Справа № 161/1086/15-ц
Провадження № 2/161/1106/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2015 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого: судді - Кихтюка Р.М.,

при секретарі - Стецюку Р.В.,

з участю представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_5 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_4, про стягнення аліментів на утримання дитини.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що сторони з 09.11.1991 року перебувають в зареєстрованому шлюбі.

Від спільного подружнього життя у них народилося двоє дітей: дочки - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, які в даний час знаходяться на її повному утриманні.

Вказує, що відповідач являється батьком дітей, однак участі у вихованні дітей не приймає, не цікавиться їх життям та не надає матеріальної допомоги на утримання.

У зв'язку з чим просить суд, стягувати з ОСОБА_4 в її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_6 в твердій грошовій сумі в розмірі - 1000 грн. і до досягнення останньою повноліття.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у заяві. Просила позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав та просив відмовити в його задоволенні, оскільки дитина проживає із відповідачем та останній не ухиляється від її утримання.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, покази свідків, дослідивши представлені докази, суд прийшов до висновку, що позов до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Як вбачається з свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 09.11.1991 р., сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі (а.с. 6).

Як слідує із свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 11.03.2008 року відповідач є батьком неповнолітньої ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 4).

В судовому засіданні з пояснень представника позивача та показань свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9 встановлено, що неповнолітня дитина - ОСОБА_6 проживає разом з батьком та перебуває на його утриманні. Ним сплачуються рахунки за комунальні послуги та навчання неповнолітньої дочки. При цьому, сама позивач перебуває за кордоном і з дитиною не проживає.

У відповідності до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України.

Проте, представник позитвача всупереч ст. 60 ЦПК України не представила суду доказів невиконання відповідачем своїх обов'язків щодо утримання неповнолітньої дитини.

А тому, зважаючи, що відповідач свій обов'язок по утриманню дитини виконує належним чином, неповнолітня дитина проживає разом з ним та перебуває на його утриманні, то суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 58, 60, 88, 213, 214, 215, 367 ЦПК України, на підставі ст.ст. 180 Сімейного кодексу України, суд, -

в и р і ш и в :

В задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання дитини - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Луцького міськрайонного суду Р.М. Кихтюк