Справа №493/1571/13-ц
Провадження № 2/493/15/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.08.2015 року Балтський районний суд Одеської області в складі:

ГОЛОВУЮЧОГО - СУДДІ ІЛЬНІЦЬКОЇ О.М.

ПРИ СЕКРЕТАРІ ПОГРЕБНЮК Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Балта цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного Банку «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1, третя особа ОСОБА_2, про виселення,

В С Т А Н О В И В:

ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось в суд з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_2, про виселення.

Ухвалою суду від 05.08.2015 року провадження у справі в частині вимог ПАТ КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_3 про виселення закрито у зв'язку зі смертю останньої.

Позов обгрунтовано тим, що 30.05.2008 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № ODIVGA. Відповідно до п. 1.1 кредитного договору банк зобов'язався надати ОСОБА_2 кредит у вигляді кредитної лінії у розмірі 28800 доларів США строком до 30.05.2018 року, а ОСОБА_2 зобов'язалась повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором.

В забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором 30.05.2008 року ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1, ОСОБА_3 уклали договір іпотеки. Згідно п. 7, 8 договору іпотеки відповідачі надали в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру загальною площею 70,9 кв.м., житловою площею 36,60 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Банк виконав свої зобов'язання, а ОСОБА_2 не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Банк звернувся в суд з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки. 02.12.2010 року суд виніс рішення про звернення стягнення на квартиру.

Відповідно до ст. 40 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців.

Посилаючись на викладене, позивач просив виселити відповідачів та інших осіб, які зареєстровані та/або проживають у квартирі (предмет іпотеки), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 зі зняттям з реєстраційного обліку у територіальному органі державної міграційної служби України.

Представник позивача в судове засідання не з'явилася, надавши заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить суд задовольнити позов в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_1 в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що вимога про виселення відповідача з квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, є безпідставною, оскільки рішенням суду звернуто стягнення на квартиру, яка розташована за іншою адресою, а саме в АДРЕСА_2 Крім того, він посилався на Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», відповідно до якого не може бути примусово стягнуте нерухоме житлове майно, яке вважається предметом іпотеки.

Третя особа ОСОБА_2 до судового засідання не з'явилася. Про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином.

Вислухавши доводи представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 30.05.2008 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № ODIVGA. Відповідно до п. 1.1 кредитного договору банк зобов'язався надати ОСОБА_2 кредит у вигляді кредитної лінії у розмірі 28800 доларів США строком до 30.05.2018 року, а ОСОБА_2 зобов'язалась повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором.

В забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором 30.05.2008 року ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1, ОСОБА_3 уклали договір іпотеки.

Згідно ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Ст. 40 Закону України «Про іпотеку» передбачає, що звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом.

Згідно п. 7, 8 договору іпотеки ОСОБА_1, ОСОБА_3 надали в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру загальною площею 70,9 кв.м., житловою площею 36,60 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_2.

Банк виконав свої зобов'язання, а ОСОБА_2 не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Банк звернувся в суд з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Рішенням Балтського районного суду Одеської області від 02.12.2010 року звернуто стягнення на квартиру загальною площею 70,9 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_2, шляхом продажу вказаної квартири ПАТ «ПриватБанк» з укладенням від імені відповідача договору купівлі-продажу.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вимога позивача про виселення відповідача з квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, є безпідставною, оскільки вказана квартира не являється предметом іпотеки.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України, ст.ст.10, 11, 60, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову Публічного акціонерного товариства Комерційного Банку «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1, третя особа ОСОБА_2, про виселення відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області протягом десяти днів.

СУДДЯ