АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/792/2044/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2015 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі : головуючого - судді Переверзєвої Н.І.

суддів: Кізюн О.Ю., Янчук Т.О.

при секретарі Дубовій М.В.

з участю: сторін

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду від 24 вересня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення коштів за договором позики

Заслухавши доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів

в с т а н о в и л а:

В серпні 2015 року позивач звернувся до суду і просив стягнути з відповідачки 10000 доларів США боргу, що еквівалентно 230000 грн., а також понесені ним судові витрати в сумі 2300 грн.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 24 вересня 2015 року позов задоволено.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 борг у сумі 10000 доларів США, що еквівалентно за офіційним курсом НБУ 2157000 грн. та судові витрати 2157 грн.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 означене рішення вважає незаконним через неповне з"ясування судом обставин, що мають значення для справи. Судом не враховано її пояснень про те, що вона в червні 2014 року повернула борг позивачеві у повному об"ємі, однак не забрала свою розписку, оскільки довіряла йому. На її думку, суд, зважаючи на її покази, мав би притягнути до участі у справі ОСОБА_3, для якого вона останній раз позичала у ОСОБА_2 кошти, а не покладати на неї обов"язок по сплаті чужих боргів.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

_______________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції - Салоїд Н.М. Провадження № 22ц/792/2044/15

Доповідач - Переверзєва Н.І. Категорія 19.27

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій сторони (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов"язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш, як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

На підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

За ч. 1 ст. 1049 цього Кодексу позичальник зобов"язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Судом встановлено, що 08 вересня 2012 року ОСОБА_1 позичила у ОСОБА_2 10000 доларів США, які зобов"язувалась повернути до 31 грудня 2012 року. Свої правовідносини сторони оформили письмовою розпискою.

Заперечуючи проти вимог позивача про стягнення із неї в примусовому порядку означеної суми коштів, відповідачка посилалась на те, що провела із ним повний розрахунок у червні 2014 року. Однак, належних та допустимих доказів на підтвердження цих доводів суду не подала, свою боргову розписку у позивача не забрала, позову про оспорювання договору позики не пред"являла.

Давши належну оцінку цим обставинам, іншим наявним у справі доказам, суд прийшов до обгрунтованого висновку про доведеність позовних вимог і необхідність їх задоволення.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і містять посилання на обставини, які з достатньою повнотою досліджені і оцінені судом першої інстанції. Вони фактично зводяться до власного бачення обставин справи і незгоди апелянта із висновками суду по їх оцінці та не впливають на законність рішення, яке постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, а тому апеляційний суд не знаходить підстав для його скасування.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду від 24 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду Н.І.Переверзєва