Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

31 березня 2015 року м. Кривого Рогу

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу в складі:

головуючого: судді Чайкіна І.Б.

при секретарі: Гавеля Ю.О.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, посилаючись на те, що 13 червня 2014 року приблизно о 05.20 год, ОСОБА_2, маючи намір на скоєння крадіжки, шляхом відкриття дверей, прийшов до будинку АДРЕСА_1 таємно проник в квартиру № 2 . яка належить ОСОБА_1, звідки таємно вкрав належне їй майно на загальну суму 2900 гривень, яке в подальшому обернув на свою користь. За скоєння вищевказаного злочину ОСОБА_2 був затриманий органами досудового слідства і в період проведення кримінального провадження частково відшкодував заподіяні позивачці матеріальні збитки в сумі 550 гривень.

Вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 19 серпня 2014 року ОСОБА_2. засуджений за ст.185 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75, 76 КК України з випробуванням строком на 2 роки. До теперішнього часу завдану їй шкоду в повному обсязі не відшкодував, що стало причиною її звернення до суду з даним позовом.

В судове засідання позивачка не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причину своєї неявки суд не сповістив.

Фіксація судового засідання за допомогою технічних засобів, згідно ст.197 ЦПК України не здійснюється.

За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Судом встановлено, що 13 червня 2014 року приблизно о 05.20 год, ОСОБА_2, маючи намір на скоєння крадіжки, шляхом відкриття дверей, прийшов до будинку АДРЕСА_1 таємно проник в квартиру № 2, яка належить ОСОБА_1, звідки таємно вкрав належне їй майно на загальну суму 2900 гривень, яке в подальшому обернув на свою користь. За скоєння вищевказаного злочину ОСОБА_2 був затриманий органами досудового слідства і в період проведення кримінального провадження частково відшкодував заподіяні позивачці матеріальні збитки в сумі 550 гривень.

Вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 19 серпня 2014 року ОСОБА_2. засуджений за ст.185 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75, 76 КК України з випробуванням строком на 2 роки. ( а.с.4-6).

Відповідно до ст.ст. 1166, 1167 ЦК України загальних підстав відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду, обов'язком позивача у справах такої категорії є доведення наявності матеріальної та моральної шкоди та її розміру, а також причинно-наслідкового зв'язку між неправомірними діями відповідача та настанням такої шкоди, а відповідача - доведення відсутності своєї вини у її спричиненні.

Враховуючи це, підставою виникнення зобов'язання із заподіяння шкоди є факт її завдання. Умовами відповідальності за завдану шкоду є протиправна поведінка особи, що завдала шкоду, наявність між нею та майновою шкодою безпосереднього причинно-наслідкового зв'язку, а також вина зазначеної особи (п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про ;відшкодування шкоди" від 27 березня 1992 року № 6).

Наявність матеріальної шкоди підтверджується вироком суду від 19 серпня 2014 року, сума матеріального збитку складає 2900 гривень.

Із роз'яснень, викладених у п. 13 постанови ;пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" №4 від 1 березня 2013 року передбачено, враховуючи, що відповідно до статей 386, 395, 396 ЦК України; положення щодо захисту права власності поширюються також на осіб, які хоч і не є власниками, але володіють майном на праві господарського відання, оперативного управління або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором (речове право), такі особи також мають право вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому майну.

Тому суд вважає, що саме цю суму відповідач повинен сплатити у рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає:

- у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я;

- у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів;

- у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

- у приниженні честі, гідності, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

При вирішенні питання про відшкодування моральної шкоди суд також керується постановами Пленуму Верховного суду України № 6 від 27.03.1992 року "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" та № 4 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", Методичними рекомендаціями про відшкодування моральної шкоди (лист Міністерства юстиції України № 35-13/797 від 13.05.2004 року.

Моральна шкода заявлена позивачем у сумі 3000 грн., суд вважає її завищеною. На думку суду ОСОБА_1 внаслідок скоєння протиправних дій відповідача дійсно перенесла психологічний стрес. Слід задовольнити вимоги позивача в спричиненні їй моральної шкоди частково в розмірі 1500 грн., стягнувши їх з відповідача.

Відповідно до ст.88 ЦПК України на користь позивача присуджуються судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, оскільки його вимоги задовольняються частково.

У випадках об'єднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір згідно з частиною третьою статті 6 Закону N 3674-VI підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для позовних заяв зі спорів немайнового характеру. Оскільки судом задоволено вимоги майнового та немайнового характеру, на користь держави з відповідача підлягає стягненню 487,20 грн. (243,60*2).

На підставі викладеного й керуючись ст.ст.10, 11, 209, 212, 214-215 ЦПК України, ст.28 КК України, ст.ст.22, 23, 1166,1167 ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 2350 гривень, моральну шкоду в розмірі 1500 гривень.

У решті позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 487,20гривень.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку.

Суддя: І. Б. Чайкін