Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Є.У. № 310/7057/15-ц Головуючий у 1-й інстанції Петягін В.В.
Справа № 22-ц/778/5752/15 Суддя-доповідач: Кухар С.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 листопада 2015 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого, судді:Осоцького І.І.
суддів:Панкеєва О.В.
Кухаря С.В.
при секретаріБуримі В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» на рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 01 вересня 2015 року у справі за позовом скаргою Публічного акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2015 року ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що відповідно до договору від 04.12.2013 року відповідачем від позивача був отриманий кредит, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 5000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві.

Станом на 24.06.2015р. відповідач одержану суму кредиту не повернув, встановлену договором оплату за користування кредитом в повному об'ємі не погасив, у зв'язку з чим позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості по кредиту в розмірі 28743.90 грн., що складається з наступного: 9984,15 грн. - заборгованість за кредитом, 15364.80 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 1550 грн. - заборгованість за пенею та комісію за користуванням кредитом, 500,0 грн. - штраф (фіксована частина), 1344.95 грн. - штраф ( процентна складова) і судові витрати.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 01 вересня 2015 року відмовлено у задоволенні позову.

Не погоджуючись з рішенням суду ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове яким позов задовольнити.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, пояснення представника апелянта, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

На підставі п. п. 2, 3 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог, або змінити рішення.

Згідно зі ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором, суд попередньої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено факту наявності будь-яких взаємовідносин між сторонами, та не надано жодного документу за підписом відповідача.

Проте, погодитися з таким висновком суду не можна, оскільки він суперечить нормам цивільного законодавства і наявним у справі доказам.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк. При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як "строк дії договору", так і "строк (термін) виконання зобов'язання" (ст.ст. 530, 631 ЦК України). Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст. 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України).

Колегією суддів встановлено, що відповідно до договору від 04.12.2013 року укладеного між ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» та ОСОБА_5 останній отримав від банку кредит, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 5000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с. 6).

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві (а.с. 6).

Відповідно до ч.1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах.

На вказаній заяві міститься два особистих підписи ОСОБА_5, окрім цього ним особисто записано двічі перед підписом: «ОСОБА_5», при укладенні договору останнім була надана банку ксерокопія свого паспорту де міститься підпис відповідача з відміткою «копія вірна» (а.с. 11). Окрім цього банком надана фотокартка ОСОБА_5, яка є у банку де він сфотографований представником банку під час укладення указаного договору разом з банківською карткою (а.с. 50-51). Також банком надана виписка з рахунку клієнта банк ОСОБА_5 відповідно до якого останнім неодноразово здійснювались банківські операції з вказаними отриманими ним від банку кредитними коштами. Так, наприклад: 05.12.2013 року банкомат №7675 в м. Маріуполь, Донецької області зняття коштів з рахунку в сумі 3744 грн.; 16.12.2013 року банкомат №6758 в м. Мелітополь, Запорізької області зняття коштів з рахунку в сумі 728 грн. і так далі (а.с. 53-55).

Таким чином у справі зібрано достатньо допустимих і беззаперечних доказів, не тільки укладення сторонами договору, а і отримання відповідачем кредиту. При цьому представник відповідача в ході апеляційного розгляду не заперечував, що на кредитному договорі містяться особисті підписи відповідача. Однак посилався лише на те, що банк не надав доказів, що банк надав ОСОБА_5 кредитні кошти.

Однак вказане спростовується як отриманням кредитної картки, з якою відповідач сфотографований так і наявністю безлічі банківських операцій по цій картці, здійснених особисто відповідачем в тому числі і шляхом отримання коштів.

Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України відповідач зобов'язаний свої обов'язки виконувати належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Станом на 24.06.2015 року віддповідач одержану суму кредиту не повернув, встановлену договором оплату за користування кредитом в повному об'ємі не погасив, у зв'язку з чим виникла заборгованість по кредиту в розмірі 28743,90 грн., що складається з наступного: 9984,15 грн. - заборгованість за кредитом, 15364.80 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 1550 грн. - заборгованість за пенею та комісію за користуванням кредитом, 500,0 грн. - штраф (фіксована частина), 1344.95 грн. - штраф ( процентна складова) і судові витрати.

Вказаний розмір заборгованості відповідачем не оспорював ся свого розрахунку не надавав.

З огляду на викладене, рішення суду на підставі п. 1, 3, 4 ч.1 ст. 309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 316, 317 ЦПК України, судова колегія, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу скаргою Публічного акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» задовольнити.

Рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 01 вересня 2015 року у цій справі скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов скаргою Публічного акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_5 на скаргою Публічного акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» заборгованість за кредитним договором від 4 грудня 2013 року у розмірі 28743,90 грн., яка складається з: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 9984,15 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 15364,80 грн.; заборгованості за пенею та комісією у розмірі 1550 грн., заборгованості за штрафом у розмірі 500 грн. (фіксована частина); заборгованості за штрафом у розмірі 1344,95 грн. (процентна складова).

Стягнути з ОСОБА_5 на користь скаргою Публічного акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» витрати на сплату судового збору у сумі 603,62 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: