Ухвала

Іменем України

24 грудня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Колодійчука В.М.,

УмновоїО.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до комунального підприємства «Київжитло-спецексплуатація» про скасування наказу, поновлення на роботі, зобов'язання вчинити певні дії, стягнення винагороди, середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 09 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 17 вересня 2015 року,

в с т а н о в и л а :

У квітні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що з 30 січня 2013 року працював на посаді провідного юрисконсульта в комунальному підприємстві «Київжитлоспецексплуатація» (далі - КП «Київжитлоспецексплуатація»). 03 грудня 2015 року його повідомили про майбутнє звільнення у зв'язку із скороченням штату працівників, а 12 лютого 2015 року його звільнено на підставі ч. 1 ст. 40 КЗпП України. Посилаючись на те, що при звільненні йому не пропонувалися інші вакантні посади, з наказом про зміни в організації виробництва та скороченням штату він ознайомлений не був, а сам відповідач взагалі не має повноважень на звільнення працівників, оскільки власником підприємства є територіальна громада, яка й повинна приймати рішення про скорочення штату працівників та їх майбутнє вивільнення, позивач просив скасувати наказ про його звільнення від 12 лютого 2015 року, поновити його на роботі, зобов'язати відповідача змінити формулювання причин звільнення та звільнити його згідно його заяви від 06 лютого 2015 року за ч. 3 ст. 38 КЗпП України з 02 березня 2015 року, стягнути незаконно невиплачену премію за січень 2015 року у розмірі 2 114 грн. 74 коп. та винагороду за підсумками роботи за 2014 рік у розмірі 7 783 грн. 43 коп., стягнути незаконно невиплачену суму, що при розрахунку належить позивачу, у розмірі 3 075 грн. 18 коп., стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 5 653 грн. 70 коп., стягнути моральну шкоду у розмірі 10 тис. грн.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 09 липня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 17 вересня 2015 року, у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати судові рішення, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, й ухвалити нове рішення про задоволення його позову.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позову, суди на підставі поданих сторонами доказів, які належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК України), дійшли обґрунтованого висновку про те, що при звільненні позивача з роботи було дотримано порядок звільнення, у встановлені законом строки попереджено його про майбутнє вивільнення та запропоновано вакантну посаду. Крім того, виплата премії та винагороди є правом підприємства, а не його обов'язком, та залежить від фінансових можливостей підприємства.

Зазначений висновок відповідає правовій позиції, викладеній у п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці».

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судові рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 09 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 17 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук

Судді: В.М. Колодійчук

О.В.Умнова