Єдиний унікальний номер 233/1455/15-ц Номер провадження 22-ц/775/473/2015
Головуючий у 1 інстанції - Каліуш О.В.
Доповідач Біляєва О.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 серпня 2015 року Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого Біляєвої О.М.,

суддів Папоян В.В., Маширо О.П.,

при секретарі Дімурі І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Артемівську апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 03 липня 2015 року у цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення,

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 03 липня 2015 року у позові відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить рішення скасувати і задовольнити позовні вимоги, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права.

В обґрунтування скарги апелянт зазначає, що чинним законодавством не передбачено можливості відмови у зверненні стягнення на предмет застави у зв'язку з не співмірністю розміру заборгованості із вартістю переданого в заставу майна. Крім того, рішення не вмотивоване, чи завдало допущене боржником порушення основного зобов'язання чи кредитно-заставного договору збитків, чи змінює обсяг його прав.

У судовому засіданні представник апелянта Бикова М.А. підтримала апеляційну скаргу з наведених у ній мотивів.

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 просив апеляційну скаргу відхилити, рішення залишити без змін.

Згідно зі ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Апеляційний суд, перевіривши законність й обґрунтованість оскарженого рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, відхиляє апеляційну скаргу з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд виходив з того, що вимоги не є співмірними із розміром заборгованості; відповідачем до 19 червня 2014 року обов'язки виконувались належним чином, при сумі кредиту 59383 грн. 60 коп. сплачено Банку 133686 грн. 37 коп.

Висновок суду відповідає обставинам справи і зроблений з додержанням норм матеріального й процесуального права.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

В силу частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом установлено і це підтверджується матеріалами справи, що 20 березня 2008 року сторони у справі уклали кредитно-заставний договір № DO0FAK92050123 про надання позичальнику строкового кредиту у сумі 59383 грн. 60 коп. на строк до 19 березня 2015 року зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 15,48% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та сплатою винагороди за резервування ресурсів в розмірі 2,04% річних від суми зарезервованих ресурсів. З квітня 2009 року процентна ставка підвищена до 27,12%.

У забезпечення виконання зобов'язань позичальником переданий у заставу автомобіль Chery модель A15 Amulet, 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1.

Суд також установив, що до 19 червня 2014 року боржник належним чином виконував взяті на себе зобов'язання щодо повернення кредитних коштів, проте у наступному внаслідок проведення антитерористичної операції на території Донецької області порушив умови договору, що призвело до утворення заборгованості станом на 16 лютого 2015 року у сумі 14579 грн. 99 коп. (без урахування нарахованих позивачем пені 1781 грн. 72 коп. та штрафів 1068 грн. 09 коп.), яка складається із заборгованості за кредитом 13472 грн. 46 коп., за відсотками за користування кредитом 1031 грн. 36 коп., з комісії 76 грн. 17 коп.

Згідно зі ст. 14 ЦК України, цивільні обов'язки виконуються у межах, установлених договором або актом цивільного законодавства.

Статтею 589 ЦК України та ч. 1 ст. 20 Закону України від 2 жовтня 1992 року N 2654-XII "Про заставу" встановлено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд правомірно виходив з того, що вимоги не є співмірними із розміром заборгованості. При вирішенні спору про звернення стягнення на предмет застави суд дав оцінку співмірності суми заборгованості за кредитом та вартості заставного майна 57620 грн., допущене боржником порушення основного зобов'язання чи кредитно-заставного договору не завдає збитків кредитодавцю і не змінює обсяг його прав.

Суд належним чином мотивував свій висновок, співставив обставини зі змістом цього поняття, зокрема виконання відповідачем до 19 червня 2014 року належним чином обов'язків, який при сумі кредиту 59383 грн. 60 коп. сплатив Банку 133686 грн. 37 коп. При вирішенні спору про звернення стягнення на предмет застави, суд визначився, що його застосування суперечить загальному змісту та призначенню права, яким урегульовано конкретні відносини (зокрема про право на першочергове задоволення вимог за рахунок предмета застави), та врахував загальні засади цивільного законодавства - справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК).

Установивши факти, суд визначився з характером спірних правовідносин та правовою нормою, що підлягає застосуванню, і дійшов обґрунтованого висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню у повному обсязі.

Наведені в апеляційній скарзі доводи не належать до тих підстав, із якими процесуальне законодавство пов'язує можливість прийняття рішення щодо скасування або зміни оскарженого рішення.

З урахуванням наведеного апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, що згідно із ст. 308 ЦПК України є підставою для відхилення апеляційної скарги та залишення оскарженого рішення без змін.

Керуючись ст. 307 ч.1 п.1, ст.ст.308, 313-315 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» відхилити.

Рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 03 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий

Судді