Провадження №2/485/15/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2015 року м. Снігурівка

Снігурівський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого - судді - Лисенко М.Є.,

при секретарі - Бондаренко С.В.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду №1 цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2014 року ОСОБА_1, звернувся до суду з вказаним вище позовом. В заяві вказав, що шлюб з відповідачем зареєстрували у квітні 1991 року. Від спільного проживання мають повнолітню доньку. Одруження виявилося невдалим в сім'ї виникали сварки та не порозуміння. З травня 2014 року сторони припинили подружні, сімейні стосунки та проживають окремо. Просить шлюб розірвати на примирення не погоджується.

У судове засідання сторони не з'явилися, але надіслали письмові заяви, про розгляд справи у їх відсутність. Позич на примирення не погоджуються, оскільки фактично створив нову сім'ю. Відповідач добровільно відмовляється розірвати шлюб через орган реєстрації актів цивільного стану. Просить залишити прізвище "ОСОБА_1". Перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, Суд, прийшов до висновку про те, що є підстави для задоволення позову.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила свої прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 27 квітня 1991 року у виконкому Першотравневої сільської ради Снігурівського району Миколаївської області, актовий запис №4.(а.с7). Від спільного проживання мають повнолітню доньку. В зв'язку з втратою один до одного почуття любові та поваги в сім'ї постійно виникали сварки та не порозуміння. З травня 2014 року сторони припинили подружні стосунки та не проживають однією сім'єю. Позивач фактично створив нову сім'ю, відповідач добровільно відмовляється розірвати шлюб через орган реєстрації актів цивільного стану. Та просить залишити їй прізвище "ОСОБА_1".

Оскільки подальше спільне життя сторін та збереження сім'ї є неможливими, суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню на підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України. Та залишає відповідачу прізвище "ОСОБА_1".

Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд покладає на відповідача обов'язок відшкодувати позивачу судовий збір за розгляд справи в суді.

Керуючись ст. ст. 10,11,209, 212,214-215,218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрований 27 квітня 1991 року у виконкому Першотравневої сільської ради Снігурівського району Миколаївської області, актовий запис № 4 - р о з і р в а т и.

Залишити відповідачу прізвище "ОСОБА_1".

На прохання позивача суд не стягує з відповідача на його користь понесені ним судові витрати.

Копію ухвали направити сторонам провадження.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі протягом 10-ти днів з дня його проголошення апеляційної скарги. Особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