Справа № 551/178/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2015 року Шишацький районний суд Полтавської області в складі:

головуючої - судді Вергун Н.В.,

при секретарі - Курінній Я.М.,

за участю: позивача ОСОБА_1,

особи, в інтересах якої пред'явлено позов, ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

представника третьої особи Глоби Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Шишаки Полтавської області матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_2, до ОСОБА_3, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - Шишацький районний територіальний центр соціального обслуговування та надання соціальних послуг Шишацької районної державної адміністрації Полтавської області, про стягнення аліментів на утримання непрацездатної матері,-

в с т а н о в и в:

23 лютого 2015 року ОСОБА_1, діючи в інтересах ОСОБА_2, звернулася до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_3 на утримання його матері ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка з липня 2014 року проживає разом з нею за адресою: АДРЕСА_1, щомісячно аліменти в розмірі 2 516 грн. 00 коп., починаючи з дня звернення з позовом до суду та довічно.

Позивач ОСОБА_1 суду пояснила, що, починаючи з липня 2014 року у домогосподарстві її матері ОСОБА_5, що по АДРЕСА_1, почала проживала ОСОБА_2, яку, з її ж слів, вигнав син ОСОБА_3 Оскільки спільне проживання з ОСОБА_2 протягом останнього часу стало нестерпним з огляду на її постійні, безпідставні звинувачення у крадіжці, належного їй, майна, звернулася від імені останньої з позовом до суду про стягнення з її єдиного сина, - ОСОБА_3 щомісячно аліменти в розмірі 2 516 грн. 00 коп. Такий розмір аліментів з урахуванням одержаної ОСОБА_2 пенсії, надасть змогу оформити останню на постійне утримання громадян похилого віку в стаціонарному відділенні.

При цьому, пояснила, що зважаючи на поведінку ОСОБА_2, яка унеможливлює проживання з нею в складі однієї родини, не виявляє бажання в подальшому здійснювати за нею догляд.

ОСОБА_2, в інтересах якої ОСОБА_1, звернулася до суду з позовом, підтвердила факт не проживання разом з сином ОСОБА_3 та в подальшому не бажає проживати в родині ОСОБА_1, так як остання постійно чинить крадіжки, належних їй, речей.

Відповідач ОСОБА_3 позов не визнав, вказавши на те, що його мати ОСОБА_2 добровільно покинула його родину, звинувативши у крадіжці грошей. Визначений позивачем розмір аліментів для нього є непідйомною сумою, оскільки він отримує щомісячно мінімальний розмір пенсії за віком та має на утриманні дружину - інваліда, інших джерел доходів не має.

Разом з цим, беззаперечно погодився повернути матір до родини та проживати з нею в складі однієї сім'ї.

Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Глоба Ю.В. суду пояснила, що до стаціонарного відділення на постійне або тимчасове проживання безоплатно приймаються, поміж інших категорій, одинокі громадяни похилого віку, якою ОСОБА_2 не являється, так як має сина. Влаштування в стаціонарне відділення останньої можливе виключно на підставі укладеного договору про стовідсоткове відшкодування вартості проживання у відділенні, що станом на 01 січня 2015 року становить 3 916 грн. 01 коп. на місяць.

Вислухавши пояснення учасників судового провадження, перевіривши фактичні обставини справи, наявними в ній, належними та допустимими доказами в їх сукупності та взаємозв'язку, суд приходить до наступних висновків.

Так, в ході розгляду справи встановлено, що ОСОБА_2, 1928 року народження, проживає за адресою: АДРЕСА_1 Полтавської області в родині ОСОБА_1, яка не являється її родичем.

Натомість, ОСОБА_2 має сина ОСОБА_3, який проживає за адресою: АДРЕСА_2.

За правилами ст. 202 СК України, повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Якщо мати, батько були позбавлені батьківських прав і ці права не були поновлені, обов'язок утримувати матір, батька у дочки, сина, щодо яких вони були позбавлені батьківських прав, не виникає.

Із змісту вказаної норми Закону вбачається, що підставою такого обов'язку є потреба непрацездатних батьків в наданні їм матеріальної допомоги. Однак, сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов'язку надання їм утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу. Тобто, батьки повинні бути такими, що безумовно потребують матеріальної допомоги. Свідченням такої потреби є отримання матір'ю чи батьком доходів, які є меншими за прожитковий мінімум. Згідно діючого законодавства, держава забезпечує необхідним утриманням непрацездатних осіб - пенсією за віком, пенсією з інвалідності, державною допомогою тощо.

В даному випадку, встановлено, що ОСОБА_2 щомісячно отримує пенсію в розмірі 1 400 грн. 00 коп.

Між тим, Законом України «Про державний бюджет України на 2015 рік» визначено, що з 1 січня 2015 року прожитковий мінімум на одну особу, яка втратила працездатність, встановлено на рівні - 949 грн. 00 коп.

Разом з цим, середньомісячний розмір, одержуваної відповідачем, пенсії за віком становить 1 091 грн. 22 коп., на утриманні якого, між тим, знаходиться дружина - інвалід / а. с. 15 - 20 /.

Відповідно до п. 21 Постанови Пленуму ВСУ № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» що обов'язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги, не є абсолютним.

Зважаючи на те, що ОСОБА_2 щомісячно отримує пенсію в розмірі, що перевищує встановлений законодавством прожитковий мінімум для непрацездатної особи, а відповідач в ході судового розгляду справи підтвердив намір в подальшому проживати з останньою в складі однієї сім'ї, що виключає необхідність в судовому захисті шляхом постановлення відповідного судового рішення, а від так суд не знаходить підстав для задоволення позову ОСОБА_1, яка під час розгляду справи категорично відмовилася в подальшому утримувати та доглядати непрацездатну ОСОБА_2

Сам по собі факт небажання ОСОБА_2 проживати разом з сином ОСОБА_3 не є підставою для стягнення з нього аліментів на її утримання.

На підставі викладеного, керуючись статтями 202 - 206 СК України, статтями 10, 11, 15, 60, 62, 76, 79, 88, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_2, до ОСОБА_3, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - Шишацький районний територіальний центр соціального обслуговування та надання соціальних послуг Шишацької районної державної адміністрації Полтавської області, про стягнення аліментів на утримання непрацездатної матері,- відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуюча: