Справа № 466/2640/14 Головуючий у 1 інстанції: Глинська Д.Б.
Провадження № 22-ц/783/928/15 Доповідач в 2-й інстанції: Бермес І. В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

Головуючого: Бермеса І.В.

суддів: Мусіної Т.Г., Савуляка Р.В.

за участі секретаря: Ясиновської Я.М.

з участю: ОСОБА_2, ОСОБА_3,

ОСОБА_4, ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 06 листопада 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_6, третя особа: третя Львівська державна нотаріальна контора про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, -

встановила:

24 квітня 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_6 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що після смерті сина відкрилася спадщина за законом на ? квартири АДРЕСА_1. Заповіту складено не було, а тому єдиними спадкоємцями являються ОСОБА_2 та ОСОБА_6 У зв'язку з тим, що він пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини, змушений звертатися до суду з даним позовом.

Оскарженим рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 06 листопада 2014 року позов задоволено.

Визначено ОСОБА_2 додатковий двомісячний строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення суду оскаржила ОСОБА_6.

В апеляційні скарзі зазначає, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вказує, що ухвалюючи рішення суд першої інстанції в порушення ст.212 ЦПК залишив поза увагою тривалий термін, який сплив після смерті ОСОБА_7 ( 1 рік і 10 місяців), та посилаючись на ст.1272 ЦК України, постанову Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 р. "Про судову практику у справах про спадкування", разом з тим не обґрунтував, на підставі яких фактів та дій, вчинених позивачем, дійшов висновку про підставність позову. Крім того, зазначає, що висновки суду не відповідають обставинам справи, оскільки в рішенні суду невірно зазначено дату смерті ОСОБА_7, зазначено ІНФОРМАЦІЯ_1, хоча в свідоцтві про смерть вказано - ІНФОРМАЦІЯ_2.

Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Вислухавши доповідача, пояснення ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на підтримання апеляційної скарги, заперечення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи і доводи скарги, колегія суддів вважає, що її слід задовольнити з таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК Українирішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам рішення суду в повній мірі не відповідає.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, зазначивши, що смерть сина відноситься до непереборних обставин, оскільки призвела до значного емоційного стресу в житті позивача.

Однак з такими висновками колегія суддів не погоджується з наступних підстав.

Судом та матеріалами справи встановлено, що згідно свідоцтва про смерть НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно з свідоцтвом про народження ОСОБА_7 він народився ІНФОРМАЦІЯ_3. Його батьками є - ОСОБА_2 та ОСОБА_8.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 26 травня 2014 року, спадкоємцями майна ОСОБА_7 є ОСОБА_6 та ОСОБА_2 по ? частки у спадщині кожен.

Районним судом встановлено, що ОСОБА_6 звернулася з заявою про прийняття спадщини у строк, а ОСОБА_2 такий строк пропустив.

Так, відповідно до ч.1 ст. 1270 ЦК Українидля прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Згідно змісту п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування"вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов'язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Даних вимог закону суд першої інстанції не врахував та прийшов до помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог і визначення додаткового строку для подання в нотаріальну контору заяви про прийняття спадщини.

Судовою колегією встановлено обґрунтування позовних вимог позивач вказував, що пропустив строк прийняття спадщини через важкий емоційний стан та юридичну необізнаність.

Однак жодних доказів про важкий емоційний стан він суду не представив, як і в засідання судової колегії, про що зазначає апелянт та з цим погоджується судова колегія.

В той же час юридична необізнаність позивача не є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини.

На думку колегії суддів зазначені позивачем причини пропуску ним шестимісячного строку для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті сина, ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, не є об"єктивними та такими, що не залежали від його волі, не є непереборними та такими, що створювали для нього істотні труднощі для подання нотаріусу протягом шести місяців заяви про прийняття спадщини. Зазначені позивачем причини пропуску строку для прийняття спадщини, не є поважними, такі не перешкоджали йому подати протягом шести місяців заяву про прийняття спадщини, а відтак позовні вимоги ОСОБА_2 про визначення йому додаткового строку для подання ним заяви про прийняття спадщини, не підлягали до задоволення.

Позивач також вказує, що проживав разом з сином до його смерті у в квартирі АДРЕСА_1.

Проте це не є предметом даного розгляду, так як таких позовних вимог про це не було заявлено.

Встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, може бути предметом іншого судового розгляду.

Саме на це вказують представники апелянта ОСОБА_6 - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в засіданні судової колегії з посиланням на судову практику.

Судова колегія вважає, що ці посилання є підставні, так як вказана судова практика зазначена у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ N 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування".

За таких обставин ухвалене в справі рішення суду не можна вважати законним та обґрунтованим, а тому колегія суддів вважає, що рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову в задоволенні позову.

Керуючись п.2ч.1ст.307, п.2ч.1ст.309, ч.2ст.314, ст.315, ст.317 ЦПК України, колегія суддів,-

вирішила :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - задовольнити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 06 листопада 2014 року скасувати та ухвалити нове рішення.

В позові ОСОБА_2 до ОСОБА_6, третя особа: третя Львівська державна нотаріальна контора про визначення додаткового строку для прийняття спадщини - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання рішення законної сили.

Головуючий: Бермес І.В.

Судді: Мусіна Т.Г.

Савуляк Р.В.