Справа № 359/8037/14-ц Головуючий у І інстанції Журавський В.В.
Провадження № 22-ц/780/182/15 Доповідач у 2 інстанції Лащенко
Категорія 26 11.02.2015
УХВАЛА

Іменем України

11 лютого 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді Лащенка В.Д.,

суддів: Кулішенка Ю.М., Сушко Ю. М.,

при секретарі Лопатюк В. Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 жовтня

2014 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «ПроКредит Банк» до товариства з обмеженою відповідальністю «ЛАБІ», ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановила:

У серпні 2014 року ПАТ «ПроКредит Банк» звернувся в суд з позовом до ТОВ «ЛАБІ», ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 03 червня 2013 року між ним та відповідачем ТОВ «ЛАБІ» було укладено кредитний договір № 105.43852, відповідно до якого банк надав йому грошові кошти в сумі 300000 гривень, а товариство зобов'язувалося повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитом та виконати свої зобов'язання у повному обсязі.

На забезпечення виконання кредитного договору було укладено договори поруки № 294971-ДП1 та № 294973-ДП1 від 03 червня 2013 року між позивачем та відповідачами ОСОБА_1 та ОСОБА_2, відповідно до умов яких останні поручилися перед позивачем за виконання зобов'язань за кредитним договором.

Проте ТОВ «ЛАБІ» в порушення умов договору не виконує свої зобов'язання, а досудові вимоги про необхідність повернення боргу залишені без відповіді.

Заборгованість відповідачів перед позивачем за договором від 03 червня 2013 року станом на день подання позову складає 187347,56 гривень, а саме борг по капіталу - 159005,87 гривень, борг по процентах - 10508,06 гривень, борг по процентах за неправомірне користування кредитом - 11841, 10 гривень, пеня - 5992, 53 гривень.

В добровільному порядку відповідачі заборгованість не відшкодовують, тому позивач просив стягнути суму заборгованості та судові витрати.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 жовтня 2014 року позов задоволено.

Стягнуто солідарно з ТОВ «ЛАБІ», ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь ПАТ «ПроКредит Банк» заборгованість за кредитним договором № 105.43852 від 03 червня 2013 року 187 347,56 грн. з яких: - борг по капіталу -159 005,87 грн., - борг по процентах - 10 508,06 грн., - борг по процентам за неправомірне користування кредитом - 11 841,10 грн., - пеня - 5 992,53 грн.,

Стягнуто солідарно з Відповідачів на користь позивача судовий збір у сумі 1 873,48 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи із наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 11 серпня 2014 року позивач звернувсь до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 03 червня 2013 року між ним та відповідачем ТОВ «ЛАБІ» було укладено кредитний договір № 105.43852, відповідно до якого банк надав йому грошові кошти в сумі 300000 гривень, а товариство зобов'язувалось повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитом та виконати свої зобов'язання у повному обсязі.

На забезпечення виконання кредитного договору було укладено договори поруки № 294971-ДП1 та № 294973-ДП1 від 03 червня 2013 року між позивачем та відповідачами ОСОБА_1 та ОСОБА_2, відповідно до умов яких останні поручилися перед позивачем за виконання зобов'язань за кредитним договором.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач ТОВ «ЛАБІ» в порушення договору не виконує свої зобов'язання. Відповідно до наданого банком розрахунку заборгованість за кредитним договором становить 187 347,56 грн. з яких: - борг по капіталу -159 005,87 грн., - борг по процентах - 10 508,06 грн., - борг по процентам за неправомірне користування кредитом - 11 841,10 грн., - пеня - 5 992,53 грн.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач порушує взятого на себе зобов'язання та не виконує його.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання, виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 554 ч.1 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Отримавши кошти за кредитним договором відповідач не виконав в передбачені строки зобов'язання, у зв'язку з чим утворилася заборгованість, яка підлягає стягненню з позичальника та поручителів на користь банку.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 60 ЦПК України - кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

За таких обставин суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про необхідність задоволення позовних вимог банку, оскільки відповідач отримавши кредит кошти не повертає.

Посилання в скарзі на те, що банком невірно визначено розрахунок боргу по нарахованих відсотках та пені, не можуть бути враховані, оскільки розрахунок заборгованості, який надано позивачем нічим не спростовано. Відповідачі не надали доказів належно виконання умов договору та не надали своїх розрахунків щодо боргу.

На підтвердження правомірності укладення кредитного договору та договорів поруки, позивачем до заперечень надані копії довіреностей, які засвідчують надані повноваження на укладання договорів від імені банку.

Оскільки судом повно з'ясовані обставини, що мають значення для справи, правильно застосовані норми матеріального і процесуального права, підстав для скасування чи зміни рішення суду колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді