ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/7739/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"29" жовтня 2015 р. м. Київ

Дарницький районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді: Домарєва О.В.,

при секретарі: Ткачі А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Україна», ОСОБА_3 про стягнення страхового відшкодування, -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2015 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ПАТ «СК «Україна», ОСОБА_3 про стягнення страхового відшкодування та просив стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 частину страхового відшкодування у сумі 1000 грн. 00 коп., стягнути з ПАТ «СК «Україна» на користь ОСОБА_2 частину страхового відшкодування у сумі 12 003 грн. 81 коп. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказував на те, що з вини ОСОБА_3 26.05.2015 року відбулась ДТП, внаслідок якої був пошкоджений автомобіль НОМЕР_1, який належить ОСОБА_2

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 була застрахована в ПАТ «СК «Україна», про що свідчив наданий ним на місці ДТП поліс серії АІ/ 5580976.

ОСОБА_2 у встановленні законом строки звернувся до ПАТ «СК «Україна» із відповідною заявою та документами, необхідними для виплати страхового відшкодування.

Через деякий час, не дочекавшись від відповідача жодних повідомлень, позивач був змушений за власний кошт замовляти та проводити незалежний експертний огляд і оцінку пошкоджень завданих автомобілю НОМЕР_1.

Разом з тим, з моменту вчинення ДТП та по теперішніго часу відповідач жодним чином не намагався відшкодувати позивачеві завдану йому метеріальну шкоду, у зв'язку з чим, позивач змушений був звернутись до суду з позовною заявою.

Позивач у судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.

Відповідачі в судове засідання не з'явились, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, заяви про розгляд справи у їх відсутність до суду не надходило.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідачів та ухвалити заочне рішення відповідно до ст.ст.169 ч.4, 224-226 ЦПК України, оскільки позивач не заперечував проти заочного розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що 26.05.2015 року приблизно о 20-30 хв. в м. Києві на Броварському проспекті, станція метро Чернігівська, ОСОБА_3 керуючи автомобілем НОМЕР_2, не вибрав безпечну швидкість руху, не врахував дорожню обстановку, недотримався дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем "Ford Fusion" д.н.з. НОМЕР_1 (водій - ОСОБА_2.), який рухався по переду автомобіля "Renault Trafic", внаслідок чого, автомобілі отримали механічні пошкодження, чим ОСОБА_3 порушив вимоги п. 12.1, 13.4 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП.

Постановою Деснянського районного суду м.Києва від 18.06.2005 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляду штрафу (а.с.12).

Згідно ч.4 ст.61 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, що набрала законної сили обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, виданого УДАІ ГУ МВС України в м.Києві 22.12.2011 року, НОМЕР_3, автомобіль "Ford Fusion" д.н.з. НОМЕР_1 належить позивачу ОСОБА_2 (а.с.6).

Відповідно до Звіту №05/06/15 про оцінку вартості збитку нанесеного власнику пошкодженого колісного транспортного засобу (КТЗ) від 02.06.2015 року, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля "Ford Fusion" д.н.з. НОМЕР_1 склала 12 403 грн. 93 коп. (а.с.8).

Згідно ч.1 ст.979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Страховик, згідно із ч.3 ст.988 ЦК України, у разі настання страхового випадку зобов'язаний здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Відповідно до ст.16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ч.1 ст.1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.2 ст.1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно п.22.1 ст.22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст.29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Частиною 1 статті 5 Закону України «Про страхування» визначено дві форми страхування: добровільне або обов'язкове. Згідно п.9 ч.1 ст.7 цього ж Закону одним із видів обов'язкового страхування, що здійснюється на території України, передбачено страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно ст.ст. 3-6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Згідно ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із ст.990 ЦК України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). У разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов'язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом (ст.992 ЦК України).

Згідно із ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Позивач неодноразово звертався до відповідача ПАТ «СК «Україна» про виплату страхового відшкодування. (а.с.10, 14-15), однак жодної відповіді від ПАТ «СК «Україна» не отримав.

Доведення розміру матеріальної шкоди є необхідним для розгляду справ цієї категорії, а тому суд вважає, що витрати понесені позивачем на оплату замовленого ПАТ «СК «Україна» є судовими витратами і підлягають розподілу за правилами ст. 88 ЦПК України, як вбачається з товарного чеку від 27.05.2015 року витрати за згадані послуги складають 600 грн.

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_3 була застрахована у відповідача ПАТ «СК «Україна» згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АІ/5580976. Відповідно до умов полісу ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну складає 50 000 грн. 00 коп., франшиза 1000 грн. 00 коп. (а.с.11).

Страховим випадком за умовами полісу є подія, страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи (відповідача), відповідальність якої застрахована за договором (полісом).

Відповідно до ч.1 ст.22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ч.6 ст.36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачено договором страхування.

Відповідно до ст.1194 Цивільного кодексу України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Згідно п.15 ст.9 Закону України «Про страхування» франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.ч.1, 4 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи підтверджені певними засобами доказування, а тому позовну заяву необхідно задовольнити.

Відповідно до ст. 88 ч. 1 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Зважаючи на викладене, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 79, 88, 131, 209, 212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Україна», ОСОБА_3 про стягнення страхового відшкодування - задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Україна» (, розташованого за адресою: м.Київ, вул. Ревуцького, 42-Г)на користь ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1) частину страхового відшкодування у сумі 11 403 грн. 93 коп., витрати за послуги з автотоварознавчого дослідження у сумі 600 грн. 00 коп. та витрати по сплаті судового збору у сумі 230 грн. 67 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_3, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2) на користь ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1) частину страхового відшкодування у сумі 1000 грн. 00 коп. та витрати по сплаті судового збору у сумі 12 грн. 93 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається Апеляційному суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва.

Суддя: О.В. Домарєв