У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого: Кузнєцова В.О.,
суддів: Ізмайлової Г.І.,Мостової Г.І.,
Мазур Л.М., Наумчука М.І.,-
розглянувши в судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» до ОСОБА_6 про відшкодування майнової шкоди, завданої злочином, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 липня 2014 року та ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Тернопільської області від 11 березня 2015 року,

в с т а н о в и л а :

У квітні 2014 року ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (далі - ПАТ «Промінвестбанк», банк) звернулося до суду із позовом до ОСОБА_6 про відшкодування майнової шкоди, завданої злочином. В обґрунтування позовних вимог банк посилався на те, що 14 липня 2008 року між ним та ТОВ «Вікно-Тернопіль» було укладено кредитний договір №04-11/57, за умовами якого ним було надано позичальнику кредит в розмірі 260 тис. грн. Зі сторони банку умови кредитного договору та взяті зобов'язання щодо видачі кредиту були виконані в повному обсязі, на поточний рахунок контрагента позичальника ПП «Укрбудінвест плюс» загалом було перераховано 260 тис. грн., проте ТОВ «Вікно-Тернопіль» за отриманий кредит та проценти за користування ним не розрахувався. Ухвалою Чортківського районного суду Тернопільської області від 27 лютого 2014 року ОСОБА_6 звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 222 КК України та ч. 2 ст. 366 КК України на підставі ст. 49 КК України у зв'язку із закінченням строків давності, кримінальне провадження №0000285 стосовно останнього закрито. При розгляді даного кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_6 у 2008 році, обіймаючи посаду директора ТОВ «Вікно-Тернопіль», вчинив зловживання службовим становищем, завдавши ПАТ «Промінвестбанк» матеріальних збитків на суму 344 213,79 грн, а також шахрайство з фінансовими ресурсами. Оскільки неправомірні дії, розмір шкоди та вина відповідача встановлені ухвалою Чортківського районного суду Тернопільської області від 27 лютого 2014 року, між злочинними діями ОСОБА_6 та спричиненою шкодою є причинно-наслідковий зв'язок, позивач просив стягнути з ОСОБА_6 260 тис. грн. у відшкодування майнової шкоди, завданої злочином.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 липня 2014 року, залишеним без змін ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Тернопільської області від 12 серпня 2014 року, у задоволенні позову ПАТ «Промінвестбанк» відмовлено.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 грудня 2014 року ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Тернопільської області від 12 серпня 2014 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Тернопільської області від 11 березня 2015 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ПАТ «Промінвестбанк» просить судові рішення першої та апеляційної інстанції скасувати, та ухвалити нове рішення, яким його позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, виходив із передчасності тверджень позивача про завдання йому відповідачем матеріальної шкоди в результаті вчинення злочину.

Проте з такими висновками судів погодитись не можна виходячи наступного.

Судами встановлено, що 14 липня 2008 року між Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком (далі - АК ПІБ) та ТОВ «Вікно-Тернопіль» в особі директора ОСОБА_6 було укладено кредитний договір №04-11/57, відповідно до умов якого банк зобов'язався надати позичальнику кредит в сумі 260 тис. грн., а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти, встановлені договором.

У відповідності до п. 3.1. договору кредит надається банком позичальнику шляхом оплати протягом дії цього договору розрахункових документів (платіжних доручень) позичальника безпосередньо з позичкового рахунку №5400, відкритого Банком в філії «Відділення Промінвестбанку в м. Чорткові Тернопільської області», код банку 338921, на рахунки контрагентів позичальника відповідно до цільового призначення кредиту.

Як вбачається з платіжних доручень № 00496 від 11 липня 2008 року на суму 50 тис. грн., № 00497 від 14 липня 2008 року на суму 50 тис. грн., № 00504 від 17 липня 2008 року на суму 50 тис. грн., № 00516 від 18 липня 2008 року на суму 50 тис. грн., № 00518 від 21 липня 2008 року на суму 60 тис. грн., на поточний рахунок контрагента позичальника ПП «Укрбудінвест плюс» було перераховано грошові кошти в загальній сумі 260 тис. грн., які ТОВ «Вікно-Тернопіль» отримало в якості кредиту.

Ухвалою Чортківського районного суду Тернопільської області від 27 лютого 2014 року ОСОБА_6 звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 222 КК України та ч. 2 ст. 366 КК України на підставі ст. 49 КК України у зв'язку із закінченням строків давності, кримінальне провадження №0000285 стосовно останнього закрито. Цивільний позов ПАТ «Промінвестбанк» залишено без розгляду. Зі змісту даної ухвали вбачається, що ОСОБА_6 своїми умисними діями, які виразились у складанні завідомо неправдивого офіційного документа, що спричинило тяжкі наслідки вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 366 КК України. Також, своїми умисними діями, які виразились у наданні завідомо неправдивої інформації Чортківському відділенню ПАТ «Промінвестбанк» з метою одержання кредиту, що завдало великої матеріальної шкоди, ОСОБА_6 вчинив злочини передбачені ч. 2 ст. 222 КК України (в редакції статті КК 2008 року).

