АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/1500/15 Головуючий І інстанції - Караченцев І.В.
Категорія: право власності
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Сащенко І.С.

суддів - Овсяннікової А.І., Бездітко В.М.,

при секретарі - Стрельченко В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського районного суду Харківської області від 22 грудня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Ленінського ВДВС ХМУЮ про визнання права власності на автомобіль,-

в с т а н о в и л а:

У грудні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, Ленінського ВДВС ХМУЮ про визнання права власності на автомобіль.

В обґрунтування вимог вказав, що 17.11.2008 року між ним та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу автомобіля марки «Фольцваген Пасат», 1991 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1. Відповідач передав йому автомобіль, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2, ключі та надав довіреність на розпорядження транспортним засобом, що була посвідчена приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу №4955.

Позивач вважав, що він набув права власності на автомобіль та може розпоряджатися ним, в тому числі і продавати його за власним розсудом. Проте, при спробі зняти автомобіль з обліку йому стало відомо, що постановою Ленінського ВДВС ХМУЮ на нього накладений арешт.

Просив визнати право власності на автомобіль та зобов'язати ВДВС зняти арешт.

Позивач, відповідач та представник Ленінського ВДВС ХМУЮ в судове засідання не з'явилися.

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 22 грудня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_1 залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати і постановити нове, яким задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі. Посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що ним надані всі докази на підтвердження набуття права власності на спірний автомобіль.

Колегія суддів, вислухавши суддю - доповідача, пояснення з'явившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 213 ЦПК України - рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно вимог ст. 214 ЦПК України - під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема питання про те, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з того, що позивач не надав доказів на підтвердження переходу права власності на спірний автомобіль від відповідача до нього.

Вказаний висновок судова колегія апеляційного суду вважає вірним.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Встановлено, що автомобіль Фольксваген Пасат, 1991 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2, яке видано МРЕВ м. Харкова 10 вересня 2004 року належить ОСОБА_2 ( а.с. 6 ).

Згідно довіреності, посвідченої 17 листопада 2008 року приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_3, ОСОБА_2 уповноважив ОСОБА_1 керувати та розпоряджатись належним йому автомобілем ( а.с. 4 ).

Згідно зі ст. ст. 237, 244, 245 ЦК України довіреність це письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами, ґрунтується на договорі та визначає правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє.

За своїм юридичним змістом договір доручення є договором про представництво, оскільки повірений зобов'язується діяти від імені довірителя.

Відповідно до ст. ст. 238, 244 ЦК України довіреність не є правовим оформленням переходу права власності на автомобіль.

Посилання ОСОБА_1 в позовній заяві та апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_2 відмовився від права власності на вказаний автомобіль, а тому право власності перейшло до нього на законних підставах судовою колегією не приймаються.

Статтею 336 ЦК України встановлено, що особа, яка заволоділа річчю, від якої власник відмовився, набуває право власності на цю річ з моменту заволодіння нею.

Відповідно до ст. 347 ЦК України у разі відмови від права власності на майно, права на яке підлягають державній реєстрації, право власності на нього припиняється з моменту внесення за заявою власника відповідного запису до державного реєстру.

Статтею 34 Закону України «Про дорожній рух» від 20 червня 1993 року №3353 передбачено, що державна реєстрація транспортних засобів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Пунктами 7, 8 Правил державної реєстрації та обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів та мотоколясок (далі-Правила), затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1388 від 7 вересня 1998 року, передбачено, що власники транспортних засобів - юридичні та фізичні особи або їх представники (далі-власники) зобов'язані зареєструвати їх протягом 10 діб після придбання або митного оформлення, чи тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (далі - правомірність придбання) транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів.

Сторонами не оспорюється, що спірний автомобіль не був знятий з обліку в органах ДАІ та залишається зареєстрованим за ОСОБА_2

Враховуючи все вищенаведене, суд першої інстанції правомірно дійшов до висновку про відсутність правових підстав для визнання права власності на автомобіль Фольксваген Пасат, д.р.з. НОМЕР_1 за ОСОБА_1 та зобов'язання відділу ДВС зняти з нього арешт.

Суд розглянув справу в межах заявлених вимог. Доводи апеляційних скарг висновків не спростовують.

Згідно з ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суду відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1п.1, 308, 313, 315,317 ЦПК України колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Харківського районного суду Харківської області від 22 грудня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді