Справа № 520/955/15-ц
Провадження № 2/520/2121/15
30.03.2015 року Київський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого - судді Васильків О.В.
при секретарі - Дідур Г.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП, суд,-
27.01.2015 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до відповідача, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 на свою користь майнову шкоду у розмірі 19 400,00 грн. та моральну шкоду у розмірі 10 000,00 грн., судові витрати. При цьому позивач посилається на те, що 10.10.2013 року внаслідок ДТП, з вини ОСОБА_2 було пошкоджено автомобіль позивача. Оскільки, майнова та моральна шкода не були добровільно відшкодовані відповідачем у повному обсязі, позивач змушений звернутися до суду із позовом.
До судового засідання позивач не з'явився, повідомлявся належним чином. До суду надано заяву представника позивача ОСОБА_3 про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_2 до судового засідання повторно не з'явився, повідомлявся належним чином у відповідності до ст. 74 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив.
Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Як встановлено у судовому засіданні, 10.10.2013 року о 22:00 год. ОСОБА_2, керуючи автомобілем «Тойота» д/з НОМЕР_3 скоїв зіткнення з автомобілем «Мерседес» д/з НОМЕР_4 під керуванням водія ОСОБА_1, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою судді Київського районного суду м. Одеси Федулеєвої Ю.О. від 06.12.2013 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України /а.с. 6/.
Згідно з свідоцтвом про реєстрацію НОМЕР_5 ОСОБА_3. є власником автомобіля Mercedes-Benz, 1988 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 /а.с. 7/.
Згідно з п. 10 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» особи, винними діями яких завдано шкоди майну, яке використовується при здійсненні діяльності, що є джерелом підвищеної небезпеки, якщо таким особам не було завдано шкоди цим джерелом, відповідають за завдану шкоду на підставі статті 1166 ЦК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АВ 2120458 від 22.01.2013 року ОСОБА_2 застрахував транспортний засіб «Тойота» д/з НОМЕР_3 в ТОВ «Гарантія» /а.с. 22/.
З заяви на видачу готівки № 31785829 вбачається, що ОСОБА_3 отримав 12 552,00 грн. /а.с. 67/.
Судом досліджено акти виконаних робіт та квитанції до прибуткового касового ордеру від 11.10.2013 року, 12.10.2013 року та 18.10.2013 року відповідно до яких, вартість транспортування автомобіля Mercedes-Benz, реєстраційний номер НОМЕР_1 склала 900 грн. /а.с. 56-61/.
Згідно договору оренди транспортного засобу з екіпажем (водієм) від 01.10.2013 року, укладеного між ТОВ «НРДЖІ ГРУП» та ОСОБА_1, позивач зобов'язаний був перевозити працівників підприємства на отримувати кошти 6000 грн. щомісяця. Однак, у зв'язку із несправністю автомобіля 14.10.2013 року була укладена угода про дострокове розірвання договору. Таким чином, упущена вигода позивач за щонайменш 3 місяці складає 18 000 грн. /а.с. 54-55/.
Крім того, судом досліджено квитанцію № 4917691 від 18.11.2014 року про переказ коштів ОСОБА_4 на суму 500,00 грн. за отримання експертного дослідження з м. Києва. /а.с. 66/.
Відповідно до ч. 1 ст. 16 Законом України "Про страхування" договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.
Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Таким чином, проаналізувавши надані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 щодо стягнення майнової шкоди у розмірі 19 400,00 грн. підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені.
Згідно з ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Відповідно до ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає:
1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я;
2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів;
3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна;
4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Крім того, відповідно до абз. 3, 4 п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» при заподіяні особі моральної шкоди, обов'язок по її відшкодуванню покладається на винних осіб незалежно від того, чи була заподіяна потерпілому майнова шкода та чи відшкодована вона.
На підтвердження вимог позивача про відшкодування моральної шкоди у розмірі 10 000,00 грн., судом досліджено лист Центру реконструктивної та відновної медицини (УК) Одеського національного медичного університету № 100/2 від 13.01.2015 року про стан здоров'я матері позивача ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с. 9/, довідку КУ МКЛ №1 від 10.10.2013 року № 8409, видану ОСОБА_1 /а.с. 10/, акт судово-медичного дослідження /обстеження/ № 3353 ОСОБА_1 /а.с. 17-19/, виписку /епікриз/ з історії хвороби № 5985/1270 та № 5214/1134 батька позивача ОСОБА_6./а.с. 68-69/.
Таким чином суд погоджується з доводами позивача ОСОБА_1 про завдану йому моральну шкоду душевними стражданнями внаслідок ушкодження транспортного засобу, порушення способу життя всієї родини.
Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди доведеними та обгрунтованими.
Відповідно до ст. ст. 79, 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача.
Керуючись ст. ст. 10, 60, 79, 88, 169, 209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, ст. ст. 23, 1166-1167, 1187 ЦК України, Законом України "Про страхування", Постановою Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1, - задовольнити
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_2, на користь ОСОБА_1 суму майнової шкоди у розмірі 19 400,00 /дев'ятнадцять тисяч чотириста гривень 00 копійок/ гривень.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_2, на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 10 000,00 /десять тисяч гривень 00 копійок/ гривень.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_2, на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 343,60 /триста сорок три гривні 60 копійок/ гривень.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого ЦПК України.
Суддя Васильків О. В.