Номер провадження 2/754/406/15
РІШЕННЯ

Іменем України

01.04.2015 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Клочко І.В.

за участю секретаря Щедріковій В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, посилаючись на те, що відповідач не приймає участі у вихованні та утриманні доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. При особистій розмові з позивачем, останній відмовився платити аліменти. 16.09.2013 року представник позивача направила відповідачу проект договору про визначення місця проживання та участь у вихованні та утриманні дитини на електронну адресу представника відповідача, проте ані представник ані відповідач не надали відповіді на даний лист. 19.11.2013р. відповідачу була повторно направлена пропозиція укласти договір та проект договору визначення місця проживання та участь у вихованні та утриманні дитини, проте ОСОБА_2 відмовився.

Крім того, позивач неодноразово зверталась до відповідача з проханням брати участь у вихованні дитини, а тому позивач просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн., починаючи з 14.10.2014р. по 03.07.2026р. та стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання їх неповнолітньої доньки ОСОБА_3, в твердій грошовій сумі 36000 грн. за період з 01.03.2013р. по 01.10.2014р.

В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги, за викладеними в позові обставинами та просили задовольнити в повному обсязі. При цьому, представник позивача наголошувала, що неодноразові письмові звернення до відповідача, що підтверджуються доказами, дають підстави для стягнення аліментів за минулий період, тобто з 01.03.2013р. по 01.10.2014р.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково: не заперечував проти стягнення з відповідача аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. Щодо стягнення аліментів за минулий період, вважав необґрунтованими та недоведеними в судовому засіданні.

Вислухавши пояснення позивача та її представника, представника відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено наступне.

26 лютого 2008 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб, відповідно до копії свідоцтва про шлюб (а.с.5).

Відповідно до свідоцтва про народження, ІНФОРМАЦІЯ_2 у сторін по справі народилась донька - ОСОБА_3 (а.с.6).

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 11 липня 2013 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 - розірвано (а.с.7).

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Відповідач працездатний, а тому суд вважає, що він спроможний сплачувати позивачці аліменти на утримання доньки.

Позивач та її представник просили стягнути з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі, представник відповідача не заперечував проти стягнення аліментів в твердій грошовій сумі.

Відповідно до вимог ст. 184 СК України, якщо платник має нерегулярний, мінливий дохід, частку доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмірі аліментів у твердій грошовій сумі.

Враховуючи те, що відповідач ОСОБА_2 зареєстрований як фізична особа-підприємець, суд вважає за необхідне стягувати з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі.

Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Враховуючи надані суду докази про доходи відповідача за І квартал 2015 року та наявність у останнього нерухомого майна, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 на користь позивачки аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, 2008 року народження в розмірі 1600 грн. щомісячно, до досягнення донькою повноліття з наступною індексацією згідно чинного законодавства, починаючи з 15 жовтня 2014 року.

В позовній заяві позивач просила стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 в твердій грошовій сумі за минулий час, а саме за період з 01.03.2013р. по 01.10.2014р.

Відповідно до ч.2 ст. 191 СК України, аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки.

В підтвердження звернення до відповідача, представником позивача надано роздруківку про направлення 16 вересня 2013р. на електронний адрес представника відповідача ІНФОРМАЦІЯ_5 звернення - договір на утримання дитини (а.с.8).

Однак суд критично відноситься до даного доказу, оскільки останній не підтверджує вжиття заходів щодо одержання аліментів з відповідача, оскільки представником відповідача заперечується наявність даного електронної адреси. А інших доказів про належність електронної адреси представнику відповідача стороною не надано.

Направлений лист представника позивача до ОСОБА_2 з пропозицією укласти договір про визначення місця проживання та участь у вихованні та утриманні дитини від 19 листопада 2013 року (а.с.9-14), відповідачем не був отриманий. А тому даний лист не може бути доказом ухилення відповідача від сплати аліментів.

Надана копія листа позивача ОСОБА_1 від 06.08.2013р. адресована ОСОБА_2 свідчить про наявність спору відвідування донькою ОСОБА_3 дитячого садочку «Країна мрій» до врегулювання взаємовідносин з питань участі відповідача у вихованні та утриманні доньки (а.с.15-16), а не вжиття заходів щодо одержання аліментів з відповідача.

Також позивачем та її представником було подано копії листів від 09.08.2013р., 19.11.2013р., 10.04.2014р. про вжиття з боку представника ОСОБА_1 заходів щодо одержання аліментів з боку відповідача. Однак дані листи повернулись з відміткою про закінчення встановленого терміну зберігання, що не може судом розцінюватись як доказ ухилення відповідача ОСОБА_2 від сплати аліментів на утримання доньки.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позивач та її представник не надали суду доказів, що підтверджують факт ухилення відповідача від сплати аліментів, оскільки останній не отримував листи, в яких позивач намагалась вирішити питання щодо утримання малолітньої доньки.

Крім того, слід зазначити, що позивач та представник відповідача не обґрунтували стягнення аліментів з відповідача в період з 01.03.2013р. по 06.0008.2013р., враховуючи те, що 11.07.2013р. винесено рішення суду про розірванню шлюбу між сторонами.

З огляду на викладене, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення аліментів за минулий час не доведеними та такими, що не підлягають задоволенню.

Підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп., відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 75-77, 79-81, 84, 180, 181, 182, 184, 191 СК України, ст.ст. 212-215 ЦПК України ,-

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, (ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ІПННОМЕР_2) аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1600 гривень щомісячно, із наступною індексацією згідно чинного законодавства України до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 15 жовтня 2014 року.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, (ІПН НОМЕР_1) в дохід держави судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду міста Києва через Деснянський районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подачі апеляційної скарги.

Головуючий