№ 6/328/19/15
УХВАЛА

Іменем України

13 лютого 2015 року м. Токмак

Токмацький районний суд Запорізької області в складі:

головуючого судді: Погрібної О.М.

при секретарі: Мацинській О.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Токмак подання старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Токмацького міськрайонного управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа боржника ОСОБА_2,

встановив:

13 лютого 2015 року до Токмацького районного суду Запорізької області надійшло подання старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Токмацького міськрайонного управління юстиції ОСОБА_1, погоджене з заступником начальника відділу, про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа боржника ОСОБА_2, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, шляхом заборони перетину кордону України до виконання своїх зобовязань, покладених судовим рішенням. В обґрунтування заяви зазначено, що у відділі державної виконавчої служби Токмацького МРУЮ на виконанні знаходиться зведене виконавче провадження № 45900651 з виконання виконавчих листів № 328/4336/13, виданого 17.02.2014 року та № 2/667, виданого 03.10.2012 року.

Боржником ОСОБА_2 в самостійному порядку вимоги виконавчих документів не виконуються.

Державний виконавець зазначає, що боржник має заборгованість по вказаним вище виконавчим листам, з часу відкриття виконавчого провадження боржником жодного разу кошти не сплачувались.

Державний виконавець в судовому засіданні наполягала на задоволенні вказаного подання, крім того, пояснила, що подання погоджене заступником начальника відділу, оскільки начальник відділу пішла на пенсію.

Суд, заслухавши пояснення державного виконавця, дослідивши матеріали подання вважає, що вищевказане подання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 13.08.2014 року відкрито виконавче провадженні щодо виконання виконавчого листа № 328/4336/13-ц від 17.02.2014 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приват Банк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 19799,65 грн., яка складається із заборгованості за кредитом - 4621,61 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 13759,01 грн., штрафу (фіксована частина) -500грн., штрафу (процентна складова) - 919,03 грн. та витрати на сплату судового збору в розмірі 229,40 грн., а всього 20029,05 грн. та 15.12.2014 року відкрито виконавче провадженні щодо виконання виконавчого листа № 2-667 від 03.10.2012 року про солідарне стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ВАТ «Банк «Фінанси та кредит» суму заборгованості по кредитному договору в розмірі 331500,58 грн., витрати на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн. та державне мито в сумі 331,50 грн., а всього стягнуто борг в сумі 331952,08 грн.

13.08.2014 року на адресу відділу державної виконавчої служби Токмацького міськрайонного управління юстиції надійшла заява представника стягувача ПАТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_4 про відкриття виконавчого провадження та вимоги після закінчення строку наданого для добровільного виконання рішення суду, звернутися до відповідного суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника за кордон.

Ухвалою Токмацького районного суду Запорізької області від 24 листопада 2014 року боржника ОСОБА_2, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 було оголошено в розшук.

За ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Стаття 6 Закону України Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України № 3857 від 21.01.1994 року, п. 22, 24 Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1995 р. N 231, вказують, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта у випадках, якщо, зокрема, діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов'язання - до виконання зобов'язань, або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України; він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань.

Як вбачається з наданих до подання документів, для виконання рішення суду державним виконавцем не виконано жодних дій направлених на виконання судового рішення. Надані до подання документи не дають суду підстав вважати, що державним виконавцем вживались чи вживаються заходи для належного та своєчасного виконання рішення суду.

Саме по собі посилання на заборгованість за виконуваним судовим рішенням за відсутності відповідних доказів не свідчить про цілеспрямоване ухилення боржника від виконання зобов'язання та наявність у нього паспорту і реальної можливості для виїзду за кордон з цією метою.

Окрім того, державним виконавцем не надано доказів того, що ним відповідно до ч.1 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» було вичерпано весь передбачений перелік заходів щодо примусового виконання судового рішення або всі вони виявилися безрезультатними.

Відповідно до ст.2 протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї "кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави, має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Закон України „Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" (зі змінами) регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює статтею 8 даного закону порядок розв'язання спорів у цій сфері. Частиною 2 ст. 6 Закону України „Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" передбачено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта та громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов'язання - до виконання зобов'язань, або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України; він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань.

Пунктом 18 ч.3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження», передбачено право державного виконавця у процесі здійснення виконавчого провадження у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням. Ст. 377-1 ЦПК України передбачає процесуальний порядок вирішення такого питання.

Ухилення від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням, вжите у вищезазначених положеннях закону, означає з об'єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов'язків. Тобто законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання.

Однак, суду не надано доказів того, що боржник взагалі отримував постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження, і що після її отримання ухиляється від виконання рішення суду (зокрема, шляхом відчуження власного майна; втрати або знищення майна; звільнення з роботи; зняття з реєстрації за місцем проживання та інше) та не наведено суду фактів, з яких можна було зробити висновок про необхідність виїзду боржника за кордон (зокрема, подача документів до консульської установи для відкриття візи, купівля путівки, білетів, бронювання номеру в готелі, робота боржника пов'язана з постійними відрядженнями за кордон, проживання близьких родичів за кордоном та інше).

Оскільки, відповідно до частини 2 статті 377-1 зазначеного вище Кодексу, згадане подання розглядається судом негайно, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, за участю державного виконавця, то саме на останнього покладається тягар доказування. Тим більше, що особа, стосовно обмеження права якої внесено подання, фактично позбавлена можливості довести суду, що нею було вжито усіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

Враховуючи викладене вище, суд вважає, що в задоволенні подання старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Токмацького міськрайонного управління юстиції ОСОБА_1, погоджене з заступником начальника відділу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа боржника ОСОБА_2 слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 8, 60, 208, 209, 210, 212, 377-1 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Токмацького міськрайонного управління юстиції ОСОБА_1, погоджене з заступником начальника відділу, про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа шляхом заборони перетину кордону України до виконання зобовязань відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали через Токмацький районний суд Запорізької області. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя