ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(додаткове)

04 листопада 2015 року Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді - Бутенко В.О.,

при секретарі - Литвиненко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду питання про ухвалення додаткового рішення в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів,-

в с т а н о в и в:

Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 15 червня 2015 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів відмовлено.

Вивчивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку про ухвалення додаткового рішення.

Згідно п.1 ч.1 ст.220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.

При ухваленні зазначеного рішення судом встановлено, що відповідно до Розписки, написаної ОСОБА_2, останній взяв у борг у ОСОБА_1 два автомобуси марки ПАЗ на суму 120 тисяч гривень і зобов'язався повернути вищевказані кошти на протязі 2013-2014 років, але не пізніше ніж до 31 грудня 2014 року (а.с.5).

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк(термін).

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до частини першої статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Враховуючи те, що відповідач просить повернути йому борг в розмірі 60000 грн. з відшкодуванням 3% річних за користування чужими коштами, а предметом позики відповідно до вищезазначеної розписки не були грошові кошти, а автобуси, суд дійшов висновку, що позов є необґрунтованим та відмовив в його задоволенні.

Разом з тим, судом чітко не зазначено в мотивувальній та резолютивній частині позову, що в задоволенні позову слід відмовити.

Враховуючи наведене, суд ухвалює додаткове рішення, яким в задоволенні позовної вимоги ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 коштів відмовляє.

Керуючись ст. 213, 214, 220 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів відмовити.

Додаткове рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області шляхом подання через Фастівський міськрайонний суд Київської області апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання рішення.

Суддя: В.О.Бутенко