КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/520/1661/15
УХВАЛА

08.07.2015 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Петренка В.С.

при секретарі Зозулянському Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі заяву представника позивача про забезпечення позову у цивільній справі за позовом

ОСОБА_2

до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5

про визнання майна спільним майном подружжя, визначення частки в спільному майні подружжя, задоволення вимог кредитора та визнання договору дарування недійсним,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_5, в якій, з урахуванням уточнень до позовної заяви, просить суд визнати договір дарування укладений 03.12.2014 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_5, за яким, ОСОБА_7 подарувала, а ОСОБА_5 безоплатно прийняла у власність квартиру АДРЕСА_1, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_8, зареєстрованого в реєстрі за № 1598, недійсним, визнати квартиру АДРЕСА_2, яка належить ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу від №98.02-919 від 1998року, укладеним на Одеській Спеціалізованій Біржі нерухомості спільним майном подружжя, визначити, що частка померлого ОСОБА_9 в праві спільної сумісної власності у вигляді кв 34 в будинку 20 но вул. Ак.Глушка в м. Одесі становила ?, стягнути з ОСОБА_4 суму загального боргу за договором позики грошей від 03 вересня 2012 року в розмірі 100 000, 00доларів США та три відсотки щомісячно згідно договору в розмірі 108 000, 00доларів США, або межах вартості 1/2 частки в праві спільної сумісної власності, у вигляді АДРЕСА_3, стягнути з ОСОБА_3 суму боргу за договором позики грошей від 03 вересня 2012року в розмірі 100 000, 00доларів США та три відсотки щомісячно згідно договору в розмірі 108 000, 00доларів США, або межах вартості 1/2 частки в праві спільної сумісної власності, у вигляді АДРЕСА_3.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 03.02.2015року було накладено арешт на ? частину квартири №34 в будинку під №20 по проспекту Академіка Глушка в місті Одесі, яка належить на праві власності ОСОБА_4, ІПН НОМЕР_1.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 26.03.2015року ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 03.02.2015року про забезпечення позову було скасовано з передачею клопотання про забезпечення позову на новий розгляд до суду першої інстанції, оскільки суд першої інстанції не зясував, яке нерухоме майно на праві власності належить відповідачам у справі.

12.06.2015року від представника позивачки надійшли уточнення до позовної заяви, в яких представником позивачки в якості відповідача було вказано також ОСОБА_5, та додатково заявлені вимоги про визнання договору дарування, укладеного 03.12.2014 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_5, за яким, ОСОБА_7 подарувала, а ОСОБА_5 безоплатно прийняла у власність квартиру № 34 по вул. проспект Академіка Глушка, 20, в м. Одесі, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_8, зареєстрованого в реєстрі за № 1598, недійсним.

У судовому засіданні 08.07.2015року вказані уточнення були прийняті до розгляду протокольною ухвалою.

Крім того, 17.06.2015року до канцелярії Київського районного суду м. Одеси від представника позивача повторно надійшла заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на ? частину квартири №34 в будинку під №20 по проспекту Академіка Глушка в місті Одесі, яка належить на праві власності ОСОБА_5.

В обґрунтування вимог заяви представник позивача посилається на те, що невжиття заходів забезпечення позову в подальшому може значно ускладнити виконання рішення суду у випадку задоволення судом позову.

У судовому засіданні 08.07.2015року позивачка та її представник підтримали надану заяву та просили суд її задовольнити.

У судовому засіданні 08.07.2015року представник відповідачки - ОСОБА_4 заперечував проти задоволення заяви про забезпечення позову.

Відповідачі - ОСОБА_3 та ОСОБА_5 про час та місце судового засідання повідомлялися належним чином, у судове засідання 08.07.2015року не зявились.

Суд, проаналізувавши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачки, її представника, представника відповідачки, вважає, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_2 заявила до відповідачів майнові та немайнові вимоги, в яких, зокрема, просить суд визнати недійсним договір дарування квартири № 34 по вул. проспект Академіка Глушка, 20, в м. Одесі, визнати квартиру за №34 в будинку 20 по вул. Ак. Глушка в м. Одесі, спільним майном подружжя, та стягнути з них борг за договорами позики.

З матеріалів справи вбачається, що 03.12.2014року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було укладено договір дарування, відповідно до умов якого, ОСОБА_4 безоплатно передала у власність, а ОСОБА_5 безоплатно прийняла у власність квартиру під №34 в будинку під №20 по проспекту Глушка академіка в місті Одесі.

Таким чином, суд зазначає, що на даний час квартира за №34 в будинку №20 по вул. Ак. Глушка в м. Одесі, належить на праві власності відповідачці - ОСОБА_5.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим кодексом, заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, а також інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно п.1 ч.1 та ч.3 ст.152 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв'язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п.4 розяснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов'язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Таким чином, з урахуванням предмету спору та ціни позову, суд вважає вимоги представника позивача про накладення арешту на ? частину квартири №34 в будинку під №20 по проспекту Академіка Глушка в місті Одесі, яка належить на праві власності ОСОБА_5, співмірними із заявленими позовними вимогами, вбачає імовірність ускладнення виконання судового рішення у випадку не задоволення судом заяви представника позивача про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача про вжиття заходів забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на ? частину квартири №34 в будинку під №20 по проспекту Академіка Глушка в місті Одесі, яка належить на праві власності ОСОБА_5, ІПН НОМЕР_2.

Копію ухвали невідкладно надіслати сторонам для відома, Реєстраційній службі Одеського міського управління юстиції для виконання.

Ухвала про забезпечення позову набирає чинності в момент її проголошення, підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому законом для виконання судових рішень.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення, однак оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Петренко В. С.