Справа № 361/6564/14-ц Головуючий у І інстанції Петришин Н.М.
Провадження № 22-ц/780/1942/15 Доповідач у 2 інстанції Матвієнко
Категорія 38 26.03.2015
УХВАЛА

Іменем України

26 березня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого - судді: Матвієнко Ю.О.,

суддів: Олійника В.І, Сліпченка О.І.,

при секретарі: Микитенко Д.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 02 лютого 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: Великодимерська селищна рада Броварського району Київської області, Броварська районна державна нотаріальна контора Київської області, про визнання заповіту недійсним,

ВСТАНОВИЛА:

В серпні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до Броварського міськрайонного суду Київської області з позовом, в якому просила визнати недійсним заповіт ОСОБА_4, складений 29 липня 2013 року, посвідчений секретарем Великодимерської селищної ради Київської області та зареєстрований за реєстровим № 219.

Свої позовні вимоги обґрунтовувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 85 років помер її дід ОСОБА_4, який проживав у селищі Велика Димерка Броварського району Київської області за адресою: АДРЕСА_1.

Батько позивача, ОСОБА_5, помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

Через півтора роки після смерті дідової дружини, баби позивача ОСОБА_6, дід ОСОБА_4 29 липня 2013 року склав новий заповіт за реєстровим № 219, яким заповів все своє майно синові ОСОБА_3, відповідачу по справі.

Разом з тим, даний заповіт має бути визнаний недійсним у зв'язку з тим, що він був складений під психологічним тиском і волевиявлення заповідача ОСОБА_4 не було вільним і не відповідало його волі.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 02 лютого 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, позивач ОСОБА_2 подала на нього апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та грубе порушення судом норм процесуального права, просила рішення суду скасувати та ухвалити по справі нове рішення про задоволення позову.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду є законним, якщо суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Рішення є обґрунтованим, якщо воно ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 (а.с.29), який проживав у селищі Велика Димерка Броварського району Київської області за адресою: АДРЕСА_1.

29.06.2006 року ОСОБА_4 склав заповіт за реєстровим № 125, яким заповів все своє майно ОСОБА_5 та ОСОБА_3, що підтверджується листом Броварської районної державної нотаріальної контори Київської області вих. № 1119/02-14 від 18.04.2014 року (а.с.5).

Батько позивача, ОСОБА_5, помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.7).

29.07.2013 року ОСОБА_4 склав новий заповіт, посвідчений секретарем Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області за реєстровим № 219, за яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що йому буде належати на день смерті і, на що за законом він матиме право, заповідав відповідачу ОСОБА_3 (а.с.101).

Ухвалюючи рішення про відмову в позові, суд першої інстанції виходив з його недоведеності та необґрунтованості, і колегія суддів погоджується з такими висновками суду, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.ст. 1233, 1234 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю.

Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається.

Згідно ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач може без зазначення причин позбавити права на спадкування будь-яку особу з числа спадкоємців за законом. У цьому разі ця особа не може одержати право на спадкування.

Стаття 203 ЦК України визначає загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину. Частиною 3 даної статті визначено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Частиною 1 статті 215 ЦК України встановлено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п»ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 231 ЦК України правочин, вчинений особою проти її справжньої волі внаслідок застосування до неї фізичного чи психологічного тиску з боку другої сторони або з боку іншої особи, визнається судом недійсним.

Заявлені вимоги про визнання правочину недійсним з вказаної підстави можуть бути задоволені, якщо буде доведено факт насильства і наявність його безпосереднього зв»язку з волевиявленням сторони. Дана правова позиція викладена в Листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» та в Листі Верховного Суду України від 24.11.2008 року «Практика розгляду судами цивільних справ про визнання правочинів недійсними».

Враховуючи вищезазначені правові норми, застосування фізичного чи психологічного тиску повинно було здійснюватися в момент вчинення правочину стороною, тобто під час складання заповідачем ОСОБА_4 оспорюваного заповіту. Доказів на підтвердження факту чинення психологічного тиску на заповідача безпосередньо під час складання ним заповіту в приміщенні селищної ради, позивачем суду надано не було.

Оскільки позивачем, всупереч вимог ч. 1 ст. 60 ЦПК України, не надано доказів на підтвердження обставин, на які вона посилалася як на підставу своїх вимог, законним та обґрунтованим є висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, як підставу для скасування рішення суду, колегією суддів відхиляються, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 309 ЦПК України порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення суду, якщо вони призвели до неправильного вирішення справи, натомість справа судом вирішена правильно відповідно до норм діючого матеріального права.

Інших доводів, які б спростували законність та обґрунтованість ухваленого судом першої інстанції рішення, апеляційна скарга позивача не містить.

Оскільки судом першої інстанції повно і всебічно з'ясовані всі обставини справи, дана належна правова оцінка доказам, висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, а ухвалене рішення відповідає вимогам матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 02 лютого 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: