АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 593/938/14-цГоловуючий у 1-й інстанції Німко Н.П.
Провадження № 22-ц/789/484/15 Доповідач - Дикун С.І.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2015 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Дикун С.І.

суддів - Парандюк Т. С., Храпак Н. М.,

при секретарі - Коваль О.І.

з участю сторін - апелянтів ОСОБА_1,ОСОБА_2, представника ОСОБА_3, приватного нотаріуса Хрущ Д.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Бережанського районного суду від 10 лютого 2015 року у справі за позовом ОСОБА_5 (правонаступник - Бережанська міська рада) до ОСОБА_1, ОСОБА_2, приватного нотаріуса Бережанського районного нотаріального округу Хрущ Даниїли Степанівни про визнання незаконними дій приватного нотаріуса Бережанського районного нотаріального округу Хрущ Д.С. при посвідченні та видачі довіреностей, визнання недійсними таких довіреностей; визнання недійсними договорів купівлі-продажу транспортних засобів та їх повернення, стягнення судових витрат,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Бережанського районного суду від 10 лютого 2015 року позов задоволено.

Визнано незаконними дії приватного нотаріуса Бережанського районного нотаріального округу Хрущ Даниїли Степанівни при посвідченні довіреності від 15 березня 2011 року, зареєстрованої в реєстрі №904, якою уповноважено ОСОБА_2 та ОСОБА_1 діяти від імені ОСОБА_5.

Визнано незаконними дії приватного нотаріуса Бережанського районного нотаріального округу Хрущ Даниїли Степанівни при посвідченні довіреності від 03 червня 2011 року, зареєстрованої в реєстрі №1923, якою уповноважено ОСОБА_2 та ОСОБА_1 діяти від імені ОСОБА_5.

Визнано незаконними дії приватного нотаріуса Бережанського нотаріального округу Хрущ Даниїли Степанівни при посвідченні довіреності від 12 вересня 2013 року, зареєстрованої в реєстрі №3540, якою уповноважено ОСОБА_2 та ОСОБА_1 діяти від імені ОСОБА_5.

Визнано недійсною з дати посвідчення довіреність від 15 березня 2011 року, посвідчену приватним нотаріусом Бережанського районного нотаріального округу Хрущ Д.С., зареєстровану в реєстрі №904, якою уповноважено ОСОБА_2 та ОСОБА_1 діяти від імені ОСОБА_5.

Визнано недійсною з дати посвідчення довіреність від 03 червня 2011 року, посвідчену приватним нотаріусом Бережанського районного нотаріального округу Хрущ Д.С., зареєстровану в реєстрі №1923, якою уповноважено ОСОБА_2 та ОСОБА_1 діяти від імені ОСОБА_5.

Визнано недійсною з дати посвідчення довіреність від 12 вересня 2013 року, посвідчену приватним нотаріусом Бережанського районного нотаріального округу Хрущ Д.С., зареєстровану в реєстрі №3540, якою уповноважено ОСОБА_2 та ОСОБА_1 діяти від імені ОСОБА_5.

Визнано недійсним договір купівлі продажу автомобіля "Шевроле Каптіва" реєстраційний НОМЕР_4, укладений 28 травня 2014 року повіреними позивача ОСОБА_5 продавцем ОСОБА_2 та покупцем ОСОБА_1 на підставі довідки-рахунку №-460462, виданої ТзОВ "Альфа Караван".

Визнано недійсним договір купівлі-продажу автомобіля "Вольсваген Каравела" реєстраційний НОМЕР_5, укладений 28 травня 2014 року повіреними позивача ОСОБА_5 продавцем ОСОБА_2 та покупцем ОСОБА_1 на підставі довідки-рахунку №-460463, виданої ТзОВ "Альфа Караван".

Зобов'язано відповідача ОСОБА_1 повернути автомобілі «Шевроле Каптіва», реєстраційний НОМЕР_4 та «Вольсваген Каравела», реєстраційний № НОМЕР_6 позивачу ОСОБА_5.

