Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.03.2015 року м. Василівка

Василівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Степаненко Ю.А.

при секретареві Шак О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом:

ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про визнання особи такою, яка втратила право користування житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

В позовній заяві ОСОБА_1 вказує, що вона є власницею житлового будинку АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом про право власності, виданим Реєстраційною службою Василівського районного управління юстиції Запорізької області від 03.02.2015 року, індексний номер: 33099406.

В будинку зареєстровані, крім неї: ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_2, який з серпня 2011 poку за місцем своєї реєстрації не проживає, комунальних послуг не сплачує, його особистих речей в будинку не має.

У зв'язку з тим, що будинок не обладнаний приладами обліку води, газу, вона змушена оплачувати за житлово-комунальні послуги по нормі споживання, у тому числі, й за зареєстрованого в будинку відповідача.

Позивачка просить суд визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, особою, яка втратила право користування житловим будинком АДРЕСА_1.

В судове засідання позивачка не з'явилась, але надала заяву, в якій просить суд розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує.

В судове засідання відповідач не з'явився, але надав заяву, в якій просить суд розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі.

Суд, розглянувши заяви сторін, вважає можливим розглянути справу та ухвалити рішення у їх відсутності.

Суд, оглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, прийшов до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав:

Як встановлено в судовому засіданні та як видно із матеріалів справи, позивачка має у власності житловий будинок АДРЕСА_1, що підтверджується Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, копії яких є у справі.

Позивачка, як власник вказаного житла, має право, відповідно до ст.41 Конституції України, ст.317 ЦК України, володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Її право приватної власності є непорушним.

Згідно ст.321 ЦК України, позивачка не може бути протиправно позбавлена цього права чи обмежена у його здійсненні; відповідно до ст.379 ЦК України, житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них; відповідно до ст.383 ЦК України, власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати

його для промислового виробництва; відповідно до ст.386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності.

Відповідно до довідки Малобілозерської сільської ради Василівського району Запорізької області від 26.01.2015 року, яка є у справі, в будинку зареєстрований відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який в ньому не проживає з серпня 2011 року, що підтверджується, крім пояснень позивачки, викладених у позові, Актом, який є у справі.

Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Таким чином, суд вважає, що відповідач, будучи зареєстрованим у житловому будинку, який належить позивачці, але не проживаючи у ньому з серпня 2011 року, не оплачуючи комунальні послуги, чинить позивачці перешкоди у володінні та користуванні будинком, а тому, їх необхідно усунути шляхом визнання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим будинком: АДРЕСА_1.

Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідач позовні вимоги визнав у повному обсязі.

Крім того, відповідно до ст.88 ЦПК України та Закону України "Про судовий збір", суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивачки судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 243,60 грн., згідно квитанції, яка є в матеріалах справи.

Враховуючи вищевказане, керуючись Законом України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", Конституцією України, ст.ст.181, 316-319, 321, 325, 379, 383, 391, 405 ЦК України, ст.ст.10, 11, 60, 88, 130, 174, 208-209, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування житловим будинком АДРЕСА_1, який належить ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору за подачу позову в сумі 243,60 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час його проголошення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду Запорізької області через Василівський районний суд Запорізької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано. Якщо буде подано апеляційну скаргу, рішення, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Василівського

районного суду Ю.А.Степаненко