КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/2284/15-ц
Провадження № 2/552/1116/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.06.2015 року Київський районний суд м.Полтави в складі:

Головуючого судді Турченко Т.В.

При секретарі - Рибальченко О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Полтаві цивільну справу за позовом Приватного підприємства «Продмаркет» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по договору поставки товару, -

В С Т А Н О В И В :

24 квітня 2015 року позивач ОСОБА_2 підприємство «Продмаркет» звернулось в суд з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по договору поставки товару, мотивуючи свій позов тим, що на початку листопада 2011 року ОСОБА_2 підприємство «Продмаркет» домовилось з фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 про поставку борошна вищого ґатунку в кількості 20 тон. Домовленість була усна і полягала в тому, що ОСОБА_2 підприємство «Продмаркет» поставить ФОП ОСОБА_1 борошно, і коли товар буде доставлений до місця передачі його ФОП ОСОБА_1, сторонами буде підписаний договір поставки борошна, та підписані всі необхідні документи. На виконання цієї домовленості 16.11.2011 року ПП «Продмаркет» погрузило на транспортний засіб зі свого складу борошно в кількості 20 тон. При цьому була складена видаткова накладна №181 від 16.11.2011 року. 17.11.2011 року між ОСОБА_2 підприємством «Продмаркет» та фізичною особою-підприємцем був укладений договір поставки товару від 17.11.2011 року. Даний договір був підписаний особисто ОСОБА_1 Також нею була підписана видаткова накладна №181 від 16.11.2011 року про поставку 20 тон борошна вищого ґатунку загальною вартістю 53 000 грн., що підтверджує факт поставки товару. Крім того, ОСОБА_1 надала довіреність №065251 серія ААД від 17.11.2011 року на отримання 20 тон борошна, в якій отримувачем була зазначена ОСОБА_1. ПП «Продмаркет» свої зобов»язання за договором від 17.11.2011 року перед ФОП ОСОБА_1 виконало, а саме поставило 20 тон борошна вищого ґатунку ОСОБА_1 Згідно договору поставки від 17.11.2011 року, що був підписаний сторонами, а саме пункту 3.3 розрахунок за кожну партію товару проводиться покупцем у безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника по факту поставки товару. Строк виконання покупцем ФОП ОСОБА_1 свого зобов»язання щодо оплати товару відповідно до договору настав 17.11.2011 року. 07.12.2011 року ОСОБА_2 підприємство «Продмаркет» направило на адресу ФОП ОСОБА_1 лист вимогу №28 від 05.12.2011 року, в якому просило оплатити борг в сумі 53 000 грн. за поставлене борошно, що підтверджується копією квитанції та описом вкладення. В зв»язку з тим, що ОСОБА_1 почала заперечувати факт отримання товару та підписання нею видаткової накладної та довіреності на отримання від ПП «Продмаркет» борошна в кількості 20 тон загальною вартістю 53 000 грн., засновник підприємства ОСОБА_3 звернувся з заявою від 18.11.2011 року про вчинення злочину до Київського РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області, на підставі якої була винесена постанова про порушення кримінальної справи по факту заволодіння борошном вищого ґатунку вагою 20 тон, що належить ПП «Продмаркет» про шахрайство, за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України. На даний час кримінальне провадження не закрито. Просили суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного підприємства «Продмаркет» 77 570 грн., з яких сума основної заборгованості складає 53 000 грн., інфляційні 19 186 грн., три відсотки річних 5 384 грн. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного підприємства «Продмаркет» суму судового збору в розмірі 775 грн. 70 коп.

В судовому засіданні представник Приватного підприємства «Продмаркет» ОСОБА_4 позов підтримала. Просила суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 з позовом не згодна. Суду пояснила, що з ПП «Продмаркет» розрахувалась і підприємству нічого невинна. Крім того, просила суд до вимог позивача застосувати строк позовної давності.

Суд, заслухавши представника Приватного підприємства «Продмаркет» ОСОБА_4, відповідача ОСОБА_1, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити в зв»язку з пропуском строку звернення до суду.

Судом встановлено, що 17 листопада 2011 року між ОСОБА_2 підприємством «Продмаркет» та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 був укладений договір поставки товару (а.с.7).

Згідно пункту 1.1. даного договору постачальник зобов»язувався поставити та передати у власність покупця товар, а покупець зобов»язувався прийняти цей товар на умовах цього договору.

Відповідно до пункту 1.2. договору предметом поставки являється наступний товар: зерно пшениці, а саме борошно вищого ґатунку.

Пунктом 2.1 договору обсяг товару становить 20 тон.

Згідно Видаткової накладної №181 від 16.11.2011 року (а.с.8) ОСОБА_2 підприємство «Продмаркет» відвантажило борошно вищого ґатунку в кількості 20 тон вартістю 53 000 грн., ФОП ОСОБА_1 отримала даний товар, що підтверджується довіреністю серія ААД №065251 від 17.11.2011 року (а.с.9), яка видана на ім»я ОСОБА_1.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 підприємство «Продмаркет» відвантажило борошно вищого ґатунку в кількості 20 тон вартістю 53 000 грн., але ФОП ОСОБА_1 за вказаний товар не розрахувалась, чим порушила умови договору поставки товару від 17.11.2011 року.

Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов»язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов»язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 статті 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов»язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно пункту 8.1. договору цей договір вступає в силу з моменту підписання і діє до 30 грудня 2011 року.

Отже, на час розгляду справи в суді дія договору поставки товару від 17.11.2011 року закінчилася.

Статтею 256 ЦК України встановлено, що позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею 257 ЦК України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_2 підприємство «Продмаркет» звернулось в суд з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по договору поставки товару 24 квітня 2015 року. Таким чином, позивачем пропущений трирічний строк звернення до суду і саме з цих підстав в задоволенні позову необхідно відмовити.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.256, 257 ЦК України, ст.ст.4-14, 209, 213-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову Приватного підприємства «Продмаркет» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по договору поставки товару відмовити в зв»язку з пропуском строку звернення до суду.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції до апеляційного суду Полтавської області може бути подана в десяти денний термін.

Головуючий Т.В.Турченко