Справа № 346/1805/14-ц
Провадження № 22-ц/779/1041/2015
Головуючий у 1 інстанції Калинюк О. П.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2015 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючої Горейко М.Д.

суддів: Бойчука І.В., Проскурніцького П.І.

секретаря Драганчук У.М.

з участю представника апелянта ОСОБА_2, представника відповідача ВДАС ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Відкритого акціонерного товариства «ОСОБА_6 меблевий комбінат» до Відділу державної виконавчої служби Коломийського міськрайонного управління юстиції, ОСОБА_6 селищної ради Коломийського району, ОСОБА_4, треті особи: Реєстраційна служба Коломийського міськрайонного управління юстиції в Івано-Франківській області, Обласне комунальне підприємство «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» про визнання неправомірним та скасування рішення виконкому ОСОБА_6 селищної ради Коломийського району, скасування державної реєстрації нежитлового приміщення, визнання прилюдних торгів недійсними, визнання незаконним протоколу про проведення прилюдних торгів, визнання недійсним акту про проведення прилюдних торгів, за апеляційною скаргою Відкритого акціонерного товариства «ОСОБА_6 меблевий комбінат» на рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 27 березня 2015 року, -

в с т а н о в и л а :

Рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 27 березня 2015 року в задоволенні позову Відкритого акціонерного товариства «ОСОБА_6 меблевий комбінат» до Відділу державної виконавчої служби Коломийського міськрайонного управління юстиції в Івано-Франківській області, ОСОБА_6 селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області, ОСОБА_4, треті особи: Реєстраційна служба Коломийського міськрайонного управління юстиції в Івано-Франківській області, Обласне комунальне підприємство «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» про визнання неправомірним та скасування рішення виконкому ОСОБА_6 селищної ради Коломийського району №37 від 10.02.2012 року «Про оформлення права власності на нежилі складські приміщення», а саме на нежиле складське приміщення, 1970 року побудови, площею 775,40 кв.м, розташоване в смт. Печеніжин по вул. Набережна, 56Б, Коломийського району Івано-Франківської області, скасування державної реєстрації вказаного нежитлового приміщення, визнання прилюдних торгів, проведених 16.07.2012 року щодо продажу зазначеного складського приміщення недійсними, визнання незаконним протоколу №15/170/12-А-1 про проведення цих прилюдних торгів, згідно з яким їх переможцем визнано ОСОБА_4, визнання недійсним акту про проведення прилюдних торгів, складеного 17.07.2012 року державним виконавцем районного відділу державної виконавчої служби Коломийського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_3, затвердженого того ж дня начальником вказаного відділу ОСОБА_7, відмовлено у зв'язку з безпідставністю позовних вимог.

Не погодившись з рішенням суду, ВАТ «ОСОБА_6 меблевий комбінат» подало апеляційну скаргу, в якій посилається на неповне зясування судом обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Зокрема апелянт вказує, що розглядаючи справу та ухвалюючи оскаржуване рішення суд першої інстанції не дав належної оцінки факту прийняття виконавчим комітетом ОСОБА_6 селищної ради рішення №37 від 10.02.2012 року «Про оформлення права власності на нежилі складські приміщення» та не взяв до уваги пояснення представника позивача про те, що право власності на нежиле складське приміщення, що розташоване по вул. Набережна, 56Б в смт. Печеніжин Коломийського району, в порушення п.п. 2.3-2.7 чинного на момент виникнення спірних правовідносин Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №7/5 від 07.02.2002 року, оформлено за ВАТ «ОСОБА_6 меблевий комбінат» без письмової заяви позивача, а РВ ДВС Коломийського міськрайонного управління юстиції здійснив реєстрацію права власності та отримав свідоцтво про право власності на нерухоме майно, яке в подальшому на власний розсуд надав торгуючій організації при укладенні договору на проведення реалізації майна, без будь-якого доручення від позивача.

Також, на думку апелянта, суд не дав належної оцінки діям ОКП «Коломийське МБТІ», яке прийняло заяву на реєстрацію права власності на нежиле приміщення за ВАТ «ОСОБА_6 меблевий комбінат» та видало свідоцтво про право власності начальнику РВ ДВС, у якого не було відповідного доручення позивача на вчинення таких дій, що призвело до незаконної реєстрації права власності, оскільки до державного реєстратора звернулася особа, яка не може бути заявником.

Суд не дослідив ту обставину, що арешт державним виконавцем накладався на нежиле приміщення по вул. Набережна, 56 в смт. Печеніжин, а право власності за ВАТ «ОСОБА_6 меблевий комбінат» визнано на нежиле приміщення по вул. Набережна, 56Б в смт. Печеніжин. При цьому жодного рішення про зміну нумерації вказаного нежилого приміщення не приймалося і позивач з такою вимогою до селищної ради не звертався, з чого слідує, що арешт накладався на майно за однією адресою, а було проведено реалізацію майна, що знаходиться за іншою адресою.

Крім того, апелянт зазначає, що в оскаржуваному рішенні суд безпідставно зазначив про те, що в судовому засіданні представник позивача стверджував, що позивач мав намір набути у власність спірне нежитлове приміщення іншим чином та просив звернути увагу на описки, здійснені в документах, які складалися в ході підготовки та проведення торгів, оскільки в судовому засіданні представник позивача лише зазначав, що якщо б була така необхідність та бажання позивача, то останній набув би право власності в інший законний спосіб, а щодо описок, то представник звертав увагу суду на записи у документах, які слугували підготовці та реалізації майна.

З цих підстав апелянт просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.

В засіданні апеляційного суду представник апелянта доводи апеляційної скарги підтримав з наведених у ній мотивів.

Представники відповідачів ВДВС Коломийського міськрайонного управління юстиції і ОСОБА_4 доводи апеляційної скарги не визнали, посилаючись на обґрунтованість висновків суду, просили в задоволенні скарги відмовити.

Представник відповідача ОСОБА_6 селищної ради Коломийського району та представники третіх осіб: Реєстраційної служби Коломийського міськрайонного управління юстиції в Івано-Франківській області та ОКП «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» в судове засідання не з'явилися, про час та день розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку, причину неявки суду не повідомили.

З урахуванням положення ст. 305 ЦПК України колегія суддів ухвалила про розгляд справи за їх відсутності.

Заслухавши доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши відповідність висновків суду фактичним обставинам справи та правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права у вирішенні даного спору, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити з наступних підстав.

Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені в п. 2 Постанови від 18.12.2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі», рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до ст. 2 ЦПК України, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 8 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми.

Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність і допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Рішення суду першої інстанції зазначеним вимогам відповідає.

Відмовляючи в задоволенні позову ВАТ «ОСОБА_6 меблевий комбінат» в частині визнання неправомірним та скасування рішення виконкому ОСОБА_6 селищної ради № 37 від 10.02.2012 р. про оформлення права власності на нежиле складське приміщення та скасування державної реєстрації нежитлового приміщення (складського приміщення) літера Б, смт. Печеніжин, вул. Набережна, 56Б, площею 775,4 кв.м., суд першої інстанції виходив з того, що при оформленні права власності на спірне складське приміщення за ВАТ «ОСОБА_6 меблевий комбінат» ОСОБА_6 селищна рада та ОКП «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» діяли в межах наданих їм повноважень з дотриманням встановленого порядку оформлення та реєстрації права власності, при цьому не порушивши прав позивача.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду з наступних підстав.

Судом першої інстанції установлено, що при примусовому виконанні зведеного виконавчого провадження про стягнення з ВАТ «ОСОБА_6 меблевий комбінат» на користь фізичних та юридичних осіб боргу державним виконавцем відділу ДВС Коломийського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_8 в силу дії п. 5.1.1. Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №74/5 від 15.12.1999 року (далі Інструкція №74/5), відповідно до якого звернення стягнення на майно боржника полягає в його виявленні, за місцем знаходження юридичної особи боржника по вул. Набережній, 56 в смт. Печеніжин Коломийського району Івано-Франківської області (а.с. 7-8 в т. 1) виявлено розміщення спірного складського приміщення та пилорами, які ним описані та арештовані (акт опису й арешту майна від 13.09.2010 року).

Копію вказаного акта опису і арешту майна відповідно до п. 5.6.9 Інструкції №74/5, державним виконавцем було надіслано одному із засновників боржника ОСОБА_9В та боржнику ВАТ «ОСОБА_6 меблевий комбінат», що підтверджується листом №03-14/16826 від 13.09.2010 року. В листі також зазначено, що описане майно передано зазначеним адресатам на відповідальне зберігання та попереджено їх про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України (а.с. 44-46 в т. 2).

10.02.2012 року РВ ДВС Коломийського міськрайонного управління юстиції відповідно до ст. 5 ЗУ «Про виконавче провадження» звернувся до ОСОБА_6 селищної ради Коломийського району з проханням надати рішення виконкому ради про оформлення права власності на приміщення складу за ВАТ «ОСОБА_6 меблевий комбінат» (а.с. 10 в т. 1).

Цього ж дня виконавчим комітетом ОСОБА_6 селищної ради прийнято рішення №37, яким вирішено оформити право власності на нежиле складське приміщення, 1970 року побудови, площею 775,40 кв.м, розташоване в смт. Печеніжин по вул. Набережна, 56Б, Коломийського району Івано-Франківської області, за ВАТ «ОСОБА_6 меблевий комбінат» та делеговано ОКП «Коломийське МБТІ» виготовити та видати свідоцтво про право власності згідно даного рішення (а.с. 6 в т. 1).

При прийнятті вказаного рішення виконком керувався ст. 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та п. 8.1 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності й інших речових прав на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року №7/5 (а.с. 6 в т. 1)

На підставі зазначеного рішення ОКП «Коломийське МБТІ» зареєструвало за ВАТ «ОСОБА_6 меблевий комбінат» право власності на вказане нежиле складське приміщення і 28.05.2012 року свідоцтво про право власності надало РВ ДВС Коломийське міськрайонне управління юстиції (а.с. 24 в т. 1).

Реєстрація права власності на спірне складське приміщення за ВАТ «ОСОБА_6 меблевий комбінат» ОКП «Коломийське МБТІ» проведена у порядку встановленому п. 1.13 та відповідно до п.п. 2.1, 2.2 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності й інших речових прав на нерухоме майно.

За наведених обставин та норм матеріального права, які регулюють спірні правовідносини суд першої інстанції правильно дійшов висновку, що при оформленні права власності на спірне складське приміщення за ВАТ «ОСОБА_6 меблевий комбінат» орган місцевого самоврядування і реєструючий орган діяли в межах наданих їм повноважень з дотриманням встановленого порядку оформлення та реєстрації права власності, при цьому не порушивши прав позивача, а тому позов в частині визнання неправомірним та скасування рішення виконкому ОСОБА_6 селищної ради про оформлення права власності на нежиле складське приміщення та скасування державної реєстрації нежитлового приміщення є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Відмовляючи в задоволенні позову ВАТ «ОСОБА_6 меблевий комбінат», суд першої інстанції виходив з того, що дії державного виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення прилюдних торгів, не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними, оскільки мають самостійний спосіб оскарження, проте у встановлений законом строк не були оскаржені боржником. А підготовка, організація та проведення оспорюваних прилюдних торгів, також оформлення їх результатів відбулися з дотриманням норм матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, а саме Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27 жовтня 1999 року №68/5.

Судова колегія погоджується з таким висновком суду з огляду на наступне.

Судом встановлено, що після отримання державним виконавцем в ОКП «Коломийське МБТІ» правоустановчого документа на складське приміщення по вул. Набережній, 56Б в смт. Печеніжин Коломийського району, 01.06.2012 року РВ ДВС Коломийського міськрайонного управління юстиції у відповідності до п.п. 5.12.5 та 5.12.6 Інструкції про проведення виконавчих дій направив начальнику управління ДВС Головного управління юстиції в Івано-Франківській області документи на вказане нерухоме майно для передачі на конкурсній основі спеціалізованій організації для подальшої його реалізації (а.с. 25 в т. 1).

Головним управлінням юстиції в Івано-Франківській області замовлено проведення оцінки вартості спірного приміщення складу і згідно звіту про незалежну оцінку вартості вказаного майна, його вартість станом на 27.03.2012 року становить 33 156 грн. (а.с. 11-23 в т. 1).

Відповідно до довідки РВ ДВС Коломийського міськрайонного управління юстиції від 01.06.2012 року, акт опису й арешту майна від 13.09.2010 року та висновок експерта про вартість описаного майна боржником в судовому порядку не оскаржено (а.с. 26 в т. 1).

18.06.2012 року між РВ ДВС Коломийського міськрайонного управління юстиції та ПП «Спеціалізоване підприємство Юстиція» укладено договір №15/170/12-А про надання послуг по організації і проведенню прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна (а.с. 27-28 в т. 1). Згідно цього договору та заявки на реалізацію арештованого майна (а.с. 29 в т. 1), РВ ДВС передав ПП «Спеціалізоване підприємство Юстиція» складське приміщення (літ. Б), 1970 року побудови, площею 775,4 кв.м, яке знаходиться в смт. Печеніжин по вул. Набережна, 56Б.

Листом №940 від 23.06.2012 року ПП «Спеціалізоване підприємство Юстиція» повідомило начальника РВ ДВС Коломийського міськрайонного управління юстиції, Управління Пенсійного фонду України в м. Коломиї та Коломийському районі (стягувача) та ВАТ «ОСОБА_6 меблевий комбінат» (боржника) про те, що повторні прилюдні торги з реалізації арештованого спірного майна (лот №1) по договору №15/170/12-А від 18.06.2012 року відбудуться 16.07.2012 року в приміщенні РВ ДВС Коломийського міськрайонного управління юстиції (а.с. 30 в т. 1).