09 березня 2010 року господарським судом Тернопільської області ухвалено рішення по справі за позовом ПАТ «АК ПІБ» до ТОВ «Вікно-Тернопіль» про звернення стягнення на заставне майно, яким позов задоволено, стягнуто з ТОВ «Вікно-Тернопіль» на користь ПАТ «АК ПІБ» 292 126,04 грн заборгованості за кредитним договором №04-11/57 від 14 липня 2008 року шляхом звернення стягнення на заставне майно відповідача згідно договору застави №04-12/30, укладеного 14 липня 2008 року в забезпечення виконання умов кредитного договору.

03 червня 2010 року господарським судом Тернопільської області на виконання рішення цього ж суду від 09 березня 2010 року, яке набрало законної сили 26 квітня 2010 року, та ухвали апеляційного господарського суду від 26 квітня 2010 року, видано наказ про стягнення з ТОВ «Вікно-Тернопіль» 292 126,04 грн заборгованості згідно кредитного договору №04-11/57 від 14 липня 2008 року шляхом звернення стягнення на заставне майно відповідача згідно договору застави №04-12/30 від 14 липня 2008 року.

Постановою державного виконавця відділу ДВС Тернопільського РУЮ від 17 квітня 2014 року повернуто виконавчий документ стягувачу з тих підстав, що заставне майно на яке має бути звернуто стягнення згідно договору застави №04-12/30 від 14 липня 2008 року, відсутнє.

Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом. Шкода, завдана правомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених цим Кодексом та іншим законом.

Отже, цивільно-правова деліктна відповідальність - це забезпечений державним примусом обов'язок відповідальної особи відшкодувати потерпілому заподіяну шкоду.

Аналіз положень статті 1166 ЦК України дозволяє дійти висновку про те, що загальною підставою деліктної відповідальності є протиправне, винне діяння заподіювача шкоди (цивільне правопорушення), яке містить такі складові: протиправна поведінка особи, настання шкоди, причинний зв'язок між ними та вина заподіювача шкоди.

Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи.

Під шкодою розуміється майнова шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права.

Причинний зв'язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов'язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стає об'єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди.

Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за вини заподіювача шкоди (умислу або необережності).

Відсутність будь-якої з цих умов є підставою для звільнення особи від відповідальності, якщо інше не встановлено законом.

З огляду на це, дані, зазначені в ухвалі Чортківського районного суду Тернопільської області від 27 лютого 2014 року, підлягали перевірці судом на загальних підставах для встановлення факту заподіяння шкоди, хто саме винен у її заподіянні, ступеня його вини в цьому, і залежно від установленого суд повинен був визначитись щодо підстав, розміру та порядку відшкодування шкоди.

Зазначений правовий висновок відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду України від 12 лютого 2014 року № 6-168цс13, який відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суди попередніх інстанцій не повністю встановили фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, не надали належної оцінки наданим сторонами доказам у їх сукупності, зокрема, що отримувачем грошових коштів у розмірі 260 тис. грн, які були предметом кредитного договору, укладеного між ПАТ «АК ПІБ» та ТОВ «Вікно-Тернопіль», було ПП «Укрбудінвест плюс», проте вказана обставина залишилась поза увагою суду.

Суд апеляційної інстанції в порушення вимог ст. ст. 303, 315 ЦПК України належним чином не перевірив доводів апеляційної скарги, в рішенні не зазначив конкретні обставини і факти, що спростовують такі доводи, і залишив рішення суду першої інстанції без змін, зауваживши лише, що виконавче провадження по виконанню наказу господарського суду Тернопільської області не закінчено, виконавчий документ може бути повторно пред'явлений до виконання, а також факт заподіяння відповідачем майнової шкоди позивачем не доведено.

Судами попередніх інстанцій вірно враховано, що за змістом ч. 4 ст. 61 ЦПК України тільки вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, обов'язковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою, проте суди попередніх інстанцій залишили поза увагою, що ухвала Чортківського районного суду Тернопільської області від 27 лютого 2014 року є належним та допустимим доказом, а обставини, встановлені у цій ухвалі підлягали перевірці судом на загальних підставах разом з іншими доказами для встановлення факту заподіяння шкоди, винної особи у заподіянні такої шкоди та усіх інших складових необхідних для настання відповідальність згідно ст. 1166 ЦК України.

За таких обставин судові рішення першої та апеляційної інстанції не відповідають вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, зазначені вище порушення призвели до неправильного вирішення спору, що в силу ст. 338 ЦПК України є підставою для їх скасування з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» задовольнити частково.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 липня 2014 року та ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Тернопільської області від 11 березня 2015 року скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов
Судді: Т.Л. Ізмайлова
Л.М. Мазур
Г.І. Мостова
М.І. Наумчук