Справа № 461/3172/15-ц
У Х В А Л А

"01" квітня 2015 р. Галицький районний суд м. Львова у складі:

головуючої судді Фролової Л.Д.

при секретарі Тарапацькому Т.О.,

за участі:

представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Фінансова ініціатива» про розірвання договору та стягнення грошових коштів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду із відповідним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що 16 вересня 2014 року між позивачем та відповідачем був укладений договір банківського вкладу № 345446 (вклад «Цікавий»): розмір вкладу 1000 доларів США, процентна ставка 12,25 % річних, дата повернення вкладу 15 грудня 2014 року (у випадку пролонгації 15 березня 2015 року). За додатковими договорами від 17 вересня, 18 вересня, 19 вересня, 23 вересня, 25 вересня, 29 вересня, 30 вересня, 01 жовтня, 02 жовтня 2014 року позивач здійснювала поповнення вкладу. Відтак, сума вкладу складає 10020 доларів США.

Позивач звернулася до ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» щодо повернення суми вкладу та виплати відсотків, але банк грошові кошти не повернув. Посилаючись на норми Цивільного Кодексу України, Закону України «Про захист прав споживачів» позивач просить суд:

1) розірвати договір про відкриття поточного рахунку та обслуговування електронного платіжного засобу від 16 вересня 2014 року;

2) стягнути з відповідача грошові кошти у сумі 10135,21 доларів США;

3) стягнути з відповідача витрати на правову допомогу у сумі 6000,00 грн.

В судовому засіданні представники позивача подали повторне письмове клопотання про забезпечення позову, в якому просять накласти арешт на грошові кошти, в межах суми боргу за договором. Зазначають, що між сторонами існує майновий спір з приводу невиконання відповідачем зобовязань за договором банківського вкладу починаючи з 16 березня 2015 року. Існує реальна загроза невиконання або утруднення виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог, про що свідчать листи відповідача від 17 березня 2015 року та від 23 березня 2015 року. Згідно інформації, яка в них міститься, у відповідачавідсутня фінансова можливість виконання зобовязань. За період після закінчення строку договору банк не вжив ніяких заходів по поверненню грошових коштів позивачу. Звернули увагу, що арешт в межах суми боргу не буде перешкоджати фінансово-господарській діяльності банку . Враховуючи економічну ситуацію у країні, можливість ліквідування банку просили заяву задовольнити.

Вивчивши документи, додані до заяви про забезпечення позову, заслухавши представників позивача, суд вважає, що заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з пунктом 1 частини 1 ст.152 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або у інших осіб.

Однією з підстав задоволення заяви про забезпечення позову є спроможна вірогідність повідомлених обставин, що можуть перешкодити виконанню судового рішення.

Тобто, підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом в залежності до конкретного випадку.

Верховний суд України у своїй Постанові Пленуму «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року, зазначив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою.

Суд приходить до висновку про відсутність достатньо обґрунтованих припущень, що невжиття заходів забезпечення позову у заявлений спосіб може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову. Листи відповідача, на які посилаються представники позивача, на думку суду, свідчать про порушення прав позивача, що стало підставою для звернення до суду за захистом порушених майнових прав. Інших доказів на підтвердження вимог, заявлених у клопотанні про забезпечення позову, суду надано не було.

Керуючись ст. ст. 151-153 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_3 та її представників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про забезпечення позову до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Фінансова ініціатива» про розірвання договору та стягнення грошових коштів, - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення, а у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду скарги Апеляційним судом Львівської області.

Суддя Л.Д. Фролова