КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/4536/14-ц
Провадження № 2/520/1381/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.01.2015 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Петренка В.С.

при секретарі - Гарнаженко Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом

ОСОБА_2

до ОСОБА_3

про визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка - ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, в якому, з урахуванням уточнень, просить суд визнати за нею право власності на 1/10 частину домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

В обґрунтування заявленого позову позивачка посилається на те, що 21.01.2009року на честь її 15-ти річчя її дідусь та бабуся подарували їй 20 000,00доларів США.

Позивачка зазначає, що 01.02.2009року вона віддала вказані грошові кошти своїй матері для будівництва будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, яка, після закінчення будівельних робіт, пообіцяла оформити на її ім'я частину будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, про що надала відповідну розписку.

Однак, як вказує позивачка, завершивши будівництво, її мати почала вводити вищезазначений будинок до експлуатації, у подальшому отримала свідоцтво про право власності на домоволодіння виключно на своє ім'я, і на теперішній час відмовляється відчужити на користь позивачки частину будинку, про що вона пообіцяла у 2009році, коли отримала від неї гроші.

З урахуванням викладеного, ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом про визнання за нею права власності на 1/10 частину домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

У судовому засіданні 13.01.2015року позивачка позовні вимоги, з урахуванням уточнень, підтримала у повному обсязі та просила суд їх задовольнити.

Відповідачка - ОСОБА_3 про час та місце судового засідання повідомлена належним чином, у судове засідання 13.01.2015року не з'явилась, однак 29.09.2014року надіслала на адресу суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, оскільки за сімейними обставинами вона не зможе з'явитися до суду.

У наданій заяві відповідачка зазначила, що права позивачки ніким не порушуються, позивачці не перешкоджають в користуванні житлом.

Крім того, відповідачка вказала про те, що все викладене в позовній заяві відповідає дійсності, відповідачка підтвердила, що у 2009році вона отримала від ОСОБА_2 грошові кошти для будівництва житлового будинку для їх спільного проживання, а також зазначила, що між ними була домовленість (відповідний договір зберігається у неї) про те, що після закінчення будівництва ОСОБА_2 буде належати 1/10 частина домоволодіння, проти цього відповідачка ніколи не заперечувала, визнала та згодна з тим, що це треба зробити, але пізніше, на даний час відповідачка не бажає цього робити.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані сторонами докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи та не заперечувалося відповідачкою, ОСОБА_2 є рідною донькою ОСОБА_3.

10 травня 1995року на Одеській товарній біржі між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 був укладений договір №7137 від 10 травня 1995року купівлі-продажу нерухомого майна, відповідно до умов якого, ОСОБА_4 продала, а ОСОБА_3 купила будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 67,3кв.м.

Договір був зареєстрований на Одеській товарній біржі в журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю, реєстраційний №7137 від 10 травня 1995 року, а також зареєстрований 18.05.1995року в КП «ОМБТІ та РОН» в кн. 94 доп. стр.174 р.№7879 (а.с. 35-37).

25.02.2009року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було укладено договір про те, що ОСОБА_2 передає ОСОБА_3 20 000,00доларів США для будівництва будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1. ОСОБА_3 зобов'язалась після закінчення будівництва передати у власність ОСОБА_2 1/10 частину будинку, розташованого по вищезазначеній адресі. У підтвердження отримання грошових коштів ОСОБА_3, власноручно написано розписку (а.с. 40).

Так, 25.02.2009року ОСОБА_3 отримала від ОСОБА_2 20 000,00 доларів США для будівництва будинку для їх спільного проживання. Згідно їх домовленості, після закінчення будівництва, зобов'язалась оформити на ОСОБА_2 частину будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

Даний факт підтверджується копією розписки, яка наявна в матеріалах справи (а.с. 15).

У подальшому, ОСОБА_3 була проведена реконструкція будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

19.11.2009року КП «ОМБТІ та РОН» виготовило технічний паспорт на вищевказаний будинок, зі змісту якого вбачається, що реконструйований будинок має загальну площу 248,9 кв.м., житлову площу 119,2кв.м., та в цілому складається з: літ. «А» - житловий будинок, літ. «К» - житловий будинок, літ. «Г» - альтанка, літ. «З» - гараж, літ. «И» - альтанка, І - мостіння, №1-5 - огорожа (а.с. 9-12).

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 07.02.2012року, яке набрало законної сили, за ОСОБА_3 було визнано право власності на вищевказаний реконструйований будинок.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо об'єкта нерухомого майна від 20.10.2014року індексний номер: 28339695, домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1, зареєстрований на праві приватної власності за ОСОБА_3 (а.с. 38-39).

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Приморського районного управління юстиції від 07.11.2003року було накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_3, 1959року народження, а згідно паспорту відповідачки, копія якого наявна в матеріалах справи, відповідачка у зазначеній справі - ОСОБА_3 1969року народження.

Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Також ч.1,2 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 175 СК України майно, набуте батьками і дітьми за рахунок їхньої спільної праці чи спільних коштів, належить їм на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до ч. 4 ст. 368 ЦК України майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім'ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі.

Відповідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є рідною донькою ОСОБА_3, та надала ОСОБА_3 грошові кошти у розмірі 20 000,00доларів США, для будівництва будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується відповідним договором та розпискою.

Даний факт також не заперечується та визнається відповідачкою, у зв'язку з чим, не потребує доказуванню в силу ст. 61 ЦПК України.

Таким чином, судом встановлено, що будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1, було побудовано за спільні кошти ОСОБА_2 та ОСОБА_3, у зв'язку з чим, відповідно до ч. 4 ст. 368 ЦК України та договору від 25.02.2009року, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, ОСОБА_2 повинно належати 1/10 частина вищевказаного будинку.

Задовольняючи позовні вимоги, суд приймає до уваги і те, що відмова ОСОБА_3 у передачі у власність вищевказаної частини будинку, призвела до неможливості ОСОБА_2 оформити свої права щодо частини будинку, а іншим шляхом окрім як шляхом звернення до суду її право захистити неможливо.

За таких обставин, позовні вимоги ОСОБА_2 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог. Оскільки позивачкою не заявлені вимоги про відшкодування судових витрат, у суду відсутні підстави для покладання цих витрат на відповідачку.

Керуючись ст.ст. 88, 213, 215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ідентифікаційний код НОМЕР_1, право власності на 1/10 частину домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 248,9кв.м., житловою 119,2кв.м., який в цілому складається з: літ. «А» - житловий будинок, літ. «К» - житловий будинок, літ. «Г» - альтанка, літ. «З» - гараж, літ. «И» - альтанка, І - мостіння, №1-5 - огорожа.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення його вступної та резолютивної частини. У разі якщо рішення було ухвалено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Петренко В. С.