Справа № 569/5439/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2015 року м. Рівне

Рівненський міський суд в складі судді Бердія М.А.,

при секретарі Абашиній О.В.,

з участю представників позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2, ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним, суд

В С Т А Н О В И В:

Представник відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_5, в судовому засіданні, позовні вимоги позивача ОСОБА_1 не визнав з підстав, викладених у запереченнях проти позову, в яких зазначив, що позовні вимоги не підтвердженні належними та допустимими доказами. Будь-якої домовленості між ОСОБА_1 і ОСОБА_6 не було, оскільки останній не є стороною правочину. Умови відчуження квартири обговорювалися з позивачами в присутності нотаріуса, який посвідчив договір. Кошти в сумі 239 тисяч гривень продавці отримали від ОСОБА_4 Продавці діяли за згодою, договір відповідає усім законним вимогам і ОСОБА_4 не може бути протиправно позбавлена права власності, що охороняється ст. 41 Конституції України. Оспорюваний договір був спрямований на реальне настання правових наслідків, а підписання договору сторонами, відповідно до п.3 Договору є фактом отримання грошових коштів продавцями. Нотаріус ознайомив сторони зі змістом договору та розяснив правові наслідки його укладення. Просить суд відмовити в задоволені позову.

Представники позивача ОСОБА_1- ОСОБА_2 та ОСОБА_3, в судовому засіданні, позовні вимоги позивача підтримали з підстав, викладених у позовній заяві і пояснили суду, що ОСОБА_1 звернулася до свого колишнього сусіда ОСОБА_6, який працював ріелтором в агентстві нерухомості «Фаворит» з метою продати спірну квартиру і отримати кошти на лікування хворої неповнолітньої онуки.

25 січня 2013 року ОСОБА_6 повідомив, що цю квартиру купує його мати ОСОБА_4 Сприяв ОСОБА_1 оформити документи щодо зняття з реєстрації у спірній квартирі її та померлої ОСОБА_7, оскільки ОСОБА_7 лежача і до паспортиста звернутися не могла. По закінченню робочого часу у той же день ОСОБА_1 передала для ОСОБА_6 будинкову книгу, техпаспорт та правовстановлюючі документи на квартиру АДРЕСА_1. Того ж дня, близько 20 год. 00хв. вона і ОСОБА_4 підписали договір купівлі-продажу у приватного нотаріуса ОСОБА_8 в м. Рівне по вул. Пересопницькій № 3. ОСОБА_7 нікуди не зверталася, нотаріус за місцем її проживання і реєстрації в м. Рівне по вулиці № 10В, квартира №105 не приходив і ніяких нотаріальних дій не вчиняв. ОСОБА_1 договір підписала не читаючи, оскільки в приміщенні було темно, має вади зору і повністю довіряла ОСОБА_6 Коштів не отримала. 29.01.2013 року між ОСОБА_9- дочкою ОСОБА_1 та ОСОБА_10 був укладений договір купівлі-продажу квартири в АДРЕСА_2 за 127000 грн. Просять суд визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_3, укладений 25 січня 2013 року між ОСОБА_7, ОСОБА_1 та ОСОБА_4, посвідчений приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу ОСОБА_8, зареєстрований в реєстрі № 148, із застосуванням наслідків недійсності правочину, передбачених абзацом 2 ч. 1 ст. 216 ЦК України.

Суд, заслухавши представників позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2, ОСОБА_3,представника відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_5, свідків, дослідивши письмові докази по справі приходить до наступного:

Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу померлій ОСОБА_7 та позивачу ОСОБА_1 належала на праві спільної часткової власності, по 1/2 частці кожній, квартира АДРЕСА_4. Вказаний договір посвідчений 17 червня 2005 року приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу ОСОБА_11 за реєстровим №3811.

25 січня 2013 року укладено спірний договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_4, між померлою ОСОБА_7, позивачем по справі ОСОБА_1 та відповідачем по справі ОСОБА_4, посвідчений приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу ОСОБА_8, зареєстрований в реєстрі за №148 (надалі Договір).

Згідно п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06.11.2009 року №9, відповідно до частини першої статті 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК, саме на момент вчинення правочину. Не може бути визнаний недійсним правочин, який не вчинено.

Ст. 203 ЦК України передбачені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину: 1. Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. 2. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. 3. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. 4. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. 5. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. 6. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Вищевказаний Договір не відповідає вимогам зазначеної статті.

Так, у посвідчувальному написі на Договорі значиться, що … у звязку із хворобою та поганим самопочуттям ОСОБА_7 договір підписано за адресою: АДРЕСА_5.

Як вбачається із записів у графі 5 журналу реєстрації вчинення нотаріальних дій «у звязку із хворобою та поганим самопочуттям ОСОБА_7 договір підписано за адресою АДРЕСА_6».

Із паспорта громадянина України ОСОБА_1 та відповіді із ДМС України в Рівненській області ОСОБА_1 та ОСОБА_7 були зареєстровані за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 до 25.01.2013 року, а далі за адресою: АДРЕСА_7.

За місцем їхньої реєстрації постійно проживала ОСОБА_9 разом із донькою ОСОБА_12, що підтвердили в судовому засідання свідки ОСОБА_1, ОСОБА_9, ОСОБА_13

ОСОБА_1 та ОСОБА_7 постійно проживали не за місцем реєстрації, а за адресою: АДРЕСА_7, оскільки ОСОБА_7 була лежачою та ОСОБА_1 її доглядала. Викладене підтверджується повідомленням Управління пенсійного фонду в м. Рівне від 03 квітня 2013 року №4762/13, показами свідків-листоноші ОСОБА_14, ОСОБА_13, ОСОБА_1 та ОСОБА_9

Із наданого до суду приватним нотаріусом ОСОБА_8 проекту договору купівлі-продажу від 25.01.2013 року вбачається, що даний проект у звязку із хворобою та поганим самопочуттям ОСОБА_7 був погоджений за адресою: АДРЕСА_8.

Згідно журналу обліку викликів нотаріуса для вчинення нотаріальних дій поза приміщенням державної нотаріальної контори, державного нотаріального архіву, приміщення, яке є робочим місцем приватного нотаріуса (справа №01-26), приватний нотаріус ОСОБА_8, виклик зроблено ОСОБА_1, що проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2 (графа 3). Підпис особи, яка зробила виклик відсутній (графа 4). У графі 9 «Час виїзду та повернення нотаріуса до робочого місця» значиться 17.43-18.20 год.

Витяги з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, сформовані приватним нотаріусом ОСОБА_8 на робочому місці 25.01.2013 року о 18:27:19 (індексним номером 149370 ) 18:34:16 (індексним номером 149432), що виключає можливість оформлення Договору за місцем проживання продавців у період часу із 17.43 год. до 18.20 год.

В матеріалах нотаріальної справи відсутні заяви відчужувачів спірної квартири про реєстрацію їх права власності в Державному реєстрі прав на нерухоме майно. Допитана як свідок ОСОБА_1 ствердила, що такі заяви не оформлялися.

П.2 Договору передбачено, що відомості про право власності на нерухоме майно, що є предметом цього правочину, на момент його укладення та нотаріального посвідчення підтверджуються витягами з Державного реєстру прав на нерухоме майно від 25.01.2013 року за індексним номером 149432 та 149370.

Згідно інформаційної довідки з Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів вбачається, перевірка бланку серії ВСС №854715 на якому викладено зміст договору купівлі-продажу ОСОБА_7 і ОСОБА_1 квартири АДРЕСА_1 14.06.2005 року, перевірка проведена 25.01.2013 року о 19:24:15.

Із вказаного слідує, що Договір був укладений уже після формування витягів, тобто після 18.34 години, що спростовує твердження представника відповідача щодо часу та місця вчинення правочину, натомість підтверджує покази свідків ОСОБА_1 та ОСОБА_4 про укладення правочину ввечері за робочим місцем нотаріуса у відсутності ОСОБА_7

П.2 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року №296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за №282/20595 (надалі Порядку) нотаріальні дії вчиняються в приміщенні державної нотаріальної контори, у державному нотаріальному архіві, приміщенні, яке є робочим місцем (конторою) приватного нотаріуса. В окремих випадках, коли фізична особа не може з'явитися в зазначене приміщення, а також коли того вимагають особливості посвідчуваного правочину, такі нотаріальні дії можуть бути вчинені поза вказаними приміщеннями, але в межах нотаріального округу.

Як показали в судовому засіданні сторони ОСОБА_1 та ОСОБА_4, допитані в якості свідків, Договір був посвідчений та підписаний ними 25.01.2013 року ввечері за робочим місцем нотаріуса в м. Рівне по вулиці Пересопницькій № 3.

Сторона Договору ОСОБА_7 присутня при цьому не була.

Як вбачається із акту огляду у МСЕК №134226 від 15 грудня 1994 року ОСОБА_7 являлася інвалідом другої групи довічно.

Згідно записів у медичній документації втрачений зір після перенесених операцій на ліве око (visus OS = «0»), на праве око гострота зору становить visus OД = «0,01».

З метою визначення гостроти зору та можливості ОСОБА_7 прочитати договір, судом було призначено судово-медичну експертизу №57 від 17 вересня 2013 року. Згідно висновку експерта, станом на 13.03.2013 року у ОСОБА_7 відмічено значне зниження зору і становило на праве око 0,01, не корегується, на ліве око 0 (повна сліпота). Враховуючи ступінь втрати зору ОСОБА_7 найбільш ймовірно не могла самостійно прочитати текст договору купівлі-продажу №148 посвідчений нотаріально 25.01.2013 року.

Допитана як свідок ОСОБА_4 пояснила, що вона будь-яких коштів продавцям не передавала, а її син ОСОБА_6 вирішував усі питання, повязані із укладенням оспорюваного правочину. Вона лише підписала договір у нотаріуса. Жодних подробиць його укладення не знає.

В судовому засіданні не спростовано покази ОСОБА_1, що ні вона, ні ОСОБА_7 до ПП «Олім-Консалтінг» з метою проведення експертного висновку про вартість відчужуваної квартири не зверталися і їй про це нічого не відомо.

Викладене дає підстави зробити висновок, що ОСОБА_7 не була присутня при підписанні Договору,не читала його, отже її волевиявлення на укладення вказаного Договору не було вільним і не відповідало її внутрішній волі.

Відповідачем та його представником до суду не подано будь-яких доказів на спростування викладених обставин.

Ст. 358 ЦК України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Оскільки згоди ОСОБА_7 на укладення Договору не було, то Договір слід вважати недійсним, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до задоволення.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України слід стягнути з відповідача ОСОБА_4 на користь позивача ОСОБА_1 121 гривню 80 копійок судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 208-209,213-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним, задоволити повністю.

Визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_3, укладений 25 січня 2013 року між ОСОБА_7, ОСОБА_1 та ОСОБА_4, посвідчений приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу ОСОБА_8, зареєстрований в реєстрі № 148, із застосуванням наслідків недійсності правочину, передбачених абзацом 2 ч. 1 ст. 216 ЦК України.

Стягнути з ОСОБА_4 243 гривні 60 копійок судового збору в прибуток держави та 121 гривню 80 копійок судового збору на користь ОСОБА_1.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд за апеляційною скаргою, яка може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Рівненського

міського суду ОСОБА_15