Вирішено питання судових витрат.

У решті позовних вимог щодо стягнення судових витрат у виді витрат позивача на правову допомогу - відмовлено.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в апеляційній скарзі просять скасувати рішення суду в частині визнання незаконними дій приватного нотаріуса при посвідченні оспорюваних довіреностей, визнання недійсними цих довіреностей та визнання недійсними договорів купівлі-продажу спірних автомобілів та їх повернення і ухвалити нове, яким відмовити в позові, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. При цьому апелянти зазначають, що суд, розглянувши справу у їх відсутність, грубо порушив їх права як відповідачів по справі, що свідчить про порушення норм цивільного процесуального закону. В обгрунтування вимог вказує на те, що судом безпідставно залишені поза увагою докази, які були предметом дослідження в суді першої інстанції. Судом не дана належна правова оцінка численним довіреностям, які видавались позивачем та посвідчувались приватним нотаріусом, що свідчить про знання позивачем української мови.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року - під час розгляду справи в апеляційному суді ОСОБА_5 помер.

На підставі інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 25 серпня 2015 року, з якої вбачається що заяв про прийняття спадщини після ОСОБА_5 не поступало та він заповітів не складав, правонаступником позивача по справі залучено територіальну громаду м.Бережани в особі Бережанської міської ради.

У судовому засіданні апелянти та їх представник, приватний нотаріус, підтримали вимоги апеляційної скарги, зіславшись на її доводи. Крім того, представник апелянтів зазначила, що суд безпідставно повернув спірні автомобілі позивачу, хоча останній не був стороною угоди.

Заслухавши доповідь судді, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого у справі рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що приватним нотаріусом Бережанського нотаріального округу Хрущ Д.С. 15 березня 2011 року та 03 червня 2011 року посвідчено довіреності, які зареєстровані в реєстрі №904 та №-1923. Даними довіреностями уповноважено ОСОБА_2 та ОСОБА_1 діяти від імені ОСОБА_5 по представництву інтересів довірителя (позивача) щодо автомобіля "Вольксваген Каравела», 2003 року випуску реєстраційний НОМЕР_7.

12 вересня 2013 року приватним нотаріусом Бережанського нотаріального округу Хрущ Д.С. посвідчено довіреність зареєстровану в реєстрі за №3540, якою уповноважено ОСОБА_2 та ОСОБА_1 діяти від імені ОСОБА_5 по представництву інтересів довірителя щодо автомобіля «Шевроле Каптіва», реєстраційний НОМЕР_8.

Тексти вказаних довіреностей складено українською мовою.

При оформленні довіреностей від 03 червня 2011 року та 12 вересня 2013 року позивач був позбавлений можливості знати та розуміти зміст вищезазначених довіреностей, оскільки ОСОБА_5 - громадянин Бельгії, не володів українською мовою на достатньому рівні для повного розуміння ним юридичного змісту та правових наслідків нотаріально посвідчених довіреностей.

Зазначений факт підтверджений дослідженими в суді першої інстанції доказами, зокрема, матеріалами справи про надання дозволу на імміграцію в Україну громадянину ОСОБА_5, показами свідків - ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13.

Тексти оформлюваних документів не були перекладені нотаріусом або перекладачем у письмовій або усній формі.

Тексти доручень позивачем підписано не українською мовою, оскільки у всіх підписах довірителя від імені ОСОБА_5 є літери іноземної мови, рукописного тексту українською мовою зазначеною особою в цих дорученнях не вчинено. В дорученні від 12 вересня 2013 року за р.№- 3540, поряд таким підписом довірителя, має місце рукописний текст друкованими літерами «РЕНЕ».

28 травня 2014 року ОСОБА_2, діючи як повірений на підставі доручення від 03 червня 2011 року р.№-1923 (Бланк ВРК №-893637), від імені довірителя ОСОБА_5, в якості продавця, згідно з довідкою рахунку ВІА №-460463, виданої ТзОВ «Альфа-Караван», продав за 108 400,00 грн. автомобіль Вольсваген Каравела д.н.з НОМЕР_6 AT, номер кузова НОМЕР_1, 2003 року випуску покупцю - відповідачу ОСОБА_1, який згідно цього ж доручення також був повіреним позивача.