Судом встановлено, що вжите в цьому листі слово «повторні» є опискою, адже представниками сторін не доведено того факту, що 16.07.2012 року проводилися саме повторні прилюдні торги і про проведення попередніх прилюдних торгів в матеріалах справи немає жодних відомостей.

16.07.2012 року державним виконавцем вказаного РВ ДВС Коломийського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_3 було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якою накладено арешт на належне позивачу спірне складське приміщення у межах суми звернення стягнення 584 647,24 грн. (а.с. 31 в т. 1).

Відповідно до протоколу №15/170/12-А-1, складеного ПП «Спеціалізоване підприємство Юстиція» в особі його Івано-Франківської філії, 16.07.2012 року проведено прилюдні торги з реалізації спірного складського приміщення. Переможцем цих торгів (покупцем) визнано відповідача ОСОБА_4, який придбав вказане майно за продажною ціною 33 500 грн. Даний протокол підписано покупцем та ліцитатором ОСОБА_10 (а.с. 33 в т. 1).

17.07.2012 року державним виконавцем РВ ДВС Коломийського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_3 складено акт про проведені прилюдні торги - реалізацію спірного нежилого приміщення (складу), яке придбане ОСОБА_4 за вищевказану ціну. Переможець торгів здійснив розрахунок за придбане майно шляхом внесення коштів на рахунок ПП «Спеціалізоване підприємство Юстиція». Акт складено на підставі вищевказаного протоколу від 16.07.2012 року про проведення прилюдних торгів (а.с. 34 в т. 1). Того ж дня державним виконавцем винесено постанову про звільнення спірного приміщення з-під арешту у зв'язку із проведенням прилюдних торгів та продажем даного майна (а.с. 32 в т. 1).

Згідно акта №15/170-12-А-1 про надання послуг від 19.07.2012 року (а.с. 35 в т. 1) на виконання договору №15/170/12-А про надання послуг по організації і проведенню прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна від 18.06.2012 року ПП «Спеціалізоване підприємство Юстиція» провело дії по організації та проведенню аукціону, склад та найменування проданого майна (спірного складського приміщення) відповідають вищевказаному акту опису і арешту майна від 13.09.2010 року (а.с. 35 в т. 1).

Як убачається з матеріалів справи, підставою для визнання торгів недійсними позивачем зазначено недодержання державним виконавцем, Івано-Франківською філією приватного підприємства «Спеціалізоване підприємство Юстиція» та іншими відповідачами при проведенні прилюдних торгів норм Закону України «Про виконавче провадження», Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», наказу Міністерства юстиції України від 02.04.2012 р. №512/5«Про затвердження Інструкції з організації примусового виконання рішень», Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27 жовтня 1999 року №68/5, Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності й інших речових прав на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року №7/5.

Проте, умови та порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що підлягають примусовому виконанню в разі невиконання їх у добровільному порядку визначаються Закон України «Про виконавче провадження» та Інструкцією про проведення виконавчих дій.

Цим Законом визначено загальні правові основи організації та діяльності державної виконавчої служби, її завдання та компетенцію, а також визначено учасників виконавчого провадження, закріплено їхні права та обов'язки, у тому числі право стягувачів і боржників та інших учасників виконавчого провадження на оскарження дій (бездіяльності) державного виконавця та порядок цього оскарження (ст.ст. 1, 2, 5, 7, 8, 11, 12, 82 Закону).

Разом із тим аналіз положень Закону України «Про виконавче провадження» й Інструкції №74/5 від 15 грудня 1999 року свідчить про те, що вони не встановлюють порядку та правил проведення прилюдних торгів, а лише закріплюють, як і ст. 650 ЦК України, такий спосіб реалізації майна, як його продаж на прилюдних торгах, і відсилають до інших нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України та Міністерства юстиції України, якими повинен визначатися порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого майна (ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» та пп. 5.11, 5.12 Інструкції №74/5 від 15 грудня 1999 року).

Відповідно до положень указаних правових норм державний виконавець здійснює лише підготовчі дії з метою проведення прилюдних торгів, а самі прилюдні торги з реалізації нерухомого майна організовують і проводять спеціалізовані організації, з якими державною виконавчою службою укладається відповідний договір (п. 5.11 Інструкції №74/5 від 15 грудня 1999 року).

Правила ж проведення прилюдних торгів визначені Тимчасовим положенням.

