Справа №443/126/15-ц
Провадження №2/443/114/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2015 року Жидачівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого-судді Сидорака Б.Г.

при секретарі Башта Г.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Жидачеві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - ОСОБА_3, про розірвання шлюбу, -

встановив:

26.01.2015 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, який мотивує тим, що 10.07.2010 року зареєструвала шлюб із відповідачем у Ходорівській міській раді Жидачівського району Львівської області, актовий запис №30. Від подружнього життя у них дітей немає. Із відповідачем вирішила розірвати шлюб через те, що із січня 2014 року вони спільно не проживають, жодних сімейних відносин не підтримують. Вважає, що відповідач не здатен підтримувати нормальну атмосферу в сім"ї. На даний час вона вагітна від ОСОБА_3, який не заперечує свого батьківства щодо ненародженої дитини. За таких обставин вважає, що сім"я існує формально, тому просила шлюб розірвати та після розірвання шлюбу відновити їй дошлюбне прізвище "ОСОБА_1".

В судове засідання позивач не з"явилась із поважних причин, так як перебуває на стаціонарному лікуванні, подала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги визнав, про що подав письмову заяву.

В судовому засіданні ОСОБА_3 - третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета позову на стороні позивача, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, визнавши своє батьківство стосовно зачатої дитини.

Заслухавши відповідача, третю особу, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Із свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_1, яке видано Ходорівською міською радою Жидачівського району Львівської області, вбачається, що 10 липня 2010 року зареєстрували шлюб ОСОБА_2 та ОСОБА_4, якій після реєстрації шлюбу присвоєно прізвище ОСОБА_1 (а.с.3).

Із довідки Ходорівської райлікарні №26 від 11.02.2015 р. вбачається, що ОСОБА_4 перебуває на стацлікуванні в акушерсько-гінекологічному відділенні з приводу першої вагітності 19-20 тижнів із-із загрози самовільного аборту.

Відповідно ст.24 СК України шлюб має ґрунтуватись на вільній згоді жінки та чоловіка. При цьому ч.3 та ч.4 ст.56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування подружжя до збереження шлюбних стосунків чи їх припинення є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість.

Ч.3 ст.110 СК України передбачено, що чоловік, дружина мають право пред"явити позов про розірвання шлюбу протягом вагітності дружини, якщо батьківство зачатої дитини визнано іншою особою.

Судом на підставі матеріалів справи встановлено, що відносини між сторонами не склалися, вони не спілкуються, не підтримують ніяких відносин, із січня 2014 року не проживають спільно, фактично сімейні відносини між сторонами відсутні. Позивач та відповідач не мають бажання зберегти сім'ю та перебувати у шлюбі надалі через відсутність взаєморозуміння та взаємоповаги, втрату почуттів. Окрім того, позивачка є вагітною, перебуває у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_3, який визнав батьківство зачатої дитини.

Таким чином, суд приходить до висновку, що з огляду на вказані обставини застосування будь-яких заходів щодо примирення подружжя, як це передбачає ст.111 СК України, є недоцільним і суперечить інтересам сторін та моральним засадам суспільства.

Відповідно до ч.1 ст.110 СК України суд може розірвати шлюб за позовом одного із подружжя.

Отже, встановивши об'єктивні підстави для розірвання шлюбу, передбачені ст.112 СК України, а саме те, що примирення між подружжям неможливе через втрату почуття взаємної любові, фактичне припинення спільних зобов'язань щодо піклування про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, дружби, взаємодопомоги, утвердження в сім'ї взаємоповаги, втрату почуття відповідальності подружжя один перед одним, як того вимагає ст.55 СК України, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має важливе значення, бажання зберегти сім'ю у позивача відсутнє, що є підставою для розірвання шлюбу, оскільки перешкод, передбачених ч.2 ст.110 СК України, для цього не встановлено.

Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона вправі відновити після розірвання шлюбу дошлюбне прізвище.

Керуючись ст.ст.5,6,10,82,174,208-212,215 ЦПК України, на підставі ст.ст.110,112,113 СК України, суд, -

вирішив:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, який зареєстровано 10 липня 2010 року у Ходорівській міській раді Жидачівського району Львівської області, актовий запис №30.

Після розірвання шлюбу позивачу ОСОБА_1 відновити дошлюбне прізвище "ОСОБА_1".

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Жидачівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, що брали участь в справі, але не були присутні при проголошенні рішення - в той же строк з часу отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий-суддя_________________________________________

16.02.2015