АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 595/747/15-цГоловуючий у 1-й інстанції Содомори Р.О.
Провадження № 22-ц/789/757/15 Доповідач - Парандюк Т.С.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 серпня 2015 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Парандюк Т.С.

суддів - Дикун С. І., Храпак Н. М.,

при секретарі - Панькевич Т.І.

з участю сторін - представника ОСОБА_1- ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Бучацького районного суду від 22 квітня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів на утримання дітей, колегія суддів,-

ВСТАНОВИЛА:

В квітні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів на утримання дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 із 300 грн. до 600 грн. щомісячно на кожну дитину.

Рішенням Бучацького районного суду від 22 квітня 2015 року позов задоволено частково.

Змінено розмір аліментів, призначених рішеннями Бучацького районного суду від 01.08. 2012 року та 22.10.2012 року із 300 грн. щомісячно на кожну дитину та надалі стягувати із ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, жителя с.Пишківці, Бучацького району, Тернопільської області, в користь ОСОБА_1, аліменти на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 400 грн. щомісячно на кожну дитину, і до досягнення дітьми повноліття.

В силу ст.367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Стягнуто із ОСОБА_3 243,60 грн. судового збору в дохід держави.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить рішення суду скасувати і закрити провадження у справі, посилаючись на те, що суд не в повному обсязі з'ясував обставини справи, дав неналежну оцінку доказам у справі, що призвело до порушення судом норм матеріального та процесуального права, дана невірна оцінка зібраним доказам.

У судове засідання апелянт ОСОБА_3 не з"явився, оскільки перебуває в зоні АТО.

Представник ОСОБА_1 апеляційну скаргу не визнала, вважаючи рішення суду законним та обґрунтованим та пояснила, що на даний час у неї змінилося матеріальне становище, оскільки вона ніде не працює і немає жодних інших доходів, має на утриманні престарілу ОСОБА_6 Встановлений розмір аліментів, в сумі 300 грн. на одну дитину є надто мізерним, що не дозволяє забезпечити матеріально дітей всім необхідним.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення сторін, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, виходячи з наступних мотивів.

Згідно ст. 308 ЦПК України - апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду першої інстанції без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що сторони по справі є батьками дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно рішень Бучацького районного суду виписано виконавчі листи від 21.08.2012 року та від 12.11.2012 року про стягнення з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 300 грн. щомісячно на кожну дитину і до їх повноліття.

Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини, зокрема, можуть бути присуджені у твердій грошовій сумі.

Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно до ч.1 ст.192 Сімейного Кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Пред'являючи даний позов в порядку ч. 1 ст. 192 СК України, позивачка посилалася на те, що у зв"язку із складним матеріальним становищем, вона не може забезпечити дітям належного постійного грошового утримання, а так як відповідач влаштувався на роботу і має стабільний заробіток, це є підставою для збільшення розміру аліментів, оскільки діти підросли і потребують більших витрат.

Відповідно до вимог ст.192 СК України та п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений за судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Законом України «Про державний бюджет України на 2015 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком до шести років 1032 грн. та від шести до вісімнадцяти років у розмірі 1286 грн., а згідно ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Виходячи з наведеного, мінімальний розмір аліментів на одну дитину віком від шести до вісімнадцяти років повинен бути не менший, ніж 385,80 грн., а на дитину до шести років 309,6 грн.

Не приймається до уваги колегією суддів доводи апелянта на те, що він не має можливості сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі, оскільки апелянт є працездатним, середньомісячна заробітна плата якого становить 3169,61 грн., ( заробітна плата за 2015 р.: квітень -2738,50., травень - 4159,88 грн. І червень - 2610,44 грн. = 9508,72 грн.: 3 міс.), що стверджується довідкою про його доходи № 1765 від 17.07.2015 р. , виданою ТзОВ Бучачагрохлібпром, а не 1218 грн. як посилався апелянт в апеляційній скарзі. Будь яких інших належних та допустимих доказів для спростування рішення суду першої інстанції, передбачених статтями 57, 58, 59 ЦПК України, які б мали доказове значення та заслуговували на увагу, чи порушень норм процесуального права, які можуть бути підставою для зміни рішення, відповідно до ч. 3 ст. 309 ЦПК України, апелянтом не подано.

Посилання апелянта на ч.4 ст. 70 ЗУ "Про виконавче провадження" є безпідставним, оскільки суперечить наданим доказам, зокрема, щодо його розміру заробітної плати.

Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради Української РСР від 27 лютого 1991 р. N 789-XII, частин 7, 8 ст.7 СК, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей.

Таким чином, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачає.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 314, 316, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Бучацького районного суду від 22 квітня 2015 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області Т.С. Парандюк