Цим Тимчасовим положенням визначено, що прилюдні торги є спеціальною процедурою продажу майна, за результатами якої власником майна стає покупець, який у ході торгів запропонував за нього найвищу ціну (п. 2.2 Тимчасового положення), та передбачені певні правила проведення цих торгів, а саме: по-перше, правила, які визначають процедуру підготовки, проведення торгів (опублікування інформаційного повідомлення певного змісту про реалізацію нерухомого майна; направлення письмового повідомлення державному виконавцю, стягувачу та боржнику про дату, час, місце проведення прилюдних торгів, а також стартову ціну реалізації майна) (розд. 3); по-друге, правила, які регулюють сам порядок проведення торгів (розд. 4) і, по-третє, ті правила, які стосуються оформлення кінцевих результатів торгів (розд. 6).

Таким чином, виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця учасника прилюдних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта про проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, а відтак є правочином.

Такий висновок узгоджується й з нормами ст. ст. 650, 655 та ч. 4 ст. 656 ЦК України, які відносять до договорів купівлі-продажу процедуру прилюдних торгів, результатом яких є видача нотаріусом свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів на підставі складеного та затвердженого в установленому порядку акта державного виконавця про проведені торги (розд. 6 Тимчасового положення, пп. 244, 245, 248 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 14 червня 1994 року №18/5, ст. 34 Закону України «Про нотаріат»).

Отже, ураховуючи те, що відчуження майна з прилюдних торгів відноситься до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватись недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, які встановлені чч. 1-3 та 6 ст. 203 ЦК України (ч. 1 ст. 215 цього Кодексу).

Разом із тим слід зазначити, що оскільки виходячи зі змісту ч. 1 ст. 215 ЦК України підставами недійсності укладеного за результатами прилюдних торгів правочину є недодержання вимог закону в момент його укладення, тобто безпосередньо за результатами прилюдних торгів, то підставами для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених саме Тимчасовим положенням.

За змістом позовної заяви та доводів апеляції ВАТ «ОСОБА_6 меблевий комбінат» не вказує на порушення встановлених законодавством правил проведення торгів як підставу визнання прилюдних торгів недійсними, а тільки зазначає, що державним виконавцем допущено порушення при підготовці документів для проведення прилюдних торгів, а саме звернення до органу місцевого самоврядування та реєструю чого органу про оформлення та видачу йому право установчого документу на предмет реалізації на прилюдних торгах складське приміщення №56Б по вул. Набережній в смт. Печеніжин.

Що стосується порушень, допущених державним виконавцем при здійсненні своїх повноважень, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», Інструкції №74/5 від 15 грудня 1999 року, до призначення прилюдних торгів, то такі дії державного виконавця підлягають оскарженню в порядку та в строки, передбачені цим Законом.

За наведених обставин суд першої інстанції правильно дійшов висновку, що підготовка, організація та проведення оспорюваних прилюдних торгів, також оформлення їх результатів відбулися з дотриманням норм матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, а саме Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27 жовтня 1999 року №68/5, а дії державного виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення прилюдних торгів, не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними, оскільки мають самостійний спосіб оскарження, проте у встановлений законом строк не були оскаржені боржником.

Доводи апелянта про те, що арешт накладався на складське приміщення за адресою: вул. Набережна, 56 в смт. Печеніжин Коломийського району, а було проведено реалізацію складського приміщення, що знаходиться за іншою адресою вул. Набережна, 56Б в смт. Печеніжин Коломийського району, не заслуговують на увагу, оскільки як ствердив представник апелянта, родові та власні ознаки реалізованого приміщення співпадають з ознаками арештованого майна, яке розташоване на території ВАТ «ОСОБА_6 меблевий комбінат» по вул. Набержній, 56 і їм належить, а тому суд першої інстанції правильно вказав, що такі неточності можуть бути усунуті шляхом виправлення описки.

Інші доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки доказів, які були предметом дослідження суду першої інстанції.

Виходячи із змісту ч. 2 ст. 303 ЦПК України, суд апеляційної інстанції не вправі переоцінювати докази, які судом першої інстанції досліджені у встановленому законом порядку, а апеляційна скарга не містить посилання на нові докази, що давало б підставу для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення.

Розглянувши справу в межах заявленого позову та в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що фактичні обставини справи судом першої інстанції зясовано, висновки суду є правильними, оскільки відповідають обставинам справи та узгоджуються з нормами матеріального права, які регулюють спірні правовідносини.

Відтак, рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід відхилити, рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства «ОСОБА_6 меблевий комбінат» відхилити.

Рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 27 березня 2015 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з часу проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з часу набрання законної сили.

Головуюча Горейко М.Д.

Судді: Бойчук І.В.

ОСОБА_11