пр. № 2/759/1142/15
16 листопада 2015 року м.Київ
Святошинський районний суд м. Києва
у складі: головуючого судді Уляновської О.В.,
секретаря Бандури Н.О.,
за участю: представника позивача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3 та Девята Київська державна нотаріальна контора про визнння незаконними дій по зняттю грошових коштів, закриття рахунків та стягнення незаконно знятих грошових коштів,
01.02.2012 р. третя особа гр. ОСОБА_5, також подала заяву до позивача у якій вона повідомляла про те, ще вона є єдиною спадкоємицею померлої гр. ОСОБА_4 та просила повідомити її коли вона зможе отримати успадковані грошові кошти, які вже станом на 01.02.2013 р. були отримані відповідачем. До заяви було додано копію свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 19.01.2012 р. зареєстрованого в реєстрі №7-116 на імя ОСОБА_3
У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.
Відповідач в судове засідання не зявився, про день і час розгляду справи повідомлявся належним чином, що стверджується поштовим повідомленням (а.с. 43, 82, 89, 94, 103), заперечень проти позову суду не надав, про поважність причин неявки суд не повідомив.
Третя особа Девята Київська державна нотаріальна контора у судове засідання не зявилась, надіслала до суду лист в якому просить слухати справу без її участі. Заперечень чи пояснень на позовну заяву не має (а.с. 96).
Третя особа ОСОБА_3 у судові засідання не зявлялась, повідомлялась належним чином (а.с. 92, 100).
Суд вважає за можливе розгляд справи у відсутності представника відповідача на підставі наявних у справі доказів згідно частини 4 ст.169 ЦПК України в порядку заочного розгляду справи.
Суд, всебічно зясувавши обставини, на які позивачка посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини.
Згідно ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Вищевказані грошові кошти та рахунки належали померлому вкладнику гр. ОСОБА_4.
01.02.2012 р. третя особа гр. ОСОБА_5, також подала заяву до позивача у якій вона повідомляла про те, ще вона є єдиною спадкоємицею померлої гр. ОСОБА_4 та просила повідомити її коли вона зможе отримати успадковані грошові (а.с. 10).
На письмовий запит позивача, про підтвердження факту видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом, 11.01.2014 р. надійшла відповідь, в якій повідомлялось про те, що свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_4, на імя гр. ОСОБА_2, Девятою Київською нотаріальною конторою, не видавалось (а.с. 12).
Оскільки спадкові кошти померлого вкладника гр. ОСОБА_4 вже були отримані 17.08.2011 р. Відповідачем, то гр. ОСОБА_5 16.01.2013 р. звернулася до Святошинського районного суду м. Києва, з позовною заявою про усунення перешкод у здійсненні права розпорядження, своїм майном, шляхом визнання незаконним закриття рахунків та стягненні сумм по успадкованим грошовим вкладам.
03.06.2014 р. Апеляційний суд м. Києва рішення Святошинського районного суду м. Києва від 01.04.2014 р. залишено без змін (а.с. 16-19).
У відповідності до частини 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
Як стверджуе позивач, на підтвердження здійсненої операції по видачі даних коштів, він залишив у себе копії паспорта та ідентифікаційного номера відповідача, нотаріально посвідчену копію свідоцтва про право на спадщину за заповітом на імя ОСОБА_2.
Відповідно до глави 2 «Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземній валютах», затвердженої Постановою Правління Національного банку України від 12.11.2003 р. № 492, при зверненні клієнта до Банку, останнім проводиться ідентифікація клієнта, тобто: при зверненні громадянина до відділення банку з заявою про отримання спадкових коштів, громадянин зобовязании предявити паспорт, що підтверджує його особу, довідку про присвоєння ідентифікаційного номера та свідоцтво про право на спадщину, яке повинно бути викладене на спеціальному бланку, скріплене мокрою печаткою та підписом нотаріуса.
Главою 3 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» затвердженого 22.02.2012 р. наказом Міністерства юстиції України №269/5 (далі - Порядок) передбачено, що при вчиненні нотаріальної дії нотаріус установлює особу, що звернулась за вчиненням нотаріальної дії.
Відповідно до частини 5 глави 10 Порядку:
5.1. При оформленні спадщини за заповітом нотаріус має надати правову оцінку заповіту, перевірити його реєстрацію у Спадковому peєстрі та чинність на момент смерті заповідача, встановлює та ідентифікує осіб, які мають право на отримання свідоцтва на спадщину.
5.5. При видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом нотаріус має обоє язково зясувати наявність спадкоємців, які мають право на обовязкову частку у спадщині, перелік яких визначено у ст. 1241 Цивільного кодексу України.
Таким чином, на момент зверненя відповідача на отримання спадкових коштів померлого вкладника ОСОБА_4, у позивача не було жодних законних підстав для відмови відповідачу у вчиненні такої дії по виплаті спадкових коштів.
Відповідно до «Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземній валютах», затвердженої Постановою Правління Національного банку України від 12.11.2003 р. № 492: аб. 3, п. 10.15. незалежно від того, чи здійснюється успадкування вкладу згідно із законом, заповітом або розпорядженням, банк здійснює виплату вкладу спадкоємцю власника рахунку на підставі відповідного свідоцтва про право на спадщину або дозволу нотаріуса на одержання спадкоємцем частини вкладу спадкодавця, або за рішенням суду.
У відповідності до ч.І ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобовязана повернути потерпілому це майно. Особа зобовязана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності та взаємному звязку, враховуючи те, що всі надані відповідачем документи були предявленні в оригіналах та були оформленні відповідно до чинного законодавства України і як наслідок всі грошові кошти виплачені відповідачу позивачем, суд визнає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.
Згідно ст. 88 ЦПК України суд покладає на відповідача обовязок відшкодувати позивачу суму сплаченого судового збору.
На підставі викладеного, керуючись гл. 2 «Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземній валютах», затвердженої Постановою Правління Національного банку України від 12.11.2003 р. № 492; Главою 3 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» затвердженого 22.02.2012 р. наказом Міністерства юстиції України №269/5; ч.І ст. 1212 ЦК України; ст.ст. 10, 11, 30, 57-61, 88, ч. 4 ст. 169, 179, 209, 212-215, 218, 223, 224-228, 360-7 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3 та Девята Київська державна нотаріальна контора про визнння незаконними дій по зняттю грошових коштів, закриття рахунків та стягнення незаконно знятих грошових коштів задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 ідентифікаційний номер НОМЕР_1, понесені витрати у сумі 6577 грн. 70 коп..
Стягнути з ОСОБА_2 ідентифікаційний номер НОМЕР_1, понесені витрати у розмірі 642 грн. 36 коп. (судовий збір за позовом ОСОБА_3 до AT «Ощадбанк»).
Стягнути з ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, витрати на оплату судового збору в розмірі 892 грн. 37 коп.
Стягнути з ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, витрати на оплату судового збору за подачу заяви про збільшення розміру позовних вимог у розмірі 243 грн. 60 коп..
Стягнути з ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, витрати на оплату публікації оголошення у газеті «Голос України» в розмірі 395 грн. 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, витрати на оплату витрат за відправку телеграми в розмірі 121 грн. 97 коп.
Заочне рішення суду може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Згідно загального порядку оскарження, дане рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення суду набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого ЦПК України, згідно якого рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
СУДДЯ: