Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2015 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Кошель Л. М. ,

при секретарі - Вангородська О. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з 15.04.1986 по 18.09.2015 вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, під час подружнього життя ними за спільні кошти була придбана квартира АДРЕСА_1, яка зареєстрована на ім»я відповідача. Згідно висновку експерта від 25.08.2015 вартість даного об»єкта нерухомості складає 529 562 грн . На даний час у позивачки виникла потреба виділити свою подружню частку у спільній сумісній власності. А тому позивачка просила суд визнати квартиру АДРЕСА_1 їхньою з відповідачем спільною сумісною власністю подружжя , визнати за нею право власності на 1/2 частку в цьому майні та відшкодувати їй за рахунок відповідача половину понесених судових витрат.

Позивачка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, судові витрати просила поділити між сторонами порівну.

Відповідач в судове засідання не з»явився, подав до суду заяву про визнання позову та розгляд справи за його відсутності.

Згідно ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення .

Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 15.04. 1986 р , від спільного життя мають двох повнолітніх дітей.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду від 07.09.2015, яке набрало законної сили 18.09.2015 р., шлюб між сторонами було розірвано.

Згідно довідки ЖБК « Престиж» № 274 від 14.05.1993 р. ОСОБА_2 є власником трикімнатної квартири АДРЕСА_1, пайовий внесок в сумі 1 078 483 крб було виплачено 05.03.1993 р. Державна реєстрація прав ОСОБА_2 на нерухоме майно проведена 15.05.1993 р.

Згідно ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один із них не мав з поважної причини / навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо/ самостійного заробітку/ доходу/. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно ч.1 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Таким чином, судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 є спільним майном подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , а тому вимоги позивачки про визнання за нею право власності на 1/2 частку даного майна є обґрунтованими.

На підставі ст.88 ЦПК України підлягають до задоволення і вимоги позивачки про стягнення з відповідача на її користь половини понесених на оплату судового збору судових витрат в сумі 1324 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.60,70,71 СК України, ст.ст.10,11,60,61,88, 174, 209-218 , 292,294 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати квартиру АДРЕСА_1 спільним майном подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 Київської області.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 1 324 грн.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Л. М. Кошель