АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Доповідач - Оніщук М.І.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2015 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого судді Оніщука М.І.,

суддів Українець Л.Д., Шебуєвої В.А.,

при секретарі Троц В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» на ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 04 серпня 2015 року про відмову в поновленні пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про визнання недійсним кредитного договору,

В С Т А Н О В И ЛА:

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 04.08.2015 відмовлено ПАТ «УкрСиббанк» в задоволенні заяви про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документу до виконання.

В апеляційній скарзі ПАТ «УкрСиббанк», посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу скасувати та постановити нову про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документу до виконання. Вважає, що суд першої інстанції не повно з'ясував обставини, що мають значення для справи, а висновок суду про відсутність доказів поважності пропуску строку для пред'явлення виконавчого документу до виконання не відповідає матеріалам справи та вимогам закону.

Особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, за відомими суду адресами, про причини неявки суд не повідомили. З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу за відсутності сторін, оскільки їх неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Відмовляючи в задоволенні заяви суд першої інстанції виходив з відсутності поважних причин пропуску строку для пред'явлення виконавчого документу до виконання.

З вказаним висновком суду погодитись не можливо, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 17.02.2011 відмовлено в задоволенні позову ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 та задоволено зустрічний позов ОСОБА_2 - визнано недійсним кредитний договір № 0 від 25.10.2007, укладений між ПАТ «УкрСиббанк» і ОСОБА_2 (а.с. 140-142).

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 18.05.2011 скасовано рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 17.02.2011 та ухвалено нове:

- стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 1 759,07 доларів США, що станом на 02.02.2011 становило 13 919,11 грн.;

- стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за Додатковою угодою № 1 до кредитного договору в розмірі 161 923,66 доларів США, що станом на 02.02.2011 становило 1 285 949,12 грн.;

- стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» судові витрати в розмірі 2 790 грн.;

- відмовлено в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ПАТ «УкрСиббанк» про визнання недійсним кредитного договору (а.с. 172-178).

10.04.2013 представником банку одержані виконавчі листи (а.с. 182).

13.11.2013 ПАТ «УкрСиббанк» звернулось до суду з заявою про видачу дублікатів виконавчих листів (а.с. 188, 189).

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 25.11.2013, яка набрала законної сили, видано дублікати виконавчих листів (а.с 198, 199). Постановляючи дану ухвалу суд виходив з того, що виконавчі листи були втрачені і рішення суду не виконано.

Матеріали справи не містять даних про одержання вказаної ухвали банком.

17.02.2014 ПАТ «УкрСиббанк» звернулось до суду з заявою щодо надання інформації про розгляд заяви про видачу дублікатів виконавчих листів та просило направити копію відповідного процесуального рішення (а.с. 201).

При цьому, в матеріалах справи відсутня відповідь на вказану заяву.

Відповідно до розписки представника ПАТ «УкрСиббанк», останнім 12.06.2015 отримано три дублікати виконавчих листів (а.с. 205).

06.07.2015 ПАТ «УкрСиббанк» звернулось до суду з заявою про поновлення строку пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання, мотивуючи заяву тим, що строк був пропущений з поважних причин.

Наведені доводи заявника щодо поважності причин пропуску строку пред'явлення виконавчих документів до виконання підтверджуються матеріалами справи, а тому, з урахуванням цих обставин та враховуючи факт невиконання рішення суду, яке набрало законної сили, що є неприпустимим, в силу вимог закону, колегія суддів вважає, що стягувачем пропущено строк пред'явлення виконавчого документу до виконання з об'єктивних причин, які є поважними, а відтак існують законні підстави для поновлення пропущеного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 371 ЦПК України, стягувачам, які пропустили строк для пред'явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

У відповідності з нормами Конституції України та ст. 14 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими для виконання. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виконання судових рішень покладено законом на Державну виконавчу службу України, а порядок виконання визначений Законом України «Про виконавче провадження».

Частиною 2 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що стягувач, який пропустив строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення строку пред'явлення до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Водночас, також слід зазначити, що відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (надалі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Сферою регулювання ст. 6 Конвенції є також виконання судового рішення. Зокрема Європейський суд з прав людини зазначає, що п. 1 ст. 6 Конвенції («Право на справедливий суд») гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо будь-яких його цивільних прав та обов'язків. Таким чином, ця стаття проголошує право на доступ до суду, тобто право подати до суду позов з цивільно-правових питань. Однак, це право було б ілюзорним, якби правова система договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 Конвенції детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов'язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію.

Виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

В рішенні Європейського суду «Горнсбі проти Греції» від 10.03.1997 (п. 40) зазначено, що для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «суду».

Щодо поновлення процесуальних строків національними судами Європейський суд з прав людини зазначив, що право на суд одним із аспектів якого є право доступу до суду (рішення у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» від 21.02.1975 п. 36) не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Однак право доступу до суду не може бути обмежено таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями (рішення у справі «Герін проти Франції» від 29.07.1998, п. 37).

З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала постановлена судом передчасно, тобто без належного з'ясування фактичних обставин справи та відповідного правового аналізу норм права, які регулюють питання виконання судових рішень, а тому підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про задоволення заяви та поновлення пропущеного строку пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 218, 303, 304, 307, 311-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» - задовольнити.

Ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 04 серпня 2015 року про відмову в поновленні пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання - скасувати.

Постановити нову ухвалу.

Заяву Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання - задовольнити.

Поновити Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» пропущений строк для пред'явлення до виконання дублікатів виконавчих листів, виданих Солом'янським районним судом м. Києва 12 червня 2015 року на підставі рішенням Апеляційного суду м. Києва від 18 травня 2011 року по цивільній справі № 2-1331/11 за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про визнання недійсним кредитного договору.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді