Категорія: 24 Доповідач: Подолюк В. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2015 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Подолюка В.А. ,

суддів - Данилюк В. А., Шевчук Л. Я.,

при секретарі - Вергуну Т.С.,

з участю: представника позивача Кардаш І.Д.,

відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Волиньобленерго» в особі Луцької районної філії до ОСОБА_2 про стягнення вартості спожитої електроенергії, за апеляційною скаргою позивача Публічного акціонерного товариства «Волиньобленерго» в особі Луцької районної філії на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05 лютого 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05 лютого 2015 року в задоволенні позову Публічного акціонерного товариства (далі - ПАТ) «Волиньобленерго» в особі Луцької районної філії до ОСОБА_2 про стягнення вартості спожитої електроенергії - відмовлено.

В поданій апеляційній скарзі позивач посилаючись на незаконність судового рішенння із-за порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідності висновків суду встановленим обставинам справи, просив скасувати оскаржуване ним рішення та ухвалити нове про задоволення позову. Зокрема зазначає, що судом першої інстанції безпідставно не взято до уваги положення п.п.19, 21, 42 Правил користування електричною енергією для наседення затверджених Постановою КМУ від 26 липня 1999 року №1357, положень договору на користування електричною енергією для побутових потреб №74322 за умовами яких споживач зобов»язаний щомісячно оплачувати фактично спожиту електричну енергію за діючими тарифами.

Заслухавши пояснення представника позивача Кардаш І.Д., яка підтримала подану апеляційну скаргу з підстав викладених у ній, просила задовольнити, відповідача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3, які не визнали апеляційної скарги у повному обсязі та просили відмовити у її задоволенні, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення частково з таких мотивів.

Відповідно до вимог ст. ст. 213, 214 ЦПК України рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що 17 листопада 2004 року між ВАТ (тепер - ПАТ) «Волиньобленерго» та ОСОБА_2 укладено договір на користування електричною енергією для побутових потреб відповідно до умов якого позивач як енергопостачальник взяв на себе зобов'язання постачати споживачу, електричну енергію у необхідних йому обсягах відповідно до договірної потужності, з гарантованим рівнем надійності безпеки і якості, а споживач зобов'язався оплачувати одержану електричну енергію за обумовленими тарифами (цінами) у терміни, передбачені цим договором (а.с.7-8).

Як вбачається з матеріалів справи, що ПАТ «Волиньобленерго» здійснював контроль правильності знімання показань приладів обліку 2011 та 2012 роках. Під час планової заміни лічильника 29 листопада 2012 року позивачем виявлено, що лічильник по показниках якого відповідач сплачувати кошти за фактично спожиту електроенергію має замість п»ятизначної шестизначну шкалу показів (а.с.15-18).

У зв'язку із встановленням помилкових показів лічильника, що було виявлено 29 листопада 2012 року, ПАТ «Волиньобленерго» провело перерахунок фактично використаної ОСОБА_2 електроенергії за період з 17 листопада 2004 року по час вирішення спору у суді в розмірі 6271,64 грн.(а.с.9-14, 93).

Відмовляючи у задоволені позову суд першої інстанції виходив з того, що відповідач, як споживач послуг з електропостачання, не мав можливості з власної ініціативи визначити розрядність показів лічильника та повідомити ПАТ «Волиньобленерго» про помилковість фіксації показів приладу обліку за п»ятизначною шкалою та належним чином виконував умови договору по оплаті наданих послуг електропостачання, а тому позивач не довів будь-яких порушень відповідачем умов договору чи вимог закону, що зумовило безпідставне споживання ОСОБА_2 електроенергії на суму 6271,64 грн.

Однак колегія суддів не може погодитись з такими висновками суду першої інстанції, з таких підстав.

Відповідно до ст.ст. 25, 26 Закону України «Про електроенергетику» захист прав споживачів електричної енергії, а також механізм реалізації захисту цих прав регулюються цим Законом, законами України "Про захист прав споживачів", "Про захист економічної конкуренції", "Про енергозбереження", іншими нормативно-правовими актами. Споживач енергії зобов'язаний додержуватись вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про електроенергетику" (далі - Закон) споживачами енергії є суб'єкти господарської діяльності та фізичні особи, що використовують енергію для власних потреб на підставі договору про її продаж та купівлю.

Частиною четвертою - п'ятою статті 26 цього Закону передбачено, що споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною і тепловою енергією та виконання приписів державних інспекцій з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії згідно із законодавством України. Споживач енергії несе відповідальність за шкоду, заподіяну енергопостачальнику внаслідок невідповідності технічного стану електроустановок споживача та/або схеми живлення споживача вимогам нормативно-технічних документів, згідно з умовами договору.

Згідно положень ст.27 зазначеного Закону правопорушеннями в електроенергетиці, зокрема, є: крадіжка електричної енергії, самовільне підключення до об'єктів електроенергетики, споживання енергії без приладів обліку, пошкодження приладів обліку, порушення правил користування електричною енергією та інше.

29 листопада 2012 року в ході проведення робіт по плановій заміні лічильника, встановленого у будівлі ОСОБА_2, працівниками ПАТ «Волиньобленерго» виявлено, що лічильник має шестизначну шкалу показів, у зв'язку з чим прилад обліку відправлено на відповідну експертизу, за наслідками проведення якої підтверджено наявність у лічильника шестирозрядної шкали (а.с.15-17).

У зв'язку із встановленням невірності показів лічильника за попередні періоди, ПАТ «Волиньобленерго» провело перерахунок фактично використаної відповідачем електроенергії, різниця становить 6271,64 грн., яку прозивач просив стягнути на його користь (а.с.11, 12, 94-95).

Пунктом 48 Правил визначено, що споживач несе відповідальність згідно із законодавством за: прострочення терміну внесення платежів за електричну енергію; порушення правил користування електричною енергією; ухилення або несвоєчасне виконання рішень та приписів Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної енергії; розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку; пошкодження приладу обліку; розукомплектування та пошкодження об'єктів електроенергетики, розкрадання майна цих об'єктів; насильницькі дії, що перешкоджають посадовим особам енергопостачальника виконувати свої службові обов'язки.

Виходячи з встановлених обставин справи та наведених норм законодавства колегія суддів приходить до висновку, шо в даному випадку має місце помилка щодо кількості спожитої ОСОБА_2 і фактично наданою енергопостачальною компанією електричної енергії позивачу відповідно до умов укладеного між сторонами договору. Вказані обставини в повному обсязі підтверджуються належними та допустимими доказами, дослідженими у судовому засіданні і їх сторони не оспорюють (а.с.15-18, 45-69,72-86). Тому вказані обставини є правовою підставою для стягнення з відповідача ОСОБА_2 вартості фактично спожитої електроенергії.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до п. 5 Договору на користування електричною енергією від 17 листопада 2004 року та п. 38 Правил користування електричною енергією, позивач зобов»ячався провводити не менше, як один раз на шість місяців контрольне знімання показань приладів обліку у споживача відповідно до затверджених графіків, однак з листопада 2004 року по листопад 2012 року, відповідне порушення виявлене не було.

Згідно ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові.

Оскільки дане порушення було виявлене 29 листопада 2012 року, позивач звернувся за захистом порушеного права в листопаді 2014 року, тому виходячи з наведених норм матеріального права колегія суддів приходить до висновку про стягнуння такої заборгованості в межах трьохрічного строку позовної давності, починаючи з 17 листопада 2011 року в сумі 1878 грн. 48 коп.

У зв»язку з частковим задоволенням позову відповідно до ч.ч.1, 5 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в мінімальному розмірі, який підлягає сплаті при вирішенні майнового спору - 243 грн.60 коп.

В задоволені вимоги про стягнення судових витрат з позивача на користь відповідача за надання правової допомоги слід відмовити, оскільки з договору №03-15єц-1 від 3 березня 2015 року вбачається, що договір укладений після призначення справи до апеляційного розгляду, така допомога надавалася у вигляді виготовлення заперечення на апеляційну скаргу, яка рішенням суду апеляційної інстанції задоволена.

Оскільки при вирішенні даного спору суд першої інстанції неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, порушив норми матеріального та процесуального права, тому відповідно до вимог ст. 309 ЦПК України рішення суду в даній справі підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу позивача Публічного акціонерного товариства «Волиньобленерго» в особі Луцької районної філії на задовольнити частково.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05 лютого 2015 року в даній справі скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Волиньобленерго» в особі Луцької районної філії 1 878 (одна тисяча вісімсот сімдесят вісім ) грн. 48 коп. вартості спожитої електричної енергії та 243 ( двісті сорок три ) грн. 60 коп. судового збору.

В решті позову відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: