Категорія 30 Доповідач Пащенко Л. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2015 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області в складі:

Головуючого: Пащенко Л.В.

Суддів: Медяного В.М., Жданкіна В.В.

При секретарі: Агеєвій Г.В.

розглянувши у відкритому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 20 листопада 2015 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до Замостянського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції, Підрозділу примусового виконання рішень Відділу держаної виконавчої служби Головного управління юстиції у Вінницькій області, третьої особи - Головного управління Державної казначейської служби України у Вінницькій області, про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

В серпні 2015 року ОСОБА_2звернувся в суд з вищевказаним позовом.

В заяві зазначав, що рішенням Замостянського районного суду м. Вінниці від 01.12.2009 року по цивільній справі №2-4166/2009 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання дійсним договору купівлі-продажу автомобіля, визнання недійсним договору купівлі-продажу та відшкодування завданих збитків, було визнано недійсним договір купівлі-продажу автомобіля НОМЕР_1 та вирішено відновити первинний стан речей, який існував до виникнення правовідносин між сторонами, а саме: зобовязано ОСОБА_3 повернути ОСОБА_2 гривневий еквівалент 5500 дол. США в сумі 44000 грн., а ОСОБА_2 зобовязано повернути ОСОБА_3 автомобіль НОМЕР_1.

Ухвалою Замостянського районного суду м. Вінниця від 05.03.2010 було розяснено рішення суду від 01.12.2009 року.

Замостянським відділом державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції (далі Замостянський ВДВС Вінницького МУЮ) 20.05.2010 року було відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-4166/2009 року, виданого Замостянським райсудом м. Вінниця 18.05.2010 року на виконання вказаного рішення суду.

Численними судовими рішеннями, починаючи з 2013 року, дії відповідача - Замостянського ВДВС Вінницького МУЮ неодноразово було визнано неправомірними та незаконними. Проте вищеназване рішення суду до даного часу не виконане.

Вважає, що неправомірними діями відповідача - Замостянського ВДВС Вінницького МУЮ щодо невиконання судового рішення, йому-позивачу завдано моральної шкоди, яка виразилась у тривалих душевних стражданнях, приниженні честі і гідності як людини і громадянина, а також у нанесені значної шкоди здоровю.

Оскільки спірний автомобіль НОМЕР_2 було придбано ним-позивачем у ОСОБА_3 за 5500 дол. США, що на той час було еквівалентно сумі в розмірі 44000 грн., яку за рішенням суду від 01.12.2009 року було зобовязано ОСОБА_3 передати йому-позивачу та яка, у звязку з невиконанням судового рішення на даний момент, через здешевлення національної валюти майже у три рази, еквівалентна на сьогодні сумі в розмірі 121000 грн., то він-позивач оцінює моральну шкоду в розмірі 77 000 грн. Тому просив стягнути на свою користь з Замостянського ВДВС Вінницького МУЮ вказану суму коштів у відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою суду від 16.09.2015 року до участі в справі в якості співвідповідача було притягнуто підрозділ примусового виконання рішень Відділу держаної виконавчої служби Головного управління юстиції у Вінницькій області (а.с.79).

Рішенням Вінницького міського суду від 20 листопада 2015 року в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить рішення суду, як постановлене з порушенням вимог закону, скасувати та ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши доводи скарги, заслухавши пояснення представників відповідачів, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення частково по слідуючих підставах.

Судом встановлено, що рішенням Замостянського районного суду м. Вінниці від 01.12.2009 року в цивільній справі №2-4166/2009 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 було визнано недійсним договір купівлі-продажу автомобіля «Фольксваген-Пасат», днз АВ 92-37 АА, та вирішено відновити первинний стан речей, який існував до виникнення правовідносин між сторонами, а саме: зобовязано ОСОБА_3 повернути ОСОБА_2 гривневий еквівалент 5500 дол. США в розмірі 44000 грн., а ОСОБА_2 зобовязано повернути ОСОБА_3 автомобіль «Фольксваген- Пасат», днз АВ 92-37 АА.

