Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/1133/15-ц
Провадження №: 2/332/1606/15
У Х В А Л А

Іменем України

09 листопада 2015 р. м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, згідно до змісту якого просить звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання за ним права власності на квартиру АДРЕСА_1 та виселити відповідача із вказаної квартири.

Сторони по справі звернулись до суду з заявою про укладення мирової угоди з наступними умовами:

«1. Визнати за ОСОБА_3 право власності на квартиру АДРЕСА_2 у м. Запоріжжя в порядку звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_4 в розмірі 95631,03 грн., у т.ч.:

- за договором позики, посвідченим приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_5 16.10.2014 р. за р. №1867, в розмірі 61875,63 гри., з яких: сума позики: 23320,00 грн., штраф за порушення строку повернення позики, передбачений п. 7 договору позики - 23320,00 грн.; інфляційні втрати - 8931,56 грн.; 3% річних на суму позики - 544,35 грн.; проценти згідно зі ст. 1048 ЦК України - 5759,72 грн.;

- за іпотечним договором, посвідченим приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_5 16.10.2014 р. за р. №1869, - 33755,40 грн.: штраф за відмову звільнити квартиру, що є предметом іпотеки, в установлений строк, що передбачено п. 5.7 іпотечного договору;

за ціною (вартістю) 240000,00 грн., погодженою сторонами.

2. Відповідач зобов'язується не пізніше 05.02.2016 р. виселитись з квартири без надання йому іншого жилого приміщення. У вказаний строк квартира підлягає звільненню від усіх речей відповідача.

3. Відповідно до ч.3 ст. 37 Закону України «Про іпотеку» позивач не пізніше 06.02.2016 р. зобов'язується передати відповідачеві в порядку відшкодування іпотекодавцю перевищення 90% вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя у розмірі 120368,97 грн.

4. Судові витрати залишають за тією стороною, яка їх зазнала».

Дослідивши матеріали справи, вислухавши учасників процесу, суд приходить до висновку, що умови мирової угоди, яку просять затвердити сторони по справі суперечать закону, а тому вона не може бути визнана судом з нижченаведених підстав.

Згідно положень ч.1 ст. 175 ЦПК України, мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок і може стосуватися лише прав і обов'язків сторін і предмету спору. Тобто, мирова угода - це досягнута між сторонами в ході судового розгляду і під контролем суду, заснована на взаємних поступках угода, метою якої є врегулювання спору між самими сторонами, а її умови можуть стосуватися лише прав та обовязків сторін щодо предмету спору. Мирова угода може стосуватися лише сторін та їх спірних правовідносин. Не підлягає визнанню судом мирова угода, яка порушує вимоги ст. 11 ЦПК України щодо обмеження судового розгляду межами заявлених позовних вимог.

Відповідно до ч.5 ст.175 ЦПК України, якщо умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у визнанні мирової угоди і продовжує судовий розгляд.

В мировій угоді сторонами розмір суми боргу за договором позики зазначено не вірно, оскільки дана сума є відмінною від тієї, яка зазначена у позовній заяві.

Зі змісту умови суд не вбачає такого обовязкового елементу як взаємність поступок між сторонами зокрема поступок з боку відповідача.

Умова щодо виселення відповідача із спірної квартири без надання іншого житлового приміщення є такою, що суперечить вимогам Житлового кодексу України, чим порушує права відповідача.

Окрім того, відсутня експертна оцінка вищезазначеного нерухомого майна на сьогоднішній день, що порушує права відповідача, оскільки суду не надано доказів, що предмет іпотеки має вартість, співрозмірну із розміром заборгованості. Відсутність експертної оцінки також є порушенням ст.37 Закону України «Про іпотеку», згідно якої іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності.

Суд також вважає, що сторонами обрано спосіб вирішення спору, який суперечить законодавству, оскільки у подібній ситуації, коли сторони дійшли згоди на добровільне вирішення спору, дії сторін врегульовані ст.36 Закону України «Про іпотеку», відповідно до якої сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.

З огляду на вищезазначене, суд вважає за необхідне відмовити сторонам у визнанні мирової угоди.

Керуючись ст.ст. 175, 206, 208, 209-210, 213 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у визнанні мирової угоди від 09.11.2015р. по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.С. Яцун