РІШЕННЯ

Іменем України

Справа № 336/1796/15-ц

Провадження № 2/336/1299/2015

10 серпня 2015 р. м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд у складі головуючого судді Іжевської Н.Г., при секретарі Падалка А.Р., розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Запорізької міської ради, ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно

В с т а н о в и в:

До суду звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою, у якої зазначив, 10.12.1994р. померла його бабуся ОСОБА_4. Після її смерті відкрилась спадщина у виді 1/5 частини житлового будинку № 71 по вул.. Іванова в місті Запоріжжі. При житті ОСОБА_4 заповіла свою частку будинку позивачеві.

Позивач звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, але постановою від 24.07.2014р. йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину по причині відсутності правовстановлюючого документу на частину будинку.

Позивач просить визнати за ним право власності на 1/5 частину зазначеного будинку в порядку спадкування за заповітом.

Представник Запорізької міської ради проти позову не заперечує. Треті особи просять розглядати справу за їхньої відсутності.

Розглянувши матеріали справи. заслухавши пояснення позивача, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимоги з таких підстав.

Відповідно до спадкової справи (а.с. 80-97) інші спадкоємці відсутні. Заповітом від 13.02.1991 року ОСОБА_4 заповіла все своє майно ОСОБА_1

Як вбачається з копії домової книги, позивач був зареєстрований в зазначеному будинку до і після смерті ОСОБА_4 Позивач пояснив, що він проживав в даному будинку на день смерті і після смерті бабусі, користувався будинком та земельною ділянкою.

Відповідно до техпаспорту (а.с.32-36) власниками спірного будинку на день подачі позову є ОСОБА_4 на 1/5 частину і ОСОБА_3 на 4/5 частин.

Судом оглянута інвентарна справа № 16292/40467, а саме: рішення з мокрою печаткою народного суду Слалінського району міста Запоріжжя від 10-13.08.1956 року, за яким за ОСОБА_4 визнане право власності на 1/5 частину спірного будинку, довідка БТІ від 18.10.1956 року № 9235, відповідно до якої право власності на 1/5 частину домоволодіння зареєстроване за ОСОБА_4

Таким чином, підтверджений той факт, що ОСОБА_4 на день складання заповіту і на день смерті була власником 1/5 частини спірного будинку.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Ст.328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він не заявив про відмову від неї.

Оскільки позивач до і після смерті спадкодавця постійно проживав у спірному будинку , користується даною частиною будинку, платить комунальні послуги та земельний податок, то він вважається таким, що фактично прийняв спадщину. Позивач фактично прийняв спадщину, а тому придбав право власності на спадкове майно, яке належало ОСОБА_4, в порядку спадкування за заповітом.

Відповідно до положень ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з вимогами ст.ст.57-60 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи встановленні в судовому засіданні обставини справи, та те, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, суд прийшов до висновку про задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 60, 209-215 ЦПК України, ст. ст. 392, 1233, 1234, 1268 ЦК України, суд

В и р і ш и в:

Позов задовольнити. Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/5 частину житлового будинку № 71 по вул.. Іванова в місті Запоріжжі в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4, яка померла 10 жовтня 1994 року.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області протягом десяти днів.

Суддя