28 травня 2014 року відповідач ОСОБА_2, діючи як повірений по дорученню від 12 вересня 2013 року р.№-3540 ( Бланк ВТК 313625), від імені довірителя ОСОБА_5, в якості продавця, згідно довідки рахунку ВІА №-460462, виданої ТзОВ «Альфа-Караван», продав за 169 700,00 гривень автомобіль НОМЕР_2, номер кузова НОМЕР_3, 2013 року випуску ОСОБА_1, який згідно цього ж доручення також був повіреним позивача.

Позивач ОСОБА_5 не вчинив жодної дії, яка б свідчила про його схвалення відчуження згаданих автомобілів між повіреними та не погодився із такими діями відповідачів, не прийнявши коштів від реалізації зазначених транспортних засобів.

Частиною 1 ст. 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно з ч. 3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Відповідно до ч. 5 ст. 203 ЦК України правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

За вимогами ст.239 ЦК України правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє.

Статтею 216 ЦК України визначено правові наслідки недійсності правочину - недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину. Вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред'явлена будь-якою заінтересованою особою. Суд може застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину з власної ініціативи.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про нотаріат» (в редакції станом, яка діяла на час посвідчення доручень) мова нотаріального діловодства визначається ст. 20 Закону Української PCP «Про мови в Українській PCP» , згідно з якою нотаріальне діловодство в державних нотаріальних конторах і виконавчих комітетах міських, селищних і сільських Рад народних депутатів ведеться тією мовою, якою в даній місцевості здійснюється судочинство. Якщо особа, що звернулася за вчиненням нотаріальної дії, не знає мови, якою ведеться діловодство, тексти оформлюваних документів мають бути складені також в перекладі (переклад здійснюється в установленому законом порядку) російською чи іншою мовою.

Згідно із п.9 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, від 3 березня 2004 року N 20/5, (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 3 березня 2004 р. за N 283/8882, чинної на момент вчинення нотаріальних дій), установлено, що мова нотаріального діловодства визначається у відповідності до статті 15 Закону України "Про нотаріат". Якщо особа, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, не знає мови, якою ведеться діловодство, тексти оформлюваних документів мають бути перекладені їй нотаріусом або перекладачем у письмовій або усній формі, про що зазначається в посвідчувальному написі. Особа, що не володіє мовою, якою виготовлений документ, підписується тією мовою, яку вона знає.

Пунктом 10 Глави 9 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 N 296/5 та зареєстрованого в МЮУ 22 лютого 2012 р. за N 282/20595, ( далі Порядок) ( чинного на час вчинення нотаріальної дії 12 вересня 2013 року) визначено, якщо особа, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, не знає мови, якою ведеться нотаріальне діловодство, тексти оформлюваних документів мають бути перекладені їй нотаріусом або перекладачем у письмовій або усній формі, про що зазначається в посвідчувальному написі. Особа, що не володіє мовою, якою виготовлений документ, підписується тією мовою, якою вона володіє.

Відповідно до cт. 44 Закону України «Про нотаріат» нотаріус зобов'язаний встановити дійсні наміри кожної із сторін до вчинення правочину, який він посвідчує, а також відсутність у сторін заперечень щодо кожної з умов правочину Встановлення дійсних намірів кожного з учасників правочину здійснюється шляхом встановлення нотаріусом однакового розуміння сторонами значення, умов правочину та його правових наслідків для кожної із сторін. Правочин посвідчується нотаріусом, якщо кожна із сторін однаково розуміє значення, умови правочину та його правові наслідки, про що свідчать особисті підписи сторін на правочині.

Відповідно до глави 6 Порядку, нотаріус зобов'язаний встановити дійсні наміри кожної із сторін до вчинення правочину, який він посвідчує, а також відсутність у заперечень щодо кожної з умов правочину.

