Ухвала

іменем україни

23 вересня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Штелик С.П.,Луспеника Д.Д., Черненко В.А.
розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до рябуха ОСОБА_5 про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження власністю шляхом виселення; за зустрічним позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про визнання права власності на 1/2 частину квартири, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 09 лютого 2015 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 15 квітня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2014 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом, у якому просила виселити її колишнього чоловіка - ОСОБА_6, з належної їй квартири АДРЕСА_1. В обґрунтування позовних вимог вказувала на те, що з 2012 року вона не має можливості користуватися вказаною квартирою, оскільки ОСОБА_6 систематично порушує правила сумісного проживання: зловживає спиртними напоями, вчиняє фізичне та психологічне насильство щодо неї та її дочки-інваліда, влаштовує скандали. З огляду на зазначене просила задовольнити її позовні вимоги на підставі ст. 116 Житлового Кодексу України.

ОСОБА_6 звернувся до суду із зустрічним позовом, в якому просив визнати за ним право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1, мотивуючи свою вимогу тим, що вказана квартира придбана сторонами під час спільного проживання без реєстрації шлюбу, а тому є спільною сумісною власністю в силу ст. 74 Сімейного Кодексу України.

За таких обставин, просив задовольнити його позовні вимоги

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 09 лютого 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Донецької області від 15 квітня 2015 року, позовні вимоги ОСОБА_6 задоволено.

Визнано за ОСОБА_6 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати та ухвалити в справі нове рішення, яким її позовні вимоги задовольнити, а в задоволенні позовних вимог ОСОБА_7 відмовити.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

З матеріалів справи вбачається, що рішення Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 09 лютого 2015 року, яке ухвалою апеляційного суду Донецької області від 15 квітня 2015 року залишене без змін, ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_6, суди першої та апеляційної інстанцій, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), дійшли правильного висновку про те, що квартира АДРЕСА_1 є спільною сумісною власністю сторін, а тому ОСОБА_6 має право на 1/2 частину вказаної квартири.

Відмовляючи у позові ОСОБА_4, суди обґрунтовано виходили із недоведеності позовних вимог.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків судів не спростовують та зводяться до переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 09 лютого 2015 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 15 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:С.П. Штелик
Д.Д. Луспеник
В.А. Черненко