УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Кузнєцова В.О., Ізмайлової Т.Л., Наумчука М.І.,-
розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Златобанк» про захист прав споживачів та стягнення коштів, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 03 квітня 2015 року та ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області від 18 травня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2015 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до ПАТ «Златобанк» про захист прав споживачів та стягнення коштів. Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що 28 листопада 2014 року між ОСОБА_4 та ПАТ «Златобанк» було укладено договір б/н про приєднання до Публічної пропозиції про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб (договір поточного рахунку). Згідно з умовами пункту 2.1. Договору банк відкрив ОСОБА_4 поточний рахунок у гривні НОМЕР_1 на якому станом на 23 січня 2015 року залишок коштів становив 236 750,00 грн.

ОСОБА_4 звернулась до банку із заявою про видачу їй готівкових коштів з її особового рахунку НОМЕР_1, проте зазначені грошові кошти позивачу повернені не були, в зв'язку із чим ОСОБА_4 просила стягнути із відповідача кошти у розмірі 236 750,00 грн, а також просила стягнути з відповідача 5 тис. грн моральної шкоди.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 03 квітня 2015 року, залишеним без змін ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області від 18 травня 2015 року, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить судові рішення першої та апеляційної інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким її позовні вимоги задовольнити, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 28 листопада 2014 року між ОСОБА_4 та ПАТ «Златобанк» було укладено договір б/н про приєднання до Публічної пропозиції про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб (договір поточного рахунку), на який позивач внесла грошові кошти на загальну суму 236 750,00 грн.

Згідно постанови Правління Національного банку України від 13 лютого 2015 року №105 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Златобанк» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 13 лютого 2015 року прийнято рішення № 30 про запровадження з 14 лютого 2015 року тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «Златобанк» та розпочато процедуру виведення ПАТ «Златобанк» з ринку і здійснення в ньому тимчасової адміністрації.

Як вбачається з матеріалів справи, за меморіальним ордером № 1 від 27 квітня 2015 року (а.с. 125) ОСОБА_4 відповідно до умов договору № 24379601 про відкриття фізичній особі поточного рахунку в національній валюті та його обслуговування від 27 квітня 2015 року отримала зарахування на рахунок НОМЕР_2 у розмірі 200 тис. грн.

Статтею 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» визначено, що кредитор банку - юридична або фізична особа, яка має документально підтверджені вимоги до боржника щодо його майнових зобов'язань.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється, зокрема, задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку.

Відповідно до ч. 6 ст. 36 цього ж Закону України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_399/ed_2015_03_02/pravo1/T124452.html?pravo=1> обмеження щодо задоволення вимог вкладників та інших кредиторів не поширюються щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом.

Залишаючи рішення суду першої інстанції без змін, апеляційний суд, визначившись належним чином з характером спірних правовідносин, встановивши фактичні обставини справи та надавши належну оцінку наданим сторонами доказам у їх сукупності, обґрунтовано дійшов висновку, що вимога позивача про повернення коштів, які знаходяться на його рахунку у відповідача, є саме вимогою кредитора за договором банківського рахунку щодо виконання відповідачем зобов'язань за зазначеним договором, та не може бути виконана відповідачем, в силу положень ч. 5, 6 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» у зв'язку із введенням у відповідача тимчасової адміністрації.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 03 квітня 2015 року та ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області від 18 травня 2015 року постановлені з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Відсутні й передбачені ст. 338 ЦПК України підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 03 квітня 2015 року та ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області від 18 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.О. Кузнєцов
Т.Л. Ізмайлова М.І. Наумчук