Справа № 202/7115/15-ц
Провадження № 2/202/4509/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2015 року м. Дніпропетровськ

Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді: Волошина Є.В.

за участю секретаря Величко А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до Індустріального районного суду м.Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договорами позики, з урахуванням уточнених позовних вимог, у розмірі у розмірі 190225,28 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 14 липня 2013 року та 03 грудня 2013 року між сторонами було укладено договори позики у формі розписок, у кількості двох штук. У відповідності до розписки від 14 липня 2013 року позивач передав відповідачу грошову позику у розмірі 2500 доларів США та 1500 грн. зі строком повернення 10 жовтня 2013 року. У відповідності до розписки від 03 грудня 2013 року позивач передав відповідачу грошову позику у розмірі 5000 доларів США зі строком повернення 01 січня 2014 року. Відповідач, отримавши кошти у борг, свої обовязки не виконав належним чином, у звязку з чим станом на 27 листопада 2015 року в нього, з урахуванням курсу долара США - 23,597302, виникла заборгованість за договором позики від 14 липня 2013 року у розмірі 65499 грн., яка складається з: основний борг 60493,25 грн.; 3% річних 3865,25 грн.; інфляційні нарахування 1140,5 грн. Заборгованість за договором позики від 03 грудня 2013 року складає 124726,28 грн., яка складається з: основний борг - 117986,51 грн.; 3% річних 6739,77 грн. загальна сума боргу по розписках складає 190225,28 грн., яку й просить стягнути з відповідача.

В судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та у випадку неявки відповідача в судове засідання просить ухвалити заочне рішення по справі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений був належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутність не подавав, у зв'язку із чим, суд, враховуючи заяву представника позивача, відповідно до ст.ст. 224 - 225 ЦПК України ухвалив проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду.

У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Суд, дослідивши докази, приходить до висновку, що позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 14 липня 2013 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений договір позики, відповідно до якого позивач надав відповідачу грошові кошти у розмірі 2500 доларів США та 1500 грн. зі строком повернення до 10 жовтня 2013 року.

03 грудня 2013 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений ще один договір позики, відповідно до якого позивач надав відповідачу грошові кошти у розмірі 5000 доларів США зі строком повернення до 01 січня 2014 року.

Позивач свої зобов'язання за вищезазначеними договорами позики виконав, надавши відповідачу грошові кошти у розмірі, встановленому договорами, що підтверджується розписками відповідача про отримання коштів.

Відповідно до статті 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України.

Згідно вимог пункту 1 частини 2 статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Станом на день розгляду справи, інформація щодо сплати відповідачем суми заборгованості за розписками від 14 липня 2013 року та 03 грудня 2013 року, суду не надана.

Відповідно до змісту ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.

Відповідно до офіційного курсу валют Національного банку України на 27 листопада 2015 року 1 долар США дорівнює 23,597302 українським гривням.

Таким чином заборгованість по розписці від 14 липня 2015 року складає 60493,25 грн. (2500 доларів США * 23,597302) + 1500 грн.)

Заборгованість по розписці від 03 грудня 2013 року складає 117986,51 грн. (5000 доларів США * 23,597302).

Сума заборгованості за двома розписками становить 178479,76 грн.

Отже, та обставина, що відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов'язання за договорами позики від 14 липня 2013 року та 03 грудня 2013 року, в судовому засіданні знайшла своє підтвердження, тому суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог та їх задоволення в частині стягнення заборгованості в розмірі 178479,76 грн.

Позовні вимоги про стягнення з відповідача індексу інфляції та 3 % річних від простроченої суми також підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.

Термін прострочення грошового зобовязання відповідача за договором позики від 14 липня 2015 року ( 1500 грн.), за який нараховується індекс інфляції з жовтня 2013 року по жовтень 2015 року, розрахований позивачем відповідно до рекомендацій щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ, відповідно до якого індекс інфляції за вказаний період складає 1140,50 грн., сума якого також підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Щодо стягнення з відповідача 3% річних суд виходить з наступного. На підставі ч.2 ст.625 ЦК України позивачем були нараховані відповідачу три проценти річних від простроченої суми, що по розписці від 14 липня 2013 року становить 60493,25 грн. за період з 11 жовтня 2013 по 27 листопада 2015, які відповідно до розрахунку наданого позивачем, склали 3865,25 грн. По розписці від 03 грудня 2013 року 3% річних від суми боргу 117986,51 грн. за період з 02 січня 2013 по 27 листопада 2015 склали 6739,77 грн.

Надані позивачем розрахунки заборгованості були перевірені у судовому засіданні.

За встановлених обставин позовні вимоги в цій частині також підлягають задоволенню.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Згідно зі ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61,88, 208, 209, 212, 213, 215, 218, 224-225 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 заборгованість за договорами позики від 14 липня 2013 року та від 03 грудня 2013 року у розмірі 190225 (сто девяносто тисяч двісті двадцять пять) грн. 28 коп., з яких: основний борг - 178479,76 грн.; 3% річних 10605,02 грн.; інфляційні нарахування 1140,50 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 1902 (одна тисяча девятсот дві) грн. 25 коп.

Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.

Заочне рішення може бути переглянуте Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії. У разі відмови у задоволенні цієї заяви відповідач може оскаржити заочне рішення до апеляційного суду в загальному порядку.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Є.В.Волошин