Cправа № 563/1671/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.12.2015 року м.Корець

Корецький районний суд Рівненської області

в особі головуючого судді Загородько Н.А.

при секретарі Туровичу М.І.

за участю сторін: ОСОБА_1, ОСОБА_2

та їх представників ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Великомежиріцької сільської ради про усунення перешкод в користуванні житловим будинком шляхом вселення та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим будинком,

встановив :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, Великомежиріцької сільської ради про усунення перешкод в користуванні житловим будинком шляхом вселення. Свої вимоги обгрунтовує тим, що з 04 вересня 1986 року він прописаний та проживав за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1, але тривалий час проживає окремо в іншому місці.

Із ОСОБА_2 він перебував в зареєстрованому шлюбі з 06 серпня 1982 року, і який було розірвано 28.04.2009 року. З 1986 року по 2007 рік вони проживали однією сім»єю за вище вказаною адресою. З 2007 по 2009 рік він перебував у Свято-Успенському монастирі Гощанського району, однак в зв»язку з хворобою сина ОСОБА_5 повернувся додому. Те що він повернувся не сподобалось відповідачу. З того часу в них почали виникати непорозуміння в сім»ї і в грудні 2011 року, щоб не провокувати інші конфлікти з бувшою дружиною він був змушений піти з будинку. Протягом певного часу він проживав в будинку своєї сестри, однак в неї своя сім»я і минулого року вона попросила його виселитися.

У 2013 році він прийшов з речами до будинку в якому прописаний та звернувся до відповідача з проханням надати ключі та доступ до користування спільним житловим будинком, на що отримав категоричну відмову. На даний час він протягом усього дня перебуває в господарстві в якому раніше проживав, що знаходиться за адресою с. Великі Межирічі вул. Івана Франка, 5 Корецького району Рівненської області, допомагає доглядати за хворим сином та працює по господарству, а на ніч змушений йти до церковного будинку при храмі, яким тимчасово дозволили йому користуватися, однак там повністю відсутні будь - які умови для проживання. Тому він змушений звернутися до суду з відповідним позовом.

Також, до суду звернулась ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим будинком. В обгрунтування своїх вимог посилається на те, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_1 з 06.08.1982 року. У 1986 році вони спільно придбали житловий будинок в с.Великі Межирічі по вул. І.Франка, 4 Корецького району. Даний будинок був зареєстрований на ОСОБА_1 і на даний час він зруйнований. Будинок в с.Великі Межирічі по вул.І.Франка, 5 Корецького району вона успадкувала і він належить лише їй.

ОСОБА_1 та його представник в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримали та просять їх задоволити, а в зустрічному позові просять відмовити.

ОСОБА_2 та її представник в судовому засіданні зустрічний позов підтримали та просили задоволити, а в первісному позові відмовити.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що первісний позов та зустрічний позов задоволенню не підлягають.

Відповідно до п. 6 ч. 1 статті 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність.

Відповідно до ч.1 статті 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до змісту ч.3 статті 9 Житлового кодексу України ніхто не може бути обмежений у праві користування жилим приміщенням, займаним на законній підставі.

Судом встановлено, що сторони по справі ОСОБА_1А та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі з 06 серпня 1982 року.

23 жовтня 2008 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1А був розірваний згідно рішення Корецького районного суду № 2-628/08.

Відповідно до заповітів від 02 квітня 1998 року ОСОБА_6 та ОСОБА_7 заповіли все своє майно ОСОБА_2.

Як вбачається з рішення Корецького районного суду від 21.10.2015 року № 563/804/15-ц за ОСОБА_2 було визнано право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований в с.Великі Межирічі Корецького району по вул.І.Франка, 5.

Відповідно до ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України власник будинку (частини будинку) має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і має право розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Конституцією (ст.41) та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.97 відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4,7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст.316, 317, 319, 321 ЦК).

Відповідно до інформації наданої виконавчим комітетом Великомежиріцької сільської ради № 46 від 11.02.2015 року ОСОБА_1 з 04.09.1986 року по даний час зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_2.

Також, відповідно до відмітки в паспорті про місце проживання серії СР 870759 ОСОБА_1 зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_3.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За змістом ч.1 ст.65 та ч.2 ст.64 ЖК України вбачається, що необхідними умовами для виникнення у особи права на користування житловою площею є дотримання встановленого законом порядку її вселення в жиле приміщення, під яким треба розуміти дотримання правил реєстрації у ньому та наявність письмової згоди всіх осіб, які проживають разом з наймачем.

ОСОБА_1 в даному будинку зареєстрований не був, а тому не набув права користування.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_2 є власником будинку, який розташований в с.Великі Межирічі по вул.І.Франка,5 Корецького району Рівненської області. Даний будинок був успадкований нею за заповітом після смерті ОСОБА_7.

Разом з тим, право позивача на житло гарантоване Конституцією України і Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, однак реалізація цього права можлива шляхом укладення договору найму жилого приміщення чи оформлення права власності у спосіб передбачений чинними нормативно-правовими актами України.

За таких обставин суд вважає що первісний позов та зустрічний позов задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст.15, 30, 62, 88, 224, 225, 226 ЦПК України, ст.ст. 9, 150 ЖК, ч.2 ст.405 ЦК України, суд, -

вирішив:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Великомежиріцької сільської ради про усунення перешкод в користуванні житловим будинком шляхом виселення - відмовити.

В зустрічному позові ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим будинком - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Рівненської області через Корецький районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Загородько Н. А.