приміщеннях квартири (будинку садибного типу) за умови їх утеплення споживачами та вжиття власником (балансоутримувачем) будинку та/або виконавцем заходів до утеплення місць загального користування будинку.

Відповідно до статей 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання не допускається.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач належним чином не виконує свої обов'язки щодо своєчасної оплати за надані послуги, у зв'язку з чим станом на 01.04.2014 р. сума заборгованості за період з березня 2011 року по березень 2014 року складає 3037,87 грн.

Згідно зі ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, а за змістом ст. 257 ЦК України, в даному спорі цей строк встановлений тривалістю три роки.

Частиною 1 ст. 264 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Згідно з частиною 3 цієї статті після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач 28 травня 2014 року звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 суми заборгованості за послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води у розмірі 3037,87 грн. за період з березня 2011 року по березень 2014 року. 03.06.2014 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя винесено судовий наказ про стягнення суми заборгованості за вказаний період. Проте, зазначений судовий наказ скасований ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 27.06.2014 року.

З огляду на вищевикладене, з урахуванням того, що заява про видачу судового наказу позивачем подавалася до суду у травні 2014 року, а отже, строк позовної давності за період березень-травень 2011 року пропущено, стягненню підлягає заборгованість, яка утворилась за період з червня 2011 року по березень 2014 року, а саме, у розмірі 2992,30 грн., з відрахуванням суми заборгованості за період березень-травень 2011 року, що згідно з розрахунком заборгованості становить 45, 57 грн.

Факт споживання відповідачем послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, що надаються позивачем, підтверджений матеріалами справи та не заперечується ОСОБА_1 в судовому засіданні.

Доводи відповідача ОСОБА_1 щодо неналежної якості наданих послуг не беруться судом до уваги, оскільки відповідачем на підтвердження зазначених обставин не надано жодного належного доказу, як то контр-розрахунку позовних вимог з наданням копії підтверджуючих документів, копій актів-претензій з приводу надання неякісних послуг саме за спірний період з червня 2011 по березень 2014 року, з доказами пред'явлення, тощо.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ч. 3 цієї ж статті Закону, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Аналогічним чином питання обов'язків доказування та питання доказів регулює ст. 60 ЦПК України, за якою кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

При цьому слід зазначити, що доказування не може ґрунтуватися лише на припущеннях.

Відповідач не надав жодного доказу в обґрунтування своєї позиції з приводу позовних вимог позивача.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню сума судових витрат, що сплачені позивачем пропорційно до задоволених вимог.

На підставі викладеного, дослідивши надані позивачем письмові докази, суд приходить до висновку, що відповідач, будучи споживачем комунальних послуг, наданих Концерном «МТМ», не виконує свої зобов'язання по оплаті послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, внаслідок чого станом на 01.04.2014 р. у нього виникла заборгованість, що відповідно до наданого позивачем розрахунку, який суд вважає обґрунтованим та таким, що підтверджується матеріалами справи, за період з червня 2011 року по березень 2014 року становить 2992,30 грн.

За таких обставин, позовні Концерну «МТМ» вимоги підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 4, 10, 11, 59, 60, 88, 208, 209, 212, 214-215, 292, 294 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Концерну «Міські теплові мережі» заборгованість за послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води за період з 1 червня 2011 року по березень 2014 року у розмірі 2992 грн. 30 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Концерну «Міські теплові мережі» судовий збір у розмірі 243,60 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: Світлицька В.М.