РІШЕННЯ

Іменем України

Справа № 336/3453/15-ц

Провадження 2/336/1948/2015

06 листопада 2015р. м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд у складі головуючого судді Іжевської Н.Г., при секретарі Падалка А.Р., розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобовязання виконати угоду про переуступку договірних зобовязань та стягнення боргу

В с т а н о в и в:

До суду звернулась ОСОБА_1 з позовною заявою, у якої зазначила, що її знайома відповідачка ОСОБА_2 попросила її оформити кредитний договір на своє імя , і обіцяла погашати кредит із своїх коштів.

23.01.2015р. між нею і ПАТ «УкрСиббанк» був укладений кредитний договір з надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку. Вона в присутності свідків передала відповідачці кошти 29 989,97 гр., після чого 26.01.2015 р. між нею і відповідачкою було укладена угода про переуступку договірних зобовязань.

Відповідно цієї угоди зобовязання перед банком вона переуступила відповідачці, і остання погодилась виконати зобовязання за кредитним договором, але свої зобовязання не виконувала.

Позивачка просить: зобовязати відповідачку виконати угоду від 26.01.2015р. про переуступку договірних зобовязань, шляхом заміни кредитора за угодою про переуступку договірних зобовязань по договору споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку № 0 з ПАТ «УкрСиббанк», укладеного 23.01.2015р., визнавши, що ОСОБА_2 О Ф. є боржником ПАТ «УкрСиббанк» за договором споживчого кредиту з можливості відкриття карткового рахунку; стягнути з відповідачки на її користь суму боргу 1685 гр. сплачений за березень 2015 р., 100 гр. за видачу довідки про розмір заборгованості; стягнути судові витрати.

Свої вимоги позивачка підтримала в судовому засіданні та пояснила, що відповідачка здійснила відносно неї шахрайські дії , але на даний час даних про відкриття кримінального провадження вона не має.

Представник відповідача проти позову заперечує та пояснив, що угода про переуступку договірних зобовязань є трьохсторонньою угодою за участю кредитора (ПАТ «УкрСиббанк»). Без згоди кредитора укладена угода є нікчемним правочином. Але ця угода не оспорювалась. За відсутності доказів просить відмовити в задоволенні позову.

Третя особа проти позову заперечує та пояснив, що дійсно угода укладена між сторонами про переуступку договірних зобовязань є нікчемним право чином, оскільки Банк своєї згоди на заміну боржника не надавав, а тому просить відмовити в задоволенні позову.

Розглянувши матеріал справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з таких підстав.

Судом встановлено, що між сторонами укладено угода про переуступку договірних зобовязань. Сума правочину перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а тому угода укладена у письмовій формі і має статус правочину (ст. 208 ЦК України). Цей правочин повинен доказуватися тільки письмовими доказами.

Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно ч. 1 ст. 510 ЦК України, сторонами у зобов'язанні є боржник і кредитор.

Відповідно до ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов'язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов'язку боржника третьою особою.

Згідно ч. 1 ст. 513 ЦК України, правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Разом з тим, встановлено, що правочин щодо зміни кредитора у зобов'язані, що випливає з договору про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку №0 від 23.01.2015р. в порядку ч.1 ст. 513 ЦК України, укладено не було.

Згідно ст. 520 ЦК України, боржник у зобов'язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом. Разом з тим, доказів на підтвердження того, що банком було надано згоду на заміну боржника суду також надано не було.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов'язанні має право вимагати доказів того, що обов'язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред'явлення такої вимоги.

Відповідно до ст. 528 ЦК України виконання обов'язку може бути покладено боржником на іншу особу, якщо з умов договору, вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства або суті зобов'язання не випливає обов'язок боржника виконати зобов'язання особисто. У цьому разі кредитор зобов'язаний прийняти виконання, запропоноване за боржника іншою особою. У разі невиконання або неналежного виконання обов'язку боржника іншою особою цей обов'язок боржник повинен виконати сам.

Згідно умов договору про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку №0 від 23.01.2015р року вбачається, що зобов'язання по виконанню його умов покладено саме на позичальника - позивачки по справі.

З пояснень позивачки вбачається, що вона добровільно підписала дану угоду, з текстом угоди ознайомлена. Дану угоду вона не оспорювала. Сума кредиту нею не сплачена (що не дає на даний час звертатися до суду з регресним позовом).

Відповідно ст.10,11,60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, а суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а докази подаються сторонами та

іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі, і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, а доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Позивачка не надала суду доказів, які б підтвердили її позовні вимоги. Дані про притягнення відповідачки до кримінальної відповідальності за шахрайські дії також суду не надані. Таким чином, в задоволенні позовних вимог треба відмовити

Керуючись ст. ст. 10,60,209-215 ЦПК України, ст. ст. 208, 509,520,513, 520,527,528 ЦК України, суд

В и р і ш и в:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобовязання виконати угоду про переуступку договірних зобовязань та стягнення боргу.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області протягом десяти днів.

Суддя