04 листопада 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:
Головуючого: Качана В.Я.
Суддів: Рейнарт І.М., Кирилюк Г.М.
при секретарі: Архіповій А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу представника заявника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 28 вересня 2015 року у справі за заявою ОСОБА_1 про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 11.03.2015, -
У липні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 11.03.2015.
Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 28 вересня 2015 року в задоволенні заяви відмовлено.
В апеляційній скарзі представник заявника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 просить суд скасувати ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 28 вересня 2015 року та задовольнити заяву ОСОБА_1 про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду.
В обґрунтування своїх вимог апелянт посилається на порушення норм матеріального та процесуального права, не застосовано закон, який підлягав застосуванню.
Заслухавши доповідь головуючого, пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Головуючий у суді першої інстанції: Яровенко Н.О.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Качан В.Я.
З матеріалів справи вбачається, що рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 11.03.2015 позов ПАТ «ВТБ Банк» до ОСОБА_5, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_5 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «ВТБ Банк» заборгованість за договором кредиту в сумі 283 784,94 грн. та судовий збір в сумі 3 237,85 грн.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням, у липні 2015 року ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_2 звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва із заявою про скасування зазначеного рішення третейського суду.
Вирішуючи питання про відкриття провадження у даній справі та розгляд заявипро скасування рішення Постійно діючого Третейського суду по суті заявлених вимог, суд першої інстанції виходив із того, що форма і зміст заяви дають підстави для відкриття провадження у справі, а вирішуючи заявлені вимоги по суті про відмову у скасуванні рішення третейського суду, суд першої інстанції виходив із того, що заявником не наведено підстав для скасування зазначеного рішення третейського суду.
Проте, колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.
Відповідно до ч. 2 ст. 389-1 ЦПК України заява про скасування рішення третейського суду подається до суду за місцем розгляду справи третейським судом сторонами, третіми особами протягом трьох місяців з дня прийняття рішення третейським судом, а особами, які не брали участі у справі, у разі якщо третейський суд вирішив питання про їх права і обов'язки, - протягом трьох місяців з дня, коли вони дізналися або повинні були дізнатися про прийняття рішення третейським судом.
Як вбачається з матеріалів справи, у справі, яка розглядалася Постійно діючим Третейським судом та у якій 11.03.2015 ухвалено рішення, ОСОБА_1 була стороною по справі, а саме, відповідачем.
Таким чином, у відповідності до положення ч. 2 ст. 389-1 ЦПК УкраїниОСОБА_1 могла звернутися до суду із заявою про скасування рішення третейського суду протягом трьох місяців з дня прийняття рішення третейським судом, яке в даному випадку було ухвалено 11.03.2015.
Однак, із відповідною заявою ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_2 звернулася лише 21.07.2015, тобто після спливу трьохмісячного строку для звернення із відповідною заявою.
Відповідно до ч. 3 ст. 389-1 ЦПК України заява, подана після закінчення строку, встановленого частиною другою цієї статті, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.
Враховуючи викладене та обставини справи, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо розгляду заяви ОСОБА_1 про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 11.03.2015, оскільки судом першої інстанції при відкритті провадження у справі не з'ясовано чи підлягає зазначена заява розгляду в межах строків передбачених ч. 2 ст. 389-1 ЦПК України.
За таких обставин, колегією суддів встановлено, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції постановлена з порушення норм процесуального права, тому ухвала підлягає скасуванню, а справа підлягає поверненню до суду першої інстанції на новий розгляд.
Керуючись ст. ст. 303, 304, 312 ЦПК України, колегія суддів, -
Апеляційну скаргу представника заявника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задовольнити частково.
Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 28 вересня 2015 року у справі за заявою ОСОБА_1 про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 11.03.2015 скасувати, справу направити до Дніпровського районного суду м. Києва на новий розгляд.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: