Справа № 654/2063/15-ц
Провадження №2/654/848/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2015 року Голопристанський районний суд Херсонської області у складі:

головуючого судді - Охтень А.А.,

секретаря судового засідання - Сидоркіної І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Гола Пристань цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до управляння державного архітектурно-будівельного контролю у Херсонській області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати права власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив.

Обставини справи, встановлені судом.

ОСОБА_2, померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до заповіту від 05.03.1992 року ОСОБА_1 є спадкоємцем всього належного на праві власності майна ОСОБА_2.

ОСОБА_2, відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 22.04.1988 року, є власником житлового будинку, площею 24,0 кв.м. у с.Новософіївка Голопристанського району Херсонської області.

Згідно довідки Новософіївської сільради від 28.04.2014 року за погосподарською книгою житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1, належав ОСОБА_2, земельна ділянка площею 0, 25 га належить сільській раді.

Позивач 19.03.2014 року звернулась до приватного нотаріуса Маршалової М.В. з заявою про прийняття спадщини, однак їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2, оскільки порушені вимоги законодавства, право власності на житловий будинок не зареєстроване в державному реєстрі прав власності.

Інші спадкоємці звернулись до нотаріальної контори з заявою про відмову від прийняття спадщини.

У відповідності до статей 1217, 1220, 1221, 1222 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи в цей же день, за останнім місцем проживання спадкодавця.

Згідно статті 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Житловим будинком є будівля капітального типу, споруджена з дотриманням вимог, встановлених законом, іншими нормативно-правовими актами, і призначена для постійного у ній проживання - стаття 380 ЦК України.

Відповідно до ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

За ч. 2 та 3 ст.331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. До будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).

Відповідно до Постанови Пленум Верховного Суду України від 30.05.2008 за N 7 „Про судову практику у справах про спадкування" абз.1 п.3, якщо спадкодавцем було здійснене самочинне будівництво, до спадкоємців переходить право власності на будівельні матеріали, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва.

Як було встановлено в судовому засіданні, позивач є спадкоємцем майна померлої ОСОБА_2, однак, відповідно до технічного паспорту, житлові та господарські приміщення побудовані за адресою: АДРЕСА_1, не відповідають зазначеному у свідоцтві про право на спадщину від 22.04.1988 року, правовстановлюючі документи також за життя спадкодавця не оформлені.

Таким чином, за вказаних обставинах до позивача переходить тільки право власності на будівельні матеріали.

Керуючись ст. ст. 11, 60, 213-215 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати право власності за ОСОБА_1 на будівельні матеріали в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2, які були використані при будівництві об'єкта нерухомості по АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене в строки та в порядку, передбаченому ст. ст. 294 -296 ЦПК України.

Суддя А. А. Охтень