Ухвалою Замостянського районного суду м. Вінниця від 05.03.2010 було розяснено рішення суду від 01.12.2009 року (а.с.101).

Замостянським ВДВС Вінницького МУЮ 20.05.2010 року було відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-4166/2009 року, виданого Замостянським райсудом м. Вінниця 18.05.2010 року на виконання вказаного рішення суду.

Рішенням Вінницького міського суду від 28.03.013 року в цивільній справі №127/864/ 13-ц було частково задоволено позов ОСОБА_2 до Замостянського ВДВС Вінницького МУЮ про визнання дій неправомірними та відшкодування шкоди та визнано неправомірними дії держвиконавця Замостянського ВДВС Вінницького МУЮ ОСОБА_4 щодо скасування арешту квартири АДРЕСА_1, яка належить на праві власності боржнику ОСОБА_3, і стягнуто 1000 грн. моральної шкоди (а.с.16-21).

Ухвалою Вінницького міського суду від 22.07.2013 року скаргу ОСОБА_2 було задоволено та визнано дії старшого держвиконавця Замостянського ВДВС Вінницького МУЮ ОСОБА_4 щодо винесення постанови від 16.05.2013 року, якою було ОСОБА_2 відмовлено в прийнятті до провадження виконавчого документа та у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-4166/09 (а.с.8-9), виданого Вінницьким міським судом 02.04.2013 року, неправомірними (а.с.24-27).

Ухвалою Вінницького міського суду від 23.04.2014 року задоволено подання начальника Замостянського ВДВС Вінницького МУЮ про розяснення подальшого способу виконання виконавчого листа, виданого Вінницьким міським судом у справі №2-4166/2009 (а.с.34-35).

Ухвалою Вінницького міського суду від 25.03.2015 року в цивільній справі №127/2-4166/09, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 15.04.2015 року, було задоволено скаргу ОСОБА_2 та визнано дії державного виконавця Замостянського ВДВС Вінницького МУЮ щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження №39520261 від 27.10.2014 року неправомірними, скасовано постанову ВП №39520261 від 27.10.2014 року «Про закінчення виконавчого провадження», винесену держвиконавцем Замостянського ВДВС Вінницького МУЮ ОСОБА_4, як незаконну. Зобовязано Замостянський ВДВС Вінницького МУЮ усунути порушення шляхом вчинення дій, визначених Законом України «Про виконавче провадження» (а.с.42-45,46-50).

З матеріалів справи вбачається, що, звернувшись до суду з даним позовом, позивач посилався саме на зазначені факти його численних звернень до суду зі скаргами на дії старшого держвиконавця Замостянського ВДВС Вінницького МУЮ ОСОБА_4 щодо бездіяльності та невиконання рішення Замостянського райсуду м. Вінниці від 01.12.2009 року в цивільній справі №2-4166/2009, на те, що зазначене рішення не виконано до теперішнього часу, чим йому і завдано моральної шкоди, яку він оцінив в розмірі 77 000 грн. і яку просив стягнути з Замостянського ВДВС Вінницького МУЮ.

При вирішенні спору суд керувався ст.ст.23,1167 ЦК України.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд виходив з того, що відсутня наявність спричинення відповідачем моральної шкоди позивачу, в тому числі відсутній причинний звязок між шкодою і протиправними діяннями заподіювача та позивачем не доведено наявність в нього моральної шкоди нанесеної відповідачем і є незрозумілими критерії, якими позивач керувався, оцінюючи розмір такої шкоди.

Крім того, суд взяв до уваги, що держвиконавцем Замостянського ВДВС ОСОБА_4 вживались відповідно до вимог ст.ст.11,32,75 ЗУ «Про виконавче провадження» заходи примусового характеру спрямовані на фактичне виконання вимог виконавчого документу, але виконання рішення Замостянського райсуду м. Вінниці від 01.12.2009 року по справі №2-4166/2009 утруднювалось тим, що воно носить не примусовий, а зобовязальний характер.

