АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження: № 22-ц/ 2742/ 15 Доповідач Кукліна Н.О.
Справа №636 /4782 /14-ц Головуючий 1 інстанції Ковригін О.С.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2015 року колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого Кукліної Н.О.

С у д д і в Черкасова В.В.

Пономаренко Ю.А.

За участі секретаря Лошакової Д.І.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання батьків

по апеляційній скарзі ОСОБА_5

на рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 23 січня 2015 року

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2014 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення аліментів в розмірі ? частини доходів (щомісячно) на підставі ч.1 ст.202 СУ України. В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що відповідач є її єдиним сином, вона є непрацездатною особою, пенсіонерка, страждає на низку захворювань, потребує додаткових коштів на лікування.

Рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 23 січня 2015 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання батьків задоволено. Стягнуто з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, на її утримання аліменти у розмірі ? частини всіх видів доходу щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду з 01.12.2014 року довічно. Вирішено питання про судовий збір.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухваленні судом апеляційної інстанції нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначається, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим. Суд першої інстанції не врахував наявність судових рішень Апеляційного суду Харківської області від 10.04.2014 року, за яким з ОСОБА_4 були стягнуті аліменти на користь ОСОБА_5, яка перебуває у відпустці по догляду за їх з ОСОБА_4 малолітньою дитиною ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, у розмірі ? частини щомісяця з усіх видів доходів ОСОБА_4 та заочного рішення Київського районного суду м. Харкова від 24.07.2014 року, яким з відповідача стягнуті аліменти на утримання малолітнього сина у розмірі ? частини щомісяця з усіх видів доходів ОСОБА_4 до досягнення ним повноліття.

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши пояснення апелянта, обговоривши наведені в скарзі доводи та перевіривши матеріали справи знаходить апеляційну скаргу підлягаючою задоволенню виходячи з наступного.

Задовольняючи позов та стягуючи з відповідача на користь позивача аліменти в розмірі ? частини з усіх видів доходу щомісячно , суд першої інстанції виходив із доведеності факту, що непрацездатна мати відповідача ОСОБА_3 потребує матеріальної допомоги та спроможність повнолітнього сина ОСОБА_4 надавати позивачці допомогу саме в такому розмірі.

Проте з таким висновком суду погодитися не можна виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч.1 ст.30 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

Згідно до вимог ч.1 ст.36 ЦПК України, сторона, в якої за рішенням суду виникне право заявити вимогу до третьої особи або до якої у такому випадку може заявити вимогу сама третя особа, зобов'язана повідомити суд про цю третю особу.

У разі пред'явлення до особи, яка вже сплачує аліменти, позову про стягнення їх на дитину або утримання на інших осіб суд має вчинити передбачені ч. 3 ст. 36 ЦПК України дії щодо залучення одержувача аліментів до участі у справі.

Всупереч вимогам ч. 3 ст. 36 ЦПК України суд першої інстанції не перевірив, чи не є відповідач платником аліментів на користь інших осіб.

Надані до апеляційної скарги копії судових рішень свідчать, що на підставі заочного рішення Київського районного суду м. Харкова від 24.07.2014 року , рішення апеляційного суду Харківської області від 10.04.2014 року, які набрали законної сили, з відповідача ОСОБА_4 стягнуто на користь ОСОБА_5 аліменти по ? частині з усіх видів заробітку (доходу) на утримання неповнолітнього сина , ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, до досягнення дитиною повноліття, та на утримання ОСОБА_5 на час догляду за їх малолітньою дитиною ОСОБА_6 до досягнення ним трьох років. Також рішенням Харківського апеляційного суду від 19 листопада 2014 року, яке набрало законної сили, з ОСОБА_4 на утримання бабці ОСОБА_7 стягнуто аліменти в розмірі 1/5 частини з усіх видів доходів.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 28 жовтня 2014 року відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання матері через не залучення до участі у справі ОСОБА_5, яка не брала участі у справі, проте чиїх прав та обов'язків стосуються пред'явлені позивачем вимоги про стягнення аліментів з боржника , який вже сплачує аліменти на утримання малолітнього сина та колишню дружину на час догляду за малолітньою дитиною.

В грудні 2014 року ОСОБА_3 повторно звернулася з позовом до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на своє утримання.

Сторони до суду першої інстанції подали письмові заяви про розгляд справи без їх участі і не повідомили, що відповідач на підставі судових рішень є платником аліментів, в тому числі на малолітнього сина та колишню дружину ОСОБА_5.

Колегія суддів визнає , що ухваленим рішенням суд першої інстанції вирішив питання про права та обов'язки не залученої до участі в справі одержувача аліментів ОСОБА_5, чиїх інтересів стосуються ухвалене судом рішення, за наслідками якого платником аліментів ОСОБА_4 пред'явлено позов до ОСОБА_5 про зміну розміру аліментів.

Допущене судом першої інстанції процесуальне порушення не може бути усунуте на стадії апеляційного розгляду справи , бо в повноваження суду апеляційної інстанції не входить розширення кола осіб , що беруть участь у справі, та є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухваленні нового про відмову у позові з цих підстав.

Колегія суддів , перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, визнає , що рішення судом першої інстанції ухвалено з порушенням норм процесуального права, що відповідно до ст. 309 ЦПК України є підставою для скасування рішення та ухвалення нового про відмову у позові ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на своє утримання.

Керуючись ст.ст. 303,304,307, 309, 313, 317, 319, 323, 324 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

Рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 23 січня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення.

В позові ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання батьків відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді :