Справа № 381/864/15 Головуючий у І інстанції Бутенко В.О.
Провадження № 22-ц/780/4063/15 Доповідач у 2 інстанції Олійник В. І.
Категорія 46 08.09.2015
УХВАЛА

Іменем України

08 вересня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого - судді Олійника В.І.,

суддів: Волохова Л.А., Данілова О.М.,

при секретарі Якимчук Ю.С.

розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 19 травня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про захист порушених прав, -

в с т а н о в и л а :

У лютому 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаним позовом до ОСОБА_3 про захист порушених прав, посилаючись на те, що він проживає АДРЕСА_1, а відповідачка по АДРЕСА_2 і їх земельні ділянки межують.

Також вказував, що відповідачка на межі земельних ділянок встановила суцільний паркан висотою 2,5 метри, чим порушила «Правила благоустрою території міста Фастові», ухвалені рішенням Фастівської міської ради Київської області, де чітко вказано, що висота парканів в індивідуальній забудові не повинна перевищувати 2,0 метри., тобто при встановленні паркану ОСОБА_3 порушені норми чинного законодавства України та порушені правила добросусідства.

Крім того зазначав, що відповідачкою ОСОБА_3 було незаконно побудовано двоповерховий гараж. При його зверненні до органів місцевого самоврядування та до органів МВС з питанням захисту порушених прав, йому було рекомендовано звернутися до суду.

Враховуючи вищенаведене, просив суд зобов'язати ОСОБА_3 знести самовільно збудовані гараж та паркан, що не відповідає нормативам та встановити паркан відповідно до норм будівництва та Правил благоустрою території міста Фастова.

Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 19 травня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі з підстав порушення судом норм матеріального і процесуального права ставиться питання про скасування рішення і ухвалення нового, яким задовольнити позовні вимоги.

Колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно відхилити, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 проживає АДРЕСА_1, тобто по-сусідству з відповідачкою ОСОБА_3, яка відповідно до Договору дарування житлового будинку від 04 жовтня 2004 року є власником житлового будинку з надвірними будівлями. розташованого по АДРЕСА_2.

13 жовтня 2014 року ОСОБА_4 звернувся із заявою до голови Фастівської міської ради, в якій вказував, що ОСОБА_3 встановила паркан на межі їх земельних ділянок та самовільно збудувала гараж, чим порушила всі норми Закону.

Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області розглянуто звернення ОСОБА_2 до відділу містобудування архітектури Фастівської міської ради щодо проведення перевірки законності будівництва по АДРЕСА_2.

Перевіркою від 24 листопада 2014 року встановлено, що за вищевказаною адресою розташований індивідуальний житловий будинок з господарськими спорудами. які знаходяться у власності ОСОБА_3 та проводиться будівництво гаражу без отримання документу, який надає право на виконання будівельних робіт, чим порушено вимоги статті 34 Закону України про регулювання містобудівної діяльності.

За результатами перевірки складено Акт від 24 листопада 2014 року, громадянці ОСОБА_3 вручено припис №С-2411/2 від 24 листопада 2014 року про усунення допущених правопорушень в термін до 01 червня 2015 року та складено протокол про адміністративне правопорушення від 24 листопада 2014 року №1-Л-А-2411/2.

На даний час Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області вживаються заходи по притягненню ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.5 статті 96 Кодексу України про Адміністративне Правопорушення.

Відповідно до пункту «г» статті 91 Земельного Кодексу України власники земельних ділянок зобов'язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів.

Згідно ч.1 ст.103 Земельного Кодексу України власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо).

За ч.1 ст.106 Земельного Кодексу України власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістились або стали невиразними.

Відповідно до ст.152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивачем як доказ не надано рішення про притягнення відповідача до відповідальності за порушення вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил та затверджених проектних рішень під час нового будівництва.

Суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, відмовивши в задоволенні позовних вимог, оскільки позивачем не надав суду доказів про те, що відповідачка порушує його права як землекористувача земельної ділянки, а також порушує правила добросусідства, а саме, що своїми діями завдає землекористувачам сусідніх земельних ділянок незручності в їх використанні за цільовим призначенням.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про порушення судом норм матеріального і процесуального права безпідставні, спростовуються матеріалами справи та висновками суду, викладеними в рішенні.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги та враховуючи, що обставини справи судом встановлені відповідно до наданих пояснень сторін та письмових доказів, що містяться в матеріалах справи, колегія суддів приходить до висновку, що рішення постановлене з дотриманням вимог матеріального і процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду залишити без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 19 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду Київської області набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий: Олійник В.І.

Судді: Волохов Л.А.

Данілов О.М.