Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області у складі:

головуючого: судді Максимчук З.М.,

суддів: Григоренка М.П., Рожина Ю.М.,

секретар судового засідання: Пиляй І.С. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне апеляційні скарги прокурора Володимирецького району Рівненської області Войтюка Олександра Ігоровича в інтересах держави в особі Вищого професійного училища № 29 смт.Володимирець та Міністерства освіти і науки України, адвоката Печончика Олександра Володимировича, який діє в інтересах Вищого професійного училища № 29 смт.Володимирець, Вищого професійного училища № 29 смт.Володимирець на рішення Володимирецького районного суду Рівненської області від 07 липня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Вищого професійного училища № 29 смт.Володимирець, Міністерства освіти і науки України, третя особа - Реєстраційна служба Володимирецького районного управління юстиції в Рівненській області про визнання права власності за набувальною давністю,-

в с т а н о в и л а:

Рішенням Володимирецького районного суду Рівненської області від 07 липня 2015 року позов задоволено.

Визнано право власності за ОСОБА_1. на квартиру АДРЕСА_1 за набувальною давністю.

Зобов»язано Реєстраційну службу Володимирецького районного Управління юстиції в Рівненській області провести державну реєстрацію права власності за ОСОБА_1. на квартиру АДРЕСА_1.

В апеляційній скарзі Вище професійне училище № 29 смт.Володимирець вказує, що рішення є незаконним та необгрунтованим.

Зазначає, що положення ст.344 ЦК України не розповсюджуються на державне майно, пов»язане з навчальним та науковим процесом.

Доводить, що судовий розгляд в суді відбувся за відсутності власника майна, якого в якості відповідача позивач не залучав. Власник майна - держава в особі Міністерства освіти ________________________________________________________________________________Справа № 556/1960/14-ц Головуючий у суді 1 інстанції - Закревський Л.В. Провадження № 22-ц/787/1687/2015 Суддя- доповідач - Максимчук З.М.

і науки України відомий та від права власності не відмовлявся.

Стверджує, що у ВПУ № 29 смт.Володимирець відсутні повноваження щодо надання дозволу на проведення приватизації на дане житло.

Просить скасувати рішення і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

В апеляційній скарзі адвокат Печончик О.В., який діє в інтересах Вищого професійного училища № 29 смт. Володимирець, зазначає, що рішення є необгрунтованим, необ»єктивним і незаконним.

Вказує, що відповідно до ч.5 ст.63 Закону України «Про освіту» об»єкти освіти і науки, що фінансуються з бюджету, а також підрозділи, технологічно пов»язані з навчальним та науковим процесом, не підлягають приватизації, перепрофілюванню або використанню не за призначенням.

Стверджує, що суд не звернув увагу на те, що дане майно є гуртожитком.

Доводить, що закон навіть не передбачає у особи, яка наділена правом оперативного управління, права вирішувати питання приватизації, відчуження майна без погодження із власником.

Просить рішення скасувати, провадження закрити.

В апеляційній скарзі прокурор Володимирецького району Рівненської області Войтюк О. І. в інтересах держави в особі Вищого професійного училища № 29 смт.Володимирець та Міністерства освіти і науки України зазначає, що рішення ухвалене за неповного та необ»єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності та неправильного застосування норм матеріального права, що регулюють спірні відносини.

Вказує, що будівля гуртожитку є державною власністю в особі Міністерства освіти і науки України та знаходиться в оперативному управлінні та господарському віданні ВПУ № 29 смт.Володимирець.

Доводить, що об»єкти освіти, навчальні заклади засновані на комунальній власності, джерелами фінансування яких є кошти місцевих бюджетів, не підлягають приватизації, що не взято до уваги судом при вирішенні справи.

Стверджує, що на даний час відсутні підстави вважати, що власник майна, тобто держава в особі Міністерства освіти і науки України, відмовився від права власності, що також у рішенні суду не обгрунтовано.

