Ухвала

іменем україни

28 жовтня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С., Кафідової О.В.,

Умнової О.В., Фаловської І.М.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Правекс-Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Правекс-Банк» на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 18 лютого 2014 року та рішення апеляційного суду м. Києва від 19 березня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2013 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Правекс-Банк» (далі - ПАТ КБ «Правекс-Банк») звернулося до суду із указаним позовом, в обґрунтування якого зазначило, що 25 січня 2006 року між Акціонерним комерційним банком "Правекс - Банк" (далі АКБ "Правекс - Банк"), правонаступником якого є ПАТ КБ "Правекс- Банк", та ОСОБА_3 було укладено договір про відкриття кредитної лінії, за умовами якого банк надав ОСОБА_3 кредит в розмірі 282800,00 грн, а останній зобов'язався повернути кредитні кошти до 25 січня 2011 року та сплатити 20 % річних за користування кредитом.

В забезпечення виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором 25 січня 2006 року між банком і ОСОБА_4, а також між банком та ОСОБА_5, яка з 07 липня 2007 року змінила прізвище на ОСОБА_5, були укладені договори поруки за № № 611-001/06Ф-1, 611-001/06Ф-2.

Оскільки позичальник взятих на себе зобов'язань за кредитним договором належним чином не виконував, у нього виникла заборгованість, яка станом на 19 грудня 2012 року становила 112917,15 грн, з яких: 66463,65 грн - заборгованість за кредитом; 5582,32 грн - заборгованість зі сплати відсотків за користування кредитом; 49179,85 грн - пеня за порушення зобов'язань зі сплати кредиту; 2855,97 грн - пеня за порушення зобов'язань зі сплати відсотків за користування кредитом.

З огляду на зазначене банк просив позов задовольнити та стягнути на свою користь вказану заборгованість.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 18 лютого 2014 року позов задоволено частково, стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь ПАТ КБ «Правекс- Банк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 68 045 грн 97 коп. В іншій частині позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 22 травня 2014 року рішення суду першої інстанції в частині позовних вимог про стягнення боргу та відсотків за кредитним договором скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення, за яким стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь банку 66 463 грн 65 коп. боргу за кредитом та відсотки за користування кредитом в розмірі 3 082 грн 32 коп., а всього 69 545 грн 97 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат. У решті рішення залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 листопада 2014 року рішення апеляційного суду м. Києва від 22 травня 2014 року скасовано в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення пені, справу в цій частині передано до суду апеляційної інстанції на новий розгляд. В іншій частині рішення апеляційного суду м. Києва від 22 травня 2014 року залишено без змін.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 19 березня 2015 року позовні вимоги про стягнення пені задоволено частково, стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь банку пеню у розмірі 24 507 грн 85 коп.

У решті рішення суду залишено без змін.

У касаційній скарзі заявник, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати вказані судові рішення в частині відмови у задоволенні позову та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Судами встановлено, що 25 січня 2006 року між АКБ "Правекс- Банк", правонаступником якого є ПАТ КБ "Правекс-Банк", та ОСОБА_3 було укладено договір про відкриття кредитної лінії, за умовами якого банк надав ОСОБА_3 кредит в розмірі 282800,00 грн, а останній зобов'язався повернути кредитні кошти до 25 січня 2011 року та сплатити 20 % річних за користування кредитом.

В забезпечення виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором 25 січня 2006 року між банком і ОСОБА_4, а також між Банком та ОСОБА_5, яка з 07 липня 2007 року змінила прізвище на ОСОБА_5, були укладені договори поруки № № 611-001/06Ф-1, 611-001/06Ф-2.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 18 лютого 2014 року позов задоволено частково, стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь ПАТ КБ «Правекс-Банк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 68 045 грн 97 коп. В іншій частині позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 22 травня 2014 року рішення суду першої інстанції в частині позовних вимог про стягнення боргу та відсотків за кредитним договором скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення, за яким стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь банку 66 463 грн 65 коп. боргу за кредитом та відсотки за користування кредитом в розмірі 3 082 грн 32 коп., а всього 69 545 грн 97 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат. У решті рішення залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 листопада 2014 року рішення апеляційного суду м. Києва від 22 травня 2014 року скасовано в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення пені, справу в цій частині передано до суду апеляційної інстанції на новий розгляд. В іншій частині рішення апеляційного суду м. Києва від 22 травня 2014 року залишено без змін.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 19 березня 2015 року позовні вимоги про стягнення пені задоволено частково, стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь банку пеню у розмірі 24 507 грн 85 коп. В іншій частині рішення суду залишено без змін.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 324 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи чи обов'язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, рішення і ухвали апеляційного суду, ухвалені за результатами апеляційного розгляду.

Враховуючи те, що рішення апеляційного суду м. Києва від 22 травня 2014 року в частині солідарного стягнення з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь банку 66 463 грн 65 коп. суми боргу за кредитом та відсотків за користування кредитом в розмірі 3 082 грн 32 коп., а всього 69 545 грн 97 коп., а також вирішення питання про розподіл судових витрат набрало законної сили, оскільки вже було предметом перегляду суду касаційної інстанції та залишено без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 листопада 2014 року, то й касаційне провадження у цій частині було відкрито помилково, а тому воно підлягає закриттю.

Разом з тим колегія суддів суду касаційної інстанції погоджується з висновками апеляційного суду в частині вирішення позовних вимог про стягнення пені з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік.

Стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця), з якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 06 листопада 2013 року у справі № 6-116цс13, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення пені та ухвалюючи в цій частині нове рішення про часткове задоволення вказаних вимог, апеляційний суд виходив із наступного.

До суду із позовом про стягнення заборгованості позивач звернувся у квітні 2013 року, тобто пеня повинна бути стягнута за період з 09 квітня 2012 року по 09 квітня 2013 року. Проте розрахунок, наданий позивачем, зроблений за 12 місяців та охоплює період часу з 19 грудня 2011 року по 19 грудня 2012 року.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд при ухваленні оскаржуваного рішення правильно вважав, що стягнення пені можливе лише за період з 09 квітня 2012 року по 09 грудня 2012 року, тобто за вісім місяців, враховуючи, що заявлені позивачем вимоги не охоплювали заборгованість за 2013 рік.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд апеляційної інстанції скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні вимог про стягнення пені, з дотриманням вимог ст. ст. 213, 214, 303 ЦПК України правильно визначився з характером спірних правовідносин та дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог з вищенаведених підстав.

Перевіривши доводи касаційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів суду касаційної інстанції дійшла висновку про відхилення касаційної скарги та залишення без змін рішення Деснянського районного суду м. Києва від 18 лютого 2014 року в частині, що не скасована після апеляційного перегляду, щодо вирішення позовних вимог про стягнення пені та рішення апеляційного суду м. Києва від 19 березня 2015 року, оскільки судові рішення законні та обґрунтовані, а доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 335, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Правекс-Банк» на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 18 лютого 2014 року та рішення апеляційного суду м. Києва від 19 березня 2015 року відхилити.

Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 18 лютого 2014 року у частині, що не скасована після апеляційного перегляду щодо вирішення позовних вимог про стягнення пені та рішення апеляційного суду м. Києва від 19 березня 2015 року у цій частині залишити без змін.

Касаційне провадження за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Правекс-Банк» на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 18 лютого 2014 року в частині вирішення позовних вимог про стягнення суми боргу за кредитом та відсотків за користування кредитом закрити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук

Судді: В.С. Висоцька

О.В. Кафідова

О.В. Умнова

І.М. Фаловська