АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 608/10/15-ц Головуючий у 1-й інстанції Парфенюк В.І.
Провадження № 22-ц/789/1276/15 Доповідач - Міщій О.Я.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2015 р. Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Міщія О.Я.

суддів - Бершадська Г. В., Загорський О. О.,

при секретарі - Романюк Х.Ю.

з участю апелянтки ОСОБА_1, її представника ОСОБА_2, позивача ОСОБА_3, представника позивача ОСОБА_4 ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Чортківського районного суду Тернопільської області від 31.08.2015 р. по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання батьківства та за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини,-

В С Т А Н О В И Л А:

12.01.2015 Р. ОСОБА_3 пред'явив вказаний позов до ОСОБА_1, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_3 р. у відповідачки народилась дочка ОСОБА_8, яка походить від нього.

Позивач вказав, що знайомий із ОСОБА_1 з 2010 р., вони зустрічались, спільно подорожували і відпочивали, мали інтимні стосунки. 19.12.2012 р. відповідачка повідомила його про свою вагітність і про те, що він стане батьком. Оскільки ОСОБА_1 відмовилась переїхати з м. Чорткова, Тернопільської області до нього в м. Київ, він орендував частину будинку в м. Тернополі, у якому до пологів жила відповідачка та її мама.

У свідоцтві про народження дитини за вказівкою матері на підставі ч. 1 ст. 135 СК України батьком дитини записаний ОСОБА_7.

ОСОБА_3 зазначив, що 09.10.2013 р. вперше побачив дочку і помітив схожість із собою. З цього часу він часто приїзжав з м. Києва у м. Чортків, де жила ОСОБА_1 з дитиною, давав кошти для утримання дочки, купував їй усе необхідне.

Оскільки ОСОБА_1 відмовилась жити разом з ним у м. Києві, відносини з відповідачкою погіршились, ОСОБА_1 змінила місце свого проживання, не допускає його до дитини.

У зв'язку з цим, ОСОБА_3 просив визнати його батьківство, змінити прізвище дитини на ОСОБА_8, зобов'язавши відділ державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції в Тернопільській області внести зміни до актового запису та видати нове свідоцтво про народження, де вказати його батьком дочки ОСОБА_8.

Ухвалою Чортківського районного суду від 31.08.2015 р. закрито провадження у справі за позовом ОСОБА_3 в частині позовних вимог про зміну прізвища дитини з ОСОБА_8 на ОСОБА_8.

31.08.2015 р. ОСОБА_4 пред'явив позов до ОСОБА_1 про виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини. Позивач вказав, що 05.02.2015 р. за спільною заявою разом із ОСОБА_1 визнав своє батьківство щодо ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3 р., оскільки вважав себе батьком дитини. Згодом він дізнався, що не є батьком дитини, тому просив задовольнити позов.

Рішенням Чортківського районного суду від 31.08.2015 р. позов ОСОБА_4 задоволено. Виключено запис про ОСОБА_4 як батька з актового запису про народження дитини ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3 р. н., за актовим записом № 1448 від 03.07.2013 р., який було внесено 11.02.2015 р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції в Тернопільській області. Позов ОСОБА_3 задоволено. Визнано ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 р. н., батьком ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3 р. н. Зобов'язано відділ державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції в Тернопільській області внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_8 за № 1448 від 03.07.2013 р., де в розділі відомостей про батька дитини вказати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 р. н., громадянина України, та видати свідоцтво про народження дитини з урахуванням вказаних змін. Судові витрати в справі покладено на сторони в тих розмірах, що вони фактично понесли.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в задоволенні їх позовів, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апелянтка вказала, що суд, задовольняючи вимоги ОСОБА_3, не врахував, що відповідно до ч. 4 ст. 128 СК України позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Оскільки запис про народження її дочки ОСОБА_8 вчинено відповідно до ч. 1 ст. 126 СК України за спільною згодою її, як матері, та ОСОБА_4, в задоволенні позову ОСОБА_3 слід відмовити.

Крім того, ОСОБА_1 вказала, що ОСОБА_3 не подав доказів, які б засвідчували походження дитини від нього, тобто доказів про кровне споріднення позивача та її дочки ОСОБА_8.

Апелянтка зазначила, що не ухилялась від молекулярно - генетичної експертизи, оскільки не отримувала повідомлення про її проведення.