З таким висновком суду не можна погодитись, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до ст.1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Як видно, ОСОБА_2 обгрунтовував свої вимоги неправомірними діями держвиконавця щодо виконання рішення Замостянського райсуду м. Вінниці від 01.12.2009 року в цивільній справі №2-4166/2009, що призвело до заподіяння йому моральної шкоди, яка підлягає відшкодованню в порядку ст.1174 ЦК України. Натомість суд керувався лише положеннями ст.1167 цього Кодексу.

Суд не прийняв до уваги те, що неодноразовими вищеназваними судовими рішеннями Вінницького міського суду було встановлено неправомірність дій держвиконавця Замостянського ВДВС ОСОБА_4 при виконанні рішення Замостянського райсуду м. Вінниці від 01.12.2009 року, у звязку з чим, в порушення строків, зазначене рішення не виконане до даного часу, а з 07.07.2015 року передано і знаходиться на виконанні у відділі примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області (а.с.92-96).

Згідно розяснень Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ в п.28 постанови №6 від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» при розгляді позовів фізичних чи юридичних осіб про відшкодування завданої шкоди рішеннями, діями чи бездіяльністю державного виконавця під час проведення виконавчого провадження суди повинні виходити з положень ст.56. Конституції України, ст.11 ЗУ «Про державну виконавчу службу», ч.2 ст.87 ЗУ «Про виконавче провадження», а також з положень ст.ст.1173,1174 ЦК України і враховувати, що в таких справах відповідачами є держава в особі відповідних органів державної виконавчої служби, що мають статус юридичної особи, в яких працюють державні виконавці, та відповідних територіальних органів Державної казначейської служби України.

Підставою для цивільно-правової відповідальності за завдання шкоди у такому випадку є правопорушення, що включає як складові елементи шкоду, протиправне діяння особи, яка її завдала, причинний звязок між ними. Шкода відшкодовується незалежно від вини. Належним доказом протиправних (неправомірних) рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця є, як правило, відповідне судове рішення (вирок) суду, що набрало законної сили, або відповідне рішення вищестоящих посадових осіб державної виконавчої служби.

На вищевказані обставини, вимоги закону та розяснення суд уваги не звернув і належної оцінки їм не дав, що призвело до хибного висновку про необґрунтованість вимог позивача щодо спричинення йому моральної шкоди неправомірними діями держвиконавця Замостянського ВДВС ОСОБА_4 при виконанні рішення Замостянського райсуду м. Вінниці від 01.12.2009 року.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що позовні вимоги ОСОБА_2 не підлягають до задоволення, але з інших наступних підстав.

Так, як вже зазначалось вище, згідно положень ст.ст.1173,1174 ЦК України в таких справах відповідачами є держава в особі відповідних органів державної виконавчої служби, що мають статус юридичної особи, в яких працюють державні виконавці, та відповідних територіальних органів Державної казначейської служби України.

З матеріалів справи вбачається, що Головне управління Державної казначейської служби України у Вінницькій області, приймало участь у справі в якості третьої особи (а.с.1,67,70,78,80,97,113). Питання про притягнення даної установи в якості відповідача в порядку ст.33 ЦПК України судом не вирішувалось. Вказане процесуальне порушення не може бути виправлено на стадії апеляційного розгляду справи, оскільки знаходиться поза компетенцією апеляційної інстанції.

Тому, приймаючи до уваги вищезазначені обставини, колегія суддів вважає, що рішення суду підлягає скасуванню з постановленням нового рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_2 з інших названих підстав. Але дане рішення апеляційної інстанції не є перешкодою для звернення позивача до суду з аналогічним позовом із зазначенням у ньому всіх належних відповідачів.

Керуючись ст.ст.307,309,314,316 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволити частково.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 20 листопада 2015 року скасувати.

В позові ОСОБА_2 до Замостянського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції, Підрозділу примусового виконання рішень Відділу держаної виконавчої служби Головного управління юстиції у Вінницькій області, третьої особи-Головного управління Державної казначейської служби України у Вінницькій області, про відшкодування моральної (немайнової) шкоди відмовити з інших підстав.

Рішення може бути оскаржене в касаційному порядку у Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: Л.В. Пащенко

Судді: В.М. Медяний

ОСОБА_5

З оригіналом вірно: /підпис/