Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Юровської Г.В., Леванчука А.О., Писаної Т.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення апеляційного суду Полтавської області від 13 травня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2013 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом, в якому зазначало, що 16 серпня 2007 року між банком та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого остання отримала кредитні кошти у розмірі 7 тис. грн зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % річних з кінцевим строком повернення, що відповідає строку дії картки.

У зв'язку з неналежним виконанням ОСОБА_4 умов договору станом на 31 липня 2013 року утворилась заборгованість у розмірі 28 373 грн 22 коп.

На підставі наведеного вище ПАТ КБ «ПриватБанк» просило суду стягнути з ОСОБА_4 на користь банку зазначену заборгованість.

Справа розглядалася судами неодноразово.

Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області

від 24 червня 2014 року у задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Полтавської області від 13 травня

2015 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 16 серпня 2007 року у сумі 7 637 грн 42 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові Верховного Суду України від 19 березня 2014 року № 6-14цс14, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України, є обов'язковою для всіх судів України, відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг строку давності (ст. 257 ЦК України) щодомісячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору.

Частково задовольняючи позов, суд апеляційної інстанції обґрунтовано дійшов висновку про застосування до спірних правовідносин строку позовної давності відповідно до вимог ст. ст. 256, 257, ч. 1 ст. 261 ЦК України, оскільки строк дії картки визначено до 01 вересня 2011 року (а. с. 4-6, 98), а до суду позивач звернувся 05 вересня 2013 року (а. с. 2).

Доводи касаційної скарги ПАТ КБ «ПриватБанк» щодо того, що оскільки жодна із сторін не заявила про припинення кредитного договору, а тому він пролонгується автоматично на той самий строк, спростовуються наступним

Відповідно до умов договору, укладеного ПАТ КБ «ПриватБанк» і ОСОБА_4, кінцевий термін виконання кредитного зобов'язання відповідає строку дії картки. Судами встановлено, що строк дії картки визначено до 01 вересня 2011 року (а. с. 4-6, 98)

Автоматичне неодноразове продовження дії картки не змінює терміну виконання кредитного зобов'язання, отже продовження дії картки для настання кінцевого терміну повернення заборгованості значення немає.

Подальше продовження дії картки є способом виконання зобов'язання щодо повернення простроченого кредиту, процентів і неустойки ( правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду України від 22 жовтня 2014 року у справі № 6-127цс14).

Із матеріалів справи та змісту ухвалених судами рішень не вбачається, що апеляційним судом при вирішенні спору допущено порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені ст. ст. 338-341 ЦПК України як підстави для скасування рішення.

Доводи касаційної скарги висновків апеляційного суду не спростовують.

Частиною 3 статті 332 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Оскільки судом повно та всебічно з'ясовано дійсні обставини справи, надано належну оцінку зібраним у ній доказам, ухвалено законне і обґрунтоване рішення, подану касаційну скаргу слід відхилити, а рішення апеляційного суду у справі - залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» відхилити.

Рішення апеляційного суду Полтавської області від 13 травня

2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Г.В. Юровська
А.О. Леванчук
Т.О. Писана