Справа № 346/3327/15-ц
Провадження № 22-ц/779/2482/2015
Головуючий у 1 інстанції Потятинник Ю. Р.
Суддя-доповідач Девляшевський В.А.
УХВАЛА

05 листопада 2015 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Девляшевського В.А.,

суддів: Васильковського В.М., Меленко О.Є.,

секретаря Мельник О.В.,

з участю: представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3,

представника Управління державної міграційної

служби в Івано-Франківської області -

Цахнюк Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім'єю, визнання майна об'єктом спільної сумісної власності подружжя та визнання права власності на нерухоме майно, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_5 на ухвалу Коломийського міськрайонного суду від 13 жовтня 2015 року, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 13 жовтня 2015 року повернуто зустрічну позовну заяву ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім'єю, визнання майна об'єктом спільної сумісної власності подружжя та визнання права власності на нерухоме майно.

На дану ухвалу, представник ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, у якій не погоджується із висновком суду про відсутність підстав для об'єднання його зустрічної позовної заяви із первісним позовом ОСОБА_2, оскілки дані позови мають однаковий предмет позову, а їх спільний розгляд в одному провадженні пришвидшить розгляд справи та дозволить суду об'єктивно вирішити майновий спір щодо спільно нажитого майна подружжя. При цьому, зазначає апелянт, у разі позитивного вирішення справи щодо визнання права власності на частину майна, виключається можливість задоволення позовних вимог про його виселення. Також, на думку апелянта, у суду не було підстав для повернення його позову у зв'язку із відсутністю дійсної ринкової вартості спірного майна та сплати повного розміру судового збору, оскільки в даному випадку, суд повинен був залишити позовну заяву без руху для усунення недоліків. Посилаючись на вищенаведене, просить ухвалу суду в частині повернення зустрічної позовної заяви скасувати, зобов'язати Коломийський міськрайонний суд прийняти до провадження зустрічний позов та об'єднати первісний та зустрічний позови в одне провадження.

В судове засідання ОСОБА_5 та його представник, будучи належним чином повідомленими про розгляд справи не з'явились. В заяві представник ОСОБА_5 апеляційну скаргу з наведених вище мотивів підтримав, просив розглянути справу у його відсутності у зв'язку із зайнятістю в іншій справі.

Представник ОСОБА_2 доводи апеляційної скарги заперечив, вважаючи ухвалу суду законною та обґрунтованою, а тому просить залишити її без змін.

Представник Управління державної міграційної служби в Івано-Франківській області при розгляді апеляційної скарги покладається на розсуд колегії суддів.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_2 та представника третьої особи, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Постановляючи ухвалу про повернення зустрічного позову, суд першої інстанції прийшов до висновку, що зустрічний позов ОСОБА_5 не відповідає вимогам ст.119 ЦПК України, зокрема в ньому не зазначено ціни позову, не долучено документа про дійсну ринкову вартість квартири, не сплачено судовий збір і позов подано представником, який не підтвердив свої повноваження. При цьому, суд першої інстанції вважав, що зустрічний позов не підлягає об'єднанню із первісним, оскільки стосується сімейних правовідносин на відміну від первісного, який стосується цивільних правовідносин. Однак, погодитись із даними висновками, на думку колегії суддів, не можна у зв'язку із наступним.

Із змісту ст.123 ЦПК України вбачається, що зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов'язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин, або коли вимоги за позовами можуть зараховуватися, або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об'єднуються в одне провадження з первісним позовом.

Судом встановлено, що представник ОСОБА_5 пред'явив зустрічний позов до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім'єю, визнання квартири АДРЕСА_1 об'єктом спільної сумісної власності подружжя та визнання права власності на 1/2 даної квартири. Також ОСОБА_5 просив об'єднати даний зустрічний позов із первісним позовом, поданим ОСОБА_2 до нього про позбавлення права користування житлом, виселення та усунення перешкод в користуванні та розпорядженні майном, а саме вищезазначеною квартирою (а.с.3-6).

З вищенаведеного вбачається, що дані позови є взаємопов'язаними, оскільки в разі задоволення зустрічного позову ОСОБА_5 виключається можливість задоволення позовних вимог ОСОБА_2 про його виселення. При цьому, колегія суддів зауважує, що висновок суду першої інстанції про те, що дані позови мають різний характер правовідносин, є помилковим, оскільки обидва позови носять цивільно-правовий характер.

Крім того, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до передчасного висновку про необхідність повернення зустрічного позову ОСОБА_5 з підстав недотримання вимог ст.119 ЦПК України, не врахувавши, що згідно із ч.2 ст. 124 ЦПК України до зустрічної позовної заяви, поданої з порушенням вимог, встановлених частиною першою цієї статті, застосовуються положення статті 121 цього Кодексу.

Таким чином, встановивши, що до зустрічної позовної заяви ОСОБА_5 не додано, зокрема, документ, який підтверджує повноваження особи, яка її підписала, суддя у відповідності із ч.1 ст.121 ЦПК України повинен був постановити ухвалу про залишення позовної заяви без руху та надати строк для усунення недоліків. І тільки у випадку невиконання у встановлений строк такої ухвали була б підстава для повернення позовної заяви. Однак, названих вимог закону судом не було виконано.

З доданої до апеляційної скарги копії договору доручення на ведення справ в державних і судових органах від 26 серпня 2015 року вбачається, що ОСОБА_5 уповноважив адвоката ОСОБА_6 зокрема і на пред'явлення позову від його імені.

Постановляючи ухвалу про повернення зустрічної позовної заяви, суд не переконався чи дійсно вона була підписана особою у відсутності відповідних повноважень.

За таких обставин ухвала суду першої інстанції не може залишатися в силі і підлягає до скасування з направленням справи до суду першої інстанції для вирішення питання про прийняття зустрічного позову до провадження.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 218; 307; 312; 313; 314; 319; 324 ЦПК України, колегія суддів -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 задовольнити частково.

Ухвалу Коломийського міськрайонного суду від 13 жовтня 2015 року в даній справі скасувати, а питання про прийняття зустрічного позову ОСОБА_5 до провадження передати для вирішення до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий В.А. Девляшевський

Судді: В.М. Васильковський

О.Є. Меленко