Також зазначає, що позов про визнання права власності за давністю володіння не може пред»явити законний володілець, тобто особа, яка володіє майном з волі власника і завжди знає хто є власником, а позивач є особою, який законно (на підставі ордеру) володіє спірним майном, яке передане для проживання.

Покликається на те, що судом не взято до уваги вимоги Закону України від 28.12.2014 року № 68-VIII «Про внесення змін до пункту 3 розділу VIII «Прикінцеві положення» Закону України « Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків», яким продовжено мораторій на приватизацію гуртожитків до 01.10.2019 року.

Просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у позові.

У поясненнях на апеляційну скаргу ВПУ № 29 смт. Володимирець Міністерство освіти і науки України просить рішення скасувати.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційних скарг, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг і заявлених вимог колегія суддів вважає, що апеляційна скарга адвоката Печончика О. В., який діє в інтересах Вищого професійного училища № 29 смт. Володимирець підлягає до задоволення частково, а апеляційні скарги прокурора Володимирецького району Рівненської області Войтюка О. І. в інтересах держави в особі Вищого професійного училища № 29 смт. Володимирець та Міністерства освіти і науки України та Вищого професійного училища № 29 смт.Володимирець підлягають до задоволення повністю з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 303 ЦПК України встановлено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що є доведеним факт добросовісності, відкритості, безперервності та безтитульності володіння позивачем протягом десяти років нерухомим майном, а саме квартирою по АДРЕСА_1 Рівненської області.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно зі ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

Відповідно до п. 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України правила статті 344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. Оскільки ЦК набрав чинності з 01 січня 2004 року, норми ст. 344 ЦК України поширюються на правовідносини, що виникли з 01 січня 2001 року.

З матеріалів справи вбачається, і це встановлено судом, що ОСОБА_2 Володимирецьким вищим професійним училищем № 29 видано ордер №10 на право зайняття 4 кімнат, загальною площею 53, 05 кв.м. в квартирі АДРЕСА_1 Рівненської області.(а.с. 7). Ордер дійсний на час роботи проживаючого в училищі.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_2 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Володимирецького районного управління юстиції у Рівненській області 30 липня 2013 року (а.с.8).

З довідки, виданої Вищим професійним училищем № 29 № 01-36/495 від 01.08.2014 року ОСОБА_1. вбачається, що його мати ОСОБА_2, дійсно працювала у ВПУ № 29 смт.Володимирець вихователем з 31.08.1989 року (наказ № 180 від 31.08.1989 року), з 19.03.2004 року переведена заступником директора по виховній роботі (наказ № 46 від 19.03.2004 року), з 01.09.2008 року переведена на посаду викладача (наказ № 227 від 01.09.2008 року), звільнена у зв»язку зі смертю з 01.08.2013 року (наказ № 72 від 30.07.2013 року) (а.с.10).

З довідки, виданої Вищим професійним училищем № 29 № 01-35/878 від 15.12.2014 року ОСОБА_1. видно, що його мати ОСОБА_2, проживаючи за адресою АДРЕСА_1, сплачувала за проживання з 23 березня 1990 року. Станом на 1 грудня 2014 року заборгованість по оплаті за проживання відсутня. (а.с.11).

Відповідно до довідки, виданої Вищим професійним училищем № 29 № 01-30/564 від 11.09.2014 року ОСОБА_1., він дійсно зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1 в періоди: з 29.03.1990 року по 02.06.2005 року та з 02.06.2005 року по даний час (.а.с.12).

Рішенням Володимирецької селищної ради від 04.10.2012 р. за № 167 вирішено оформити право державної власності на будівлю гуртожитку № 4 за адресою АДРЕСА_1 Рівненської областіза державою Україна в особі Міністерства освіти і науки України (а.с.22).

З технічного паспорту на громадський будинок за вищезазначеною адресою вбачається, що він має статус гуртожитку, належить на праві власності державі Україна в особі Міністерства освіти і науки України та перебуває в господарському віданні Вищого професійного училища № 29 смт. Володимирець (а.с. 21).

