УХВАЛА

іменем України

"03" листопада 2015 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Гаврилова О.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укргазпромбанк» про стягнення коштів, -

в с т а н о в и в:

До Дніпровського районного суду м. Києва звернувся представник позивача з вищезазначеним позовом, в якому, посилаючись на укладення ОСОБА_2 з ПАТ «Укргазпромбанк» договору банківського вкладу, право вимоги на частину вкладу за яким відступлено ОСОБА_2 позивачу ОСОБА_1 на підставі договору про відступлення права вимоги, однак на заяву позивача частина вкладу банком не повернута, просить стягнути з Публічного акціонерного товариства «Укргазпромбанк» на користь ОСОБА_1 суму заборгованості в розмірі 8574,50 доларів США.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 06.10.2015 року даний позов був залишений без руху, а позивачу наданий п'ятиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення вказаних в ухвалі недоліків, а саме: уточнення законодавчого обґрунтування предмету спору щодо правових підстав захисту порушеного права - положеннями Цивільного кодексу України або Закону України «Про захист прав споживачів», а також надати документ, що підтверджує сплату судового збору в розмірі, визначеному Законом України «Про судовий збір» за вимогами майнового характеру, виходячи із суми коштів, про стягнення яких заявлено у позові.

03.11.2015 року до суду надійшла заява представника позивача, в якій він, посилаючись на положення ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», зазначає, що позивач, як споживач звільнена від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав.

Документ на підтвердження сплати позивачем судового збору за даною позовною заявою суду не наданий.

Відповідно до п. 22 ст. 1 Закону України "Про захист прав споживачів", споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує, або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язку найманого працівника.

Як роз'яснено у пунктах 1 та 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1996 року за №5 "Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів", споживачем, права якого захищаються на підставі Закону, є лише громадянин (фізична особа), котрий придбає, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити товари (роботи, послуги) для власних побутових потреб.

Оскільки Закон не визначає певних меж своєї дії, судам слід мати на увазі, що до відносин, які ним регулюються, належать, зокрема, ті, що виникають із договорів про надання фінансово-кредитних послуг для задоволення власних побутових потреб громадян (у тому числі про надання кредитів, відкриття й ведення рахунків, проведення розрахункових операцій, приймання зберігання цінних паперів, надання консультаційних послуг).

Тобто, виходячи з роз'яснень Верховного Суду України, позовна заява про захист прав споживача подається саме споживачем, у разі порушення його прав, передбачених ст. 4-15 Закону України "Про захист прав споживачів".

Разом з тим, як убачається зі змісту позовної заяви та долучених до неї матеріалів, Договір банківського вкладу (депозиту) «Процентне літо» №F-USD-10015 від 08.08.2014р. укладений між ПАТ «Укргазпромбанк» та ОСОБА_2. Позивач ОСОБА_1 не є стороною даного договору банківського вкладу. При цьому ПАТ «Укргазпромбанк» не є стороною Договору про відступлення права вимоги від 07.02.2015р., укладеного між ОСОБА_2 та позивачем ОСОБА_1.

Виходячи з наведеного, позивач ОСОБА_1 не є споживачем послуг ПАТ «Укргазпромбанк» за договором банківського вкладу (депозиту) «Процентне літо» №F-USD-10015 від 08.08.2014р.

Тому вказані представником позивача положення ч. 3 ст. 22 Закону України "Про захист прав споживачів" не розповсюджуються на позивача у дані справі в розрізі спірних правовідносин, зазначених у позовній заяві.

Таким чином, враховуючи несплату позивачем судового збору, суд убачає невиконання ухвали про усунення недоліків, як це передбачено ч. 2 ст. 121 ЦПК України, тому позов підлягає поверненню позивачеві.

Відповідно до ч. 5 ст. 121 ЦПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

На підставі наведеного та керуючись ст. 121 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укргазпромбанк» про стягнення коштів - вважати неподаною і повернути позивачу.

Роз'яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання через Дніпровський районний суд м. Києва апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання її копії.

Суддя