Щодо рішення суду в частині задоволення позову ОСОБА_4, ОСОБА_1 вказала, що ОСОБА_4 в момент реєстрації його батьком дитини знав, що не є таким, тому не має права оспорювати батьківство. Крім того, ОСОБА_1 зазначила, що не уповноважувала свого представника ОСОБА_9, з яким уклала договір про надання правової допомоги 20.04.2015 р., тобто ще до подання позову ОСОБА_4, на визнання позовних вимог останнього.

Апелянтка також вказала, що суд не залучив до участі у справі представника відділу реєстрації актів цивільного стану, хоч зобов'язав його вчинити дії.

Апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Вирішуючи спір, суд визнав ОСОБА_3 батьком ОСОБА_8, а запис про ОСОБА_4 як про батька, виключив з актового запису про народження дитини.

Однак повністю погодитись з таким висновком суду неможливо.

Як встановлено судом, ІНФОРМАЦІЯ_3 р. у апелянтки ОСОБА_1 народилась дочка ОСОБА_8.

Реєстрацію народження дитини проведено відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України за вказівкою матері. В первісному актовому записі про народження № 1448 від 03.07.2013 р., вчиненому відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції, батьком дитини записано ОСОБА_7, а матір'ю ОСОБА_1.

05.02.2015 р. до зазначеного актового запису про народження внесено зміни на підставі заяви про визнання батьківства, згідно якої батьком дитини записано ОСОБА_4 (а. с. 34, 35).

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.

З матеріалів справи видно, що ОСОБА_3 пред'явив позов про визнання батьківства ще до внесення змін в актовий запис про народження дитини. Тобто на час звернення з позовом відомості про батька були зазначені відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, тому суд підставно прийняв позов до розгляду.

В судовому засіданні ОСОБА_3 пояснив, що вважає себе батьком ОСОБА_8, оскільки тривалий час до народження дитини підтримував інтимні стосунки з ОСОБА_1, спільно проводив з нею час, вони разом відпочивали та подорожували, приїзджали один до одного в гості, що відображено на долученому до матеріалів справи USB флеш - накопичувачі. Про його відносини з ОСОБА_1 було відомо родичам та друзям, а сама відповідачка не заперечувала ні факту їх близьких стосунків, ні того, що він є батьком дочки ОСОБА_8.

Суд при ухваленні рішення про визнання батьківства ОСОБА_3 щодо ОСОБА_8 врахував вказані пояснення позивача, а також взяв до уваги те, що ОСОБА_1 ухилялась від проведення судово - генетичної експертизи, призначеної за клопотанням ОСОБА_3

Однак, задовольняючи позов ОСОБА_3, суд не врахував того, що підставою для визнання батьківства є відомості, які засвідчують походження дитини від певної особи.

В матеріалах справи зазначені відомості відсутні.

Так, ОСОБА_1 пояснила в судовому засіданні, що не визнає позов ОСОБА_3, оскільки він не є батьком її дитини, а позов заявлено безпідставно, бо 05.02.2015 р. батьком дитини визнав себе ОСОБА_4

Під час розгляду справи в апеляційному суді ОСОБА_1 зазначила, що познайомилась із ОСОБА_3 в соціальній мережі близько 2011 року і підтримувала з ним дружні відносини, іноді зустрічались та спілкувались, однак інтимних стосунків не мали. ОСОБА_3 декілька разів приїзджав з м. Києва у м. Чортків і в м. Тернопіль, де вона жила та працювала, а також приїхав в 2012 р. в гості, коли вона відпочивала на морі, але спільно вони не жили, близьких відносин не підтримували.

ОСОБА_1 пояснила, що фотографії та відеоматеріали, долучені ОСОБА_3, частково отримані з її сторінки в соціальній мережі, а частково виготовлені позивачем, однак із їх змісту не видно, що вона визнавала батьківство ОСОБА_3 щодо своєї дочки і про те, що дитина походить від позивача.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Чортківського районного суду від 06.05.2015 р. за клопотанням позивача призначено молекулярно - генетичну експертизу для з'ясування питання, чи є ОСОБА_3 біологічним батьком дитини ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_3 р. н.

Як видно з повідомлення Київського міського клінічного бюро судово - медичної експертизи від 03.08.2015 р. № 11/1392 проведення дослідження виявилось неможливим, оскільки ОСОБА_1 для відбору зразків крові не з'явилась.

