З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"01" жовтня 2015 р. Справа № 608/1511/15-ц
Номер провадження2/608/596/2015
Чортківський районний суд Тернопільської області в складі:
головуючої судді Коломієць Н. З.
з участю секретаря Смаглій О. Р.,
представника позивача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чорткові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя, -
ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до відповідача ОСОБА_3 про поділ майна подружжя. В позовній заяві вона вказала, що з відповідачем ОСОБА_3 з 1983 року перебувала у шлюбі, який рішенням Чортківського районного суду від 21 липня 2005 року було розірвано. За час спільного проживання з відповідачем ними було набуте нерухоме майно, а саме: квартира АДРЕСА_1, яка зареєстрована на чоловіка. Вартість даної квартири за спільною згодою подружжя оцінило у 100000 гривень. Однак, в 2015 році відповідач почав заявляти права на квартиру в цілому, тим самим порушуючи права позивача як співвласника, тому ОСОБА_2 змушена звернутися в суд за захистом свого права, а саме: просить провести поділ даної квартири, визнавши право власності на ? частину квартири кожному.
В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги ОСОБА_2 підтримує, просить задоволити.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання повторно не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи через оголошення в пресі.
Суд, зі згоди представника позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Вислухавши представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.
Частина 3 статті 368 Цивільного кодексу України трактує, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ч. 1 ст. 60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).
Як вбачається з рішення Чортківського районного суду по справі № 2-1297/2005 від 21 липня 2005 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 розірвано, сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 залишено проживати з матірю. Дане рішення не оскаржувалося та набрало законної сили 23 серпня 2005 року.
На підставі даного рішення ОСОБА_2 повторно видано свідоцтво про розірвання шлюбу серії І-ИД № 047819.
За час спільного проживання сторін, ОСОБА_3 було набуте нерухоме майно, а саме: квартира АДРЕСА_1, що стверджується договором купівлі продажу від 17 червня 1994 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1-1692.
Згідно ч. 1 ст. 61 Сімейного кодексу України, об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.
Відповідно до ст. 70 цього Кодексу, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
Згідно ч. 1 ст. 372 Цивільного кодексу України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними.
Посилаючись на п.22 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» можна зазначити, що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 Сімейного кодексу України та ст. 372 Цивільного кодексу України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 72 Сімейного кодексу України, позовна давність до поділу майна подружжя, шлюб між яким розірвано, обчислюється від дня, коли один із співвласників дізнався або міг дізнатись про порушення свого права. Оскільки, в 2015 році відповідач заявив свої права на всю квартиру, порушуючи права позивача, як співвласника даного майна, з того часу суд обчислює строк позовної давності.
Керуючись ст. ст. 60, 61, 70, 72 Сімейного кодексу України, ст. ст. 368, 372 Цивільного кодексу України, постановою Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», ст. ст. 10, 57, 60, 212, 213, 215 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
Позовні вимоги задоволити.
Провести поділ майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, визнавши за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 по 1/2 частині кожному квартири АДРЕСА_2.
Заочне рішення бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів до апеляційного суду Тернопільської області через Чортківський районний суд.

Суддя:/підпис/

Копія вірна

Оригінал заочного рішення знаходиться в матеріалах справи № 608/1511/15-ц

Заочне рішення набрало законної сили «_____»_______________2015р.

Суддя: Н. З . Коломієць