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про нотаріат» заінтересована особа, яка вважає неправильною вчинену нотаріальну дію або відмову у вчиненні нотаріальної дії, вправі подати про це скаргу до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду за місцезнаходженням державної нотаріальної контори, державного нотаріального архіву, виконавчого комітету сільської, селищної, міської Ради народних депутатів чи робочого місця приватного нотаріуса.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що при оформленні і посвідченні спірних довіреностей нотаріусом був порушений порядок вчинення нотаріальних дій, позивач був фактично позбавлений можливості знати та розуміти зміст довіреностей, обсяг прав, якими він уповноважує ОСОБА_2 та ОСОБА_1 під час представництва своїх інтересів, а, отже, вільно розпорядитися своїм суб'єктивним правом, оскільки не знав української мови, якою складено текст оспорюваних довіреностей. При цьому суд вірно визнав незаконними дії приватного нотаріуса Бережанського нотаріального округу Хрущ Даниїли Степанівни при посвідченні оспорюваних довіреностей та визнав їх недійсними з часу укладення.

На підставі спірних довіреностей відповідач ОСОБА_2, діючи як продавець від імені позивача, уклав з іншим повіреним позивача - ОСОБА_1, оспорювані договори купівлі- продажу автомобілів, без внутрішньої на те волі позивача та наступного схвалення таких дій, що виразилось у скасуванні довіреностей ОСОБА_5 04.06.2014 року.

За таких обставин, суд прийшов до обгрунтованого висновку про порушення прав позивача внаслідок укладення оспорюваних договорів по відчуженню транспортних засобів, які суд підставно поновив шляхом визнання недійсними таких договорів та зобов'язання ОСОБА_1 повернути отримані автомобілі позивачу як стороні угод, котра була представлена повіреним на підставі довіреностей, оформлених з порушенням вимог закону.

Колегія суддів погоджується із такими висновками суду.

Посилання апелянтів, що суд не звернув увагу на чисельні нотаріально посвідчені правочини, у тому числі, й довіреності позивача на українській мові, яких він не заперечив, колегія суддів вважає необгрунтованими, оскільки, як встановлено у судовому засіданні, позивач схвалив як самі учинені угоди, так і дії своїх повірених за такими правочинами, що є його правом, яке не підлягає обмеженню і, в подальшому, маючи реальну можливість, таких правочинів та дій не оспорив.

Доводи ОСОБА_2 та ОСОБА_1, що позивач вільно володів українською мовою, колегія суддів не може прийняти до уваги, як такі, що спростовуються матеріалами справи про надання дозволу на імміграцію в Україну громадянину ОСОБА_5, показами свідків - ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13. Зокрема, із пояснень останнього, який на час вчинення довіреностей працював помічником-консультантом нотаріуса, вбачається, що позивач не спілкувався вільно українською мовою, не висловлював побажань щодо укладення "генеральних" довіреностей, а також не вів мову про продаж спірних автомобілів.

Твердження представника апелянтів в апеляційному суді, що суд невірно повернув спірні автомобілі позивачу, хоча останній не був стороною угоди, колегія суддів вважає необгрунтованими, оскільки у суді першої інстанції доведено та не спростовано апелянтами, що під час вчинення оспорюваних угод купівлі-продажу спірних автомобілів, позивач був стороною зазначених угод, оскільки саме він, як власник автомобілів, у силу ст.658 ЦК України, міг здійснювати їх продаж, однак його інтереси були представлені повіреними на підставі довіреностей, оформлених з порушенням вимог закону.

Доводи апеляційної скарги про неправильне застосування норм матеріального права, невідповідність зроблених в рішенні висновків фактичним обставинам справи не знайшли свого підтвердження та не відносяться до тих, з якими цивільне законодавство пов?язує обов'язкову зміну чи скасування рішення суду першої інстанції.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, підстав до скасування рішення суду, виходячи із доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 315, 319, 324; 325 ЦПК України,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Бережанського районного суду від 10 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області С.І. Дикун