Справа № 2-6907/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне )

20 лютого 2015 року Солом'янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Лозинської М.І.,

при секретарі - Резніченко Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Солом'янський районний відділ Головного управління в місті Києві Державної міграційної служби України про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача в якому просив визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням в будинку по АДРЕСА_1.

Позивач посилається на те, що відповідно до свідоцтва на право власності серія НОМЕР_1 житловий будинок АДРЕСА_1 належить йому на праві приватної власності. Дане свідоцтво видане на підставі Наказу Головного управління житлового забезпечення № 2035-С/ЖБ від 26.11.2013 року.

Відповідно до довідки форми № 3, виданої структурним підрозділом Комунальним підприємством «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» Центром обслуговування споживачів №1 від 10.10.2014 року за номером № 4877 в житловому будинку АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2.

Позивач зазначає, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є членами його сім'ї, щодо ОСОБА_2, позивач перебуває з нею лише в дружніх стосунках і на її прохання дозволив її реєстрацію у вказаному вище будинку 23.09.2010 року, з метою оформлення банківського вкладу.

Позивач також вказує на те, що ОСОБА_2, ніколи не проживала за вказаною адресою та на даний час не проживає, не отримує кореспонденцію за даною адресою, особистих речей в квартирі немає, комунальні платежі на сплачує. Даний факт підтверджується актом обстеження житлового будинку, складений Комісією в складі голови вуличного комітету ОСОБА_5 та заступником голови вуличного комітету ОСОБА_6 в його присутності присутності ОСОБА_3

Крім того, зазначає, що відповідачкою 14.09.2012 року надано йому нотаріально посвідчену довіреність, відповідно до якої він мав право від імені ОСОБА_2 зняти її з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1. Проте, при зверненні до Державної міграційної служби в м. Києві щодо зняття з реєстрації, йому було відмовлено.

Позов мотивований тим, що відповідачка не користується вказаним житловим будинком без поважних причин понад встановлений законом строк, у зв'язку із чим він просить визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав та просив його задоволення. В подальшому в судове засідання не з'явився, але через канцелярію суду подав заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив справу розглядати у його відсутність, проти заочного рішення не заперечував.

Відповідач в судове засідання не з'явилась, про розгляд справи була повідомленна належним чином, про причини її неявки суду не відомо, а тому судом у відповідності до статті 224 ЦПК України ухвалено проводити заочний розгляд справи.

Третя особа- Солом»янський районний відділ Головного управління у м.Києві Державної міграційної служби України в судове засідання свого представника не направив , надіславши заяву про розгляд справи у відсутність представника відділу.

Суд, вислухавши пояснення позивача, заслухавши свідків, дослідивши матеріали, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

удом встановлено, що відповідно до свідоцтва на право власності серія НОМЕР_1 житловий будинок АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_1. Дане свідоцтво видане на підставі Наказу Головного управління житлового забезпечення № 2035-С/ЖБ від 26.11.2013 року.

Як вбачається з довідки форми № 3, виданої структурним підрозділом Комунальним підприємством «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» Центром обслуговування споживачів №1 від 10.10.2014 року за номером № 4877 в житловому будинку АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2.

Судом встановлено, що відповідач у вищезазначеному будинку не проживає, не маючи перешкод в користуванні житловим приміщенням, своїх речей там не зберігає, жилою площею не цікавиться, витрат по її утриманню не несе, дій, які б свідчили про намір та бажання зберегти за собою право користування жилим приміщенням, не вчиняла, даний факт підтверджується нотаріально посвідченою довіреністю, відповідно до якої ОСОБА_2 на дала право ОСОБА_1 подавати заяви від її імені щодо зняття її з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 та актом обстеження житлового будинку, складений Комісією в складі голови вуличного комітету ОСОБА_5 та заступника голови вуличного комітету ОСОБА_6 в присутності ОСОБА_1 та ОСОБА_3

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_4 підтвердили формальність реєстрації відповідачки у житловому приміщенні та відсутність ії з часу реєстрації в спірному житловому приміщенні.

Відповідно до ч.2 ст.ст. 405 ЦК України член сім'ї власника втрачає право на користування житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідачка, будучи зареєстрована в належному позивачу будинку, порушує права та законні інтереси власника на свій розсуд володіти, користуватись і розпоряджатись належним майном, в спірному жилому приміщенні не проживає, не маючи перешкод в користуванні ним, своїх речей там не зберігає, жилою площею не цікавиться, витрат по її утриманню не несе, дій, які б свідчили про намір та бажання зберегти за собою право користування жилим приміщенням, не вчиняла.

Суд враховує, що на час подання позову сплив встановлений законом понад один рік, а тому з огляду на викладене, суд приходить до висновку, що відповідачка втратила право користування спірним жилим приміщенням, добровільно не проживаючи в ньому більше одного року, що відповідно до вимог ст.ст.391, 405 ЦК України дає суду підстави визнати її такою, що втратила право користування жилим приміщенням в будинку АДРЕСА_1.

Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Керуючись ст.ст. 391, 405 ЦК України, ст.ст. 10-11, 57-60, 209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Солом'янський районний відділ Головного управління в місті Києві Державної міграційної служби України про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим будинком АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка має бути подана протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено позивачем до Апеляційного суду міста Києва через суд першої інстанції протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: