УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,
суддів: Висоцької В.С., Колодійчука В.М.,Кафідової О.В., Леванчука А.О.,
розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, третя особа - Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Волинській області, про визнання будівництва самочинним та усунення перешкод у користуванні власністю, за касаційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Волинської області від 03 лютого 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2014 року ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом, у якому, з врахуванням уточнених позовних вимог, просив визнати реконструкцію індивідуального житлового будинку АДРЕСА_1, що належить на праві приватної власності ОСОБА_7, в частині двоповерхової добудови: розміром 4,96x8,09 м. з підвалом під частиною добудови, загальною площею двоповерхової добудови без підвалу - 60,8 кв. м: корисна висота приміщень 1-го поверху становить 2,54 м., мансарди - 1,60-3,20 м., площа кухні становить 12,9 кв. м., розміром 2,35x5,47 м., самочинним будівництвом, зобов'язати останню за власний рахунок знести вказане самочинне будівництво та стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати у справі.

Позовні вимоги ОСОБА_6 обґрунтував тим, що він є власником сусіднього з відповідачем будинковолодіння АДРЕСА_2. Внаслідок проведення відповідачем самочинного будівництва, яке проведено з істотним порушенням будівельних норм і санітарних правил, державних стандартів, було порушено права позивача у володінні та користуванні вказаним вище будинковолодінням № 15, а саме відбулося пошкодження конструктивних елементів будинковолодіння позивача, і тому він був змушений звернутися до суду з даним позовом, який просив суд задовольнити.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 грудня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Волинської області від 03 лютого 2015 року, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати оскаржувані судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій і ухвалити у справі нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Касаційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 213, 214 ЦПК України рішення повинно бути законним і обґрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач є власником житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами в АДРЕСА_2.

Відповідач є власником житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами в АДРЕСА_1, також він є власником земельної ділянки площею 0,1000, з цільовим призначенням «для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд», розташованої в с. Зміїнець, Луцького району Волинської області в межах згідно з планом.

Будучи власником земельної ділянки, яка належить відповідачу на праві приватної власності, останній розпочав реконструкцію господарських будівель, льоху і веранди під добудову до житлового будинку АДРЕСА_1.

03 січня 2013 року інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Волинській області зареєстровано декларацію про готовність об'єкта в експлуатацію на підставі якої відповідач зареєстрував право власності на реконструйоване нерухоме майно, що підтверджується витягом з Державного реєстру про реєстрацію прав на нерухоме майно.

Відповідно до витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності, за відповідачем зареєстровано право власності на будинок АДРЕСА_1, площею 74 кв. м., до складових частин будинковолодіння входить сарай (Б-1), вбиральня (В), огорожа (1), колодязь (Д), сарай (б).

Стаття 376 ЦК України, якою позивач керувався при зверненні до суду, передбачає можливість знесення самочинного будівництва за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування і лише у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил, та в разі неможливості проведення відповідної перебудови або відмови особи, яка здійснила (здійснює) будівництво від її проведення.

Враховуючи наявність будівельного паспорта на забудову земельної ділянки, зареєстровані повідомлення про початок виконання будівельних робіт, декларацію про готовність об'єкта до експлуатації та зареєстроване право власності на об'єкт нерухомого майна до складу якого входить спірна добудова, суд першої інстанції, з урахуванням норм ст. 376 ЦК України, дійшов до висновків, що вказане позивачем будівництво проведене відповідачем не є самочинним.

В рамках розгляду даної справи проведено судову будівельно-технічну експертизу з висновків якої, складених 12 вересня 2014 року, вбачається, що в будівлі літньої кухні по АДРЕСА_2, яка належить позивачу на праві власності, наявні тріщини в стіні на усю висоту будівлі, які виникли від додаткового осідання частини фундаменту літньої кухні внаслідок впливу новозбудованої двоповерхової прибудови з підвалом суміжного будинковолодіння по АДРЕСА_2. Також з висновку вбачається, що існує можливість усунення вказаних пошкоджень (а. с. 97, зворот).

З врахування наведеного та роз'яснень, викладених в п. 24 постанови Пленуму Верховного суду України № 6 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)», суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що позивач не позбавлений права на відшкодування вартості відновлювального ремонту його власності у спосіб, передбачений висновком експертизи, а позовні вимоги саме про знесення оспорюваного будівництва є безпідставними.

Судом першої інстанції також спростовано доводи позивача про необхідність знесення спірного будівництва з підстав, передбачених ч. 4 ст. 376 ЦК України, оскільки земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, надвірних будівель і споруд, на якій проводились будівельні роботи, належить відповідачу на праві приватної власності.

Згідно п. 5 вказаної вище постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 6 від 30 березня 2012 року, у випадках порушення прав інших осіб право на звернення до суду належить і таким особам за умови, що вони доведуть наявність порушеного права (стаття 391 ЦК), а також власнику (користувачу) земельної ділянки, якщо він заперечує проти визнання за особою, яка здійснила самочинне будівництво на його земельній ділянці, права власності на самочинно збудоване нерухоме майно (частина четверта статті 376 та стаття 391 ЦК).

Суд першої інстанції встановив, що позивачем не доведено наявність порушеного права в рамках даного позову, апеляційний суд з такими висновками погодився і тому залишив рішення міськрайонного суду без змін.

Доводи касаційної скарги та наявні в матеріалах справи документи не спростовують наведених вище висновків судів, а тому, керуючись ст. ст. 336, 337, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Волинської області від 03 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук
Судді:В.С. Висоцька О.В. Кафідова В.М. Колодійчук А.О. Леванчук