ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/7263/15-ц
провадження № 2/753/4301/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

"08" липня 2015 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Сухомлінова С.М.

секретаря - Палій Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Акціонерно-комерційний банк «Капітал» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа - Служба у справах дітей Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом та примусове виселення.,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання відповідачів такими, що втратили право користування та квартирою АДРЕСА_1 та виселення останніх зі спірної квартири. Посилався на те, що рішенням суду в рахунок погашення заборгованості за кредитного договору було звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме трикімнатну квартиру АДРЕСА_1, що належить на праві власності відповідачу ОСОБА_2 стверджував, що згідно вимог закону відповідачам було направлено письмову вимогу про необхідність добровільно звільнити жиле приміщення, яка останніми залишилась проігнорована. З метою забезпечення проведення реалізації предмета іпотеки, позивач просив визнати відповідачів такими, що втратили право користування спірною квартирою та висилити останніх з неї.

В судове засідання відповідачі не з'явились, хоча про розгляд справи повідомлялись належним чином.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та не заперечував проти ухвалення заочного рішення, а від третьої особи на адресу надійшли письмові пояснення в яких остання просила винести рішення відповідно до вимог чинного законодавства та з максимально можливим урахуванням інтересів дітей.

Вислухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним позов задовольнити частково виходячи з наступного.

31.07.2009 р. між ВАТ «АКБ «Капітал» (ПАТ «АКБ «Капітал») та відповідачем ОСОБА_3 було укладено договір про надання споживчого кредиту № 62- к.02/31/07/09, згідно умов якого позивач надав ОСОБА_3 кредит на суму 2 700 000,00 грн., строком до 30.07.2019 зі сплатою 12 відсотків річних (а.с.3-4).

В забезпечення виконання позичальником умов договору кредиту, 31.07.2009 між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір іпотеки № 62-і посвідчений приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_5, зареєстрований в реєстрі за № 1256, згідно умов якого відповідач передав в іпотеку Банку нерухоме майно, а саме квартиру № 41загальною площею 111,1 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.7-11).

У зв'язку з невиконанням відповідачем ОСОБА_3 умов кредитного договору утворилась заборгованість і рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 28.08.2013р. було звернуто стягнення на предмет іпотеки по договору іпотеки № 62-і від 31.07.2009 р. - трьохкімнатну квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 111,1 кв.м., жилою площею - 57,9 кв.м., що належить на праві власності ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу; встановлено спосіб реалізації предмету іпотеки шляхом продажу з прилюдних торгів в межах процедури виконавчого провадження за ціну не нижчу за звичайні ціни на цей вид майна, а за рахунок отриманих коштів від реалізації зазначеного предмета іпотеки, задовольнити вимоги ПАТ «АКБ «Капітал» за кредитним договором № 62- к.02/31/07/09від 31.07.2009 р.(а.с.6-7). Зазначене рішення суду було змінено рішення Апеляційного суду м. Києва від 29.05.2014р. лише в частині визначення розміру заборгованості, в рахунок погашення якої звернути стягнення на предмет іпотеки (а.с.18-20).

Постановою державного виконавця 06.10.2014р. було відкрито виконавче провадження з примусового виконання вищевказаного рішення суду та винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження (а.с.23-24,25-25).

Як вбачається з довідки Форма № 3 від 23.02.2015р. в спірній квартирі зареєстровані та проживають відповідачі: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с.22).

Відповідно ч. 1,2 ст. 40 ЗУ «Про іпотеку», звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців. Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.

Відповідно ст. 109 Житлового кодексу, звернення стягнення на передане в іпотеку житлове приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом. Після прийняття кредитором рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги, якщо сторонами не погоджено більший строк. Якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.

25.02.2015р. позивачем на адресу відповідачів було направлено письмову вимогу про добровільне звільнення квартири (а.с.26), яка останніми залишилась проігнорована.

Таким чином, суд вважає встановленим факт порушення прав позивача, а тому вважає необхідним виселити відповідачів зі спірної квартири.

Що стосується вимог про визнання відповідачів такими, що втратили право користування спірною квартирою, то суд вважає їх безпідставними, оскільки законом не передбачено можливості визнання власника іпотечної квартири та членів його сім'ї втратившими право користування житлом.

Вирішуючи позов таким чином, суд вважає необхідним стягнути з відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь позивача понесені останнім судові витрати в розмірі 121,80 грн. з кожного(а.с.39).

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 88, 212-215, 224 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Виселити ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4 2007 року народження, ОСОБА_5 2010 року народження з квартири АДРЕСА_1.

Стягнути на користь Публічного акціонерного товариства «Акціонерно-комерційний банк «Капітал» з ОСОБА_2 і ОСОБА_3 по 121 (сто двадцять одну) грн. 80 коп. судових витрат з кожного.

В решті позову - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення ухвали до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва.

СУДДЯ: С.М. Сухомлінов