У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2015 року

Підволочиський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді Кузьменко І.О.

при секретарі Реєнт Г.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом, вказавши, що вони з відповідачем зареєстрували шлюб 24.02.1990 р., від якого неповнолітніх дітей немає. Протягом багатьох років сімейне життя погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. У кожного з них протилежні погляди на шлюб і виникають сварки та конфлікти, до них неодноразово прибували працівники міліції.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав і пояснив, що із 2003 року між ним та дружиною стали погіршуватися стосунки, вони давно не живуть як подружжя, у них роздільний бюджет. На даний час між обома вкрай агресивні та напружені відносини, які вони не змозі відновити.

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнала і пояснила, що стосунки між нею і чоловіком дійсно неприязні, часто виникають сварки та скандали. У 2013 році вона дізналася про наявність у чоловіка іншої жінки, з якою він підтримує інтимні стосунки. Заперечила бажання жити із позивачем як із чоловіком, однак згідна на розірванні шлюбу при умові, що він відмовиться від доньки та виселиться із будинку.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив такі обставини:

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24.02.1990 року, від шлюбу народилася дитина донька Мар'яна, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка являється інвалідом 1-ї групи.

У відповідності з вимогами ст. 111 Сімейного кодексу України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Відповідно до вимог п. 10 постанови Пленуму Верховного ОСОБА_2 України № 11 від 21 грудня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 201 Цивільно-процесуального кодексу України суд зобов'язаний зупинити провадження в разі надання сторонам у справі про розірвання шлюбу строку для примирення.

Таким чином, враховуючи наявність у сторін дитини-інваліда, суд прийшов до висновку, що є визначені законом підстави для зупинення провадження в справі та надання сторонам строку для примирення.

На підставі ст. 111 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 201, 203, 293, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Надати сторонам в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу строк для примирення до 31 липня 2015 року.

Зупинити провадження в справі до закінчення строку для примирення, визначеного судом.

Ухвала суду в частині зупинення провадження в справі може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Тернопільської області через Підволочиський районний суд протягом п'яти днів з дня отримання її копії.

Суддя - підпис

З оригіналом згідно:

Суддя І.О. Кузьменко