справа № 361/1913/15-ц
провадження № 2-з/361/2/15
УХВАЛА

08 липня 2015 року Броварський міськрайонний суд Київської області, суддя Селезньова Т.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Броварський заводобудівельний комбінат» про розірвання договору та повернення грошових коштів,

встановив:

Дана заява передана на розгляд судді Селезньовій Т.В. в порядку автоматизованого розподілу справ і заяв між суддями, виходячи з того, що суддя, в провадженні якого знаходиться цивільна справа, в якій подана заява, перебуває у черговій відпустці, а заява про забезпечення позову підлягає розгляду негайно згідно ч.1 ст.153 ЦПК України.

В своїй заяві позивач ОСОБА_1 просить на час розгляду даної цивільної справи №361/1913/2015-ц забезпечити його позов шляхом заборони державному виконавцю ВДВС Броварського МРУЮ ОСОБА_2 проводити опис та арешт його майна за виконавчим документом, виданим Броварським міськрайонним судом по справі №361/2988/13-ц, де він зазначений боржником, а відповідач стягувачем, про стягнення з нього, ОСОБА_1, на користь ТОВ «Броварський заводобудівельний комбінат» грошової суми. Заяву позивач вмотивував тим, що за наведеним рішенням грошові кошти підлягають стягненню на підставі того договору, який ним оспорюється в даній цивільній справі, і що на даний час державний виконавець намагається провести опис і арешт його майна з метою подальшої реалізації. Позивач вважає, що якщо не вжити захід забезпечення в даній справі і не заборонити державному виконавцю вчиняти вказані дії по опису і арешту його майна, то в майбутньому може стати утрудненим або неможливим виконання рішення у справі, яка розглядається зараз, де у разі задоволення позову кошти будуть стягнуті навпаки з ТОВ «Броварський заводобудівельний комбінат» на його користь, і задоволення його позову повністю виключить необхідність і можливість виконання рішення на користь відповідача (стягувача у виконавчому провадженні).

Згідно ч.1 ст.153 ЦПК дана заява розглядається без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі. Розглядаючи дану заяву , суд дійшов таких висновків:

Відповідно до ч.1 та ч.3 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені ЦПК України заходи забезпечення позову, на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Види забезпечення позову передбачені ч.1 та ч.2 ст. 152 ЦПК України. Згідно ч.3 ст.152 ЦПК України - види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Відповідно до роз'яснень Пленум Верховного Суду України п.4 постанови № 9 від 22 грудня 2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", заходи забезпечення позову застосовуються, якщо існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; вжиття заходів забезпечення повинно бути доцільним.

Як видно з заяви позивача і з мотивів, наведених ним у своїй заяві, позивач фактично просить суд заборонити державному виконавцю вчиняти певні виконавчі дії у виконавчому провадженні, відкритому на виконання іншого судового рішення, де він є боржником.

Розглядаючи дану заяву лише в межах, зазначених заявником, суд не вбачає підстав для застосування вказаного позивачем заходу забезпечення позову у даній справі, оскільки виконавчі дії, повязані з описом належного йому майна в межах іншого виконавчого провадження, ніяким чином не можуть забезпечити виконання рішення у даній справі, і не є обставиною, яка так чи інакше може утруднити або зробити неможливим виконання рішення на випадок задоволення позову ОСОБА_1.

Посилання заявника на те, що у разі задоволення його позову відпаде необхідність у виконанні рішення на користь відповідача, не є підставою для задоволення його заяви, таке посилання є необгрунтованим і не відповідає вимогам закону; до того ж всі питання, повязані з виконанням судового рішення заявник як сторона у виконавчому провадженні може вирішувати в іншому порядку, передбаченому розділом шостим та сьомим ЦПК України, але не в межах даної цивільної справи. Відмова заявникові у застосуванні вказаного ним заходу забезпечення позову, не є перешкодою для нього у зверненні до суду з заявою щодо застосування іншого необхідного і доцільного, передбаченого ст..152 ЦПК України, заходу забезпечення позову.

Керуючись ст..151, ст.. 153 ЦПК України, суд

ухвалив:

Відмовити ОСОБА_1 у застосуванні заходу забезпечення позову у вигляді заборони державному виконавцю ВДВС Броварського міськрайонного управління юстиції проводити опис та арешт майна за виконавчим документом, виданим Броварським міськрайонним судом по справі №361/2988/13-ц, за відсутністю підстав.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Т.В. Селезньова