Апелянтка пояснила, що у зв'язку з відсутністю в літній період вона не отримувала повідомлення про необхідність з'явитись для забору крові в експертну установу, тому не ухилялась від проведення експертизи.

В матеріалах справи міститься поштове відправлення, з якого вбачається, що повідомлення про проведення експертизи 30.07.2015 р. не вручено ОСОБА_1 і повернуто у зв'язку із закінченням терміну зберігання.

Інших доказів щодо отримання ОСОБА_1 повідомлень про проведення експертизи у справі немає.

Відповідно до ст. 146 ЦПК України у разі ухилення особи, яка бере участь у справі, від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з'ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. У разі ухилення відповідача від проведення судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи у справах про визнання батьківства, материнства суд має право постановити ухвалу про примусовий привід на проведення такої експертизи.

Оскільки в матеріалах справи відсутні дані про повідомлення ОСОБА_1 щодо проведення експертизи, висновок суду про задоволення позову ОСОБА_3 про визнання батьківства у зв'язку з ухиленням апелянтки від проведення експертизи, колегія суддів вважає безпідставним.

Під час розгляду справи в апеляційному суді ОСОБА_3 відмовися від проведення судової - генетичної експертизи, мотивуючи свою думку тим, що експертиза не потрібна, а ОСОБА_1 все - рівно не з'явиться для забору біологічного матеріалу.

Апелянтка теж заперечила щодо призначення судом вказаної експертизи.

Взявши до уваги думки сторін, яким було роз'яснено їх права в судовому засіданні, в тому числі право заявляти клопотання про проведення судово - генетичної експертизи під час розгляду справи в апеляційному суді, наслідки вчинення та відмови у вчинення відповідних процесуальних дій, колегія суддів вважає, що спір слід вирішити на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Оскільки позивач ОСОБА_3 не подав доказів, що засвідчують походження від нього дитини - ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, колегія суддів вважає, що рішення суду в частині визнання позивача батьком дитини слід скасувати, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовити.

Слід скасувати також рішення в частині зобов'язання відділу державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції в Тернопільській області внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_8 за № 1448 від 03.07.2013 р., де в розділі відомостей про батька дитини вказати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 р. н., громадянина України, та видати свідоцтво про народження дитини з урахуванням вказаних змін, оскільки суд поклав обов'язок щодо вчинення дій, не притягнувши особу до участі у справі як відповідача.

При цьому колегія суддів бере до уваги те, що самі по собі докази, подані ОСОБА_3, які свідчать про спільне проведення часу з ОСОБА_1 не можуть свідчити про походження дитини від позивача.

Що стосується вимог ОСОБА_4, то суд підставно задовольнив його позов, оскільки в судовому засіданні встановлено відсутність кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Під час розгляду справи представник ОСОБА_1 визнав позов ОСОБА_4 Апелянтка під час розгляду справи в апеляційному суді пояснила, що ОСОБА_4 не є батьком її дитини ОСОБА_8.

Відповідно до ч. 2 ст. 136 СК України у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження.

ОСОБА_1 не подала доказів того, що ОСОБА_4 в момент реєстрації себе батьком дитини знав, що не є батьком.

Представник ОСОБА_5 пояснив з цього приводу, що ОСОБА_4 дізнався про те, що дитина походить не від нього вже після вчинення запису про його батьківство.

При таких обставинах, колегія суддів вважає, що відсутні підстави для скасування рішення в частині задоволення позову ОСОБА_4 та виключення запису про ОСОБА_4 як батька з актового запису про народження дитини ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3 р. н., за актовим записом № 1448 від 03.07.2013 р., який було внесено 11.02.2015 р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції в Тернопільській області.

Керуючись ст. ст. 307, 309,313, 314 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Чортківського районного суду від 31.08.2015 р. - скасувати в частині задоволення позову ОСОБА_3 та визнання його батьком ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2, а також щодо зобов'язання відділу державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції в Тернопільській області внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_8 за № 1448 від 03.07.2013 р., де в розділі відомостей про батька дитини вказати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 р. н., громадянина України, та видати свідоцтво про народження дитини з урахуванням вказаних змін.

В решті рішення Чортківського районного суду від 31.08.2015 р. залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області О.Я. Міщій