З листа завідувачки Володимирецької районної державної нотаріальної контори А.А. Килюшик № 476/01-16 від 13 травня 2015 року видно, що після смерті ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, заведена спадкова справа № 209-2014 року. Спадкоємцем після її смерті за законом є її син - ОСОБА_1., який подав заяву про прийняття спадщини до Володимирецької районної державної нотаріальної контори та одержав свідоцтво про право на спадщину за законом на грошовий вклад.

У пункті 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 5 «Про практику в справах про захист права власності та інших речових прав» роз'яснено, що при вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності.

Згідно з роз'ясненнями п.6 узагальнення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ „Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав" № 24-150/0/4-13 від 28.01.2013 року, добросовісність, як одна із загальних засад цивільного судочинства, означає фактичну чесність суб'єктів у їх поведінці, прагнення сумлінно захистити цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов'язків. При вирішенні спорів про набувальну давність суд має врахувати добросовісність саме на момент передачі позивачу майна (речі), тобто на початковий момент, який буде включатися в повний строк давності володіння, визначений законом. Позивач, як незаконний володілець, протягом всього часу володіння майном повинен бути впевнений, що на це майно не претендують інші особи, і він отримав це майно з підстав, достатніх для того, щоб мати право власності на нього.

За набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено.

З матеріалів справи вбачається, що власник майна - Держава в особі Міністерства освіти і науки України відомий та від права власності не відмовлявся.

Окрім того, позивачі є особами, які законно володіють спірним майном, оскільки воно їм було передане для проживання.

При вирішенні спорів, пов'язаних із виникненням і припиненням права власності, судам слід мати на увазі, що норми статті 344 ЦК України про набувальну давність не підлягають застосуванню у випадках, коли володіння майном протягом тривалого часу здійснювалось на підставі договірних зобов'язань (договорів оренди, зберігання, безоплатного користування, оперативного управління тощо), оскільки право власності у володільця за давністю виникає поза волею і незалежно від волі колишнього власника.

Колегія суддів вважає та це стверджується матеріалами справи, що сторони перебувають між собою фактично в договірних відносинах з приводу найму спірного службового житла, наданого ОСОБА_2 та її сім»ї на час роботи у ВПУ № 29, за користування яким позивач сплачує квартирну плату відповідачу.

А тому, посилання позивачів на добросовісність, відкритість, давність володіння цим житлом та на вимоги ст. 344 ЦК України, є безпідставними, оскільки поселення в квартиру та проживання у ній позивача відбулося у порядку, встановленому законом, зокрема, нормами ЖК України, тобто, випливає із житлових прав квартиронаймача службового житла та не породжує підстав для набуття права власності на належне Державі Україна в особі Міністерства освіти і науки України нерухоме майно, незалежно від давності користування ним.

Не є підставами для задоволення позову і доводи ОСОБА_1. про проведення ним ремонту спірної квартири.

Виходячи з викладеного, судова колегія дійшла висновку про наявність, передбачених законом, підстав для скасування рішення суду першої інстанції з постановленням нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 303, 309, 313-314, 316-317 , колегія суддів,

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу адвоката Печончика Олександра Володимировича, який діє в інтересах Вищого професійного училища № 29 смт.Володимирець задовольнити частково.

Апеляційні скарги прокурора Володимирецького району Рівненської області Войтюка Олександра Ігоровича в інтересах держави в особі Вищого професійного училища № 29 смт.Володимирець та Міністерства освіти і науки України та Вищого професійного училища № 29 смт.Володимирець задовольнити.

Рішення Володимирецького районного суду Рівненської області від 07 липня 2015 року скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Вищого професійного училища № 29 смт.Володимирець, Міністерства освіти і науки України, третя особа - Реєстраційна служба Володимирецького районного управління юстиції в Рівненській області про визнання права власності за набувальною давністю- відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: З.М. Максимчук

Судді: М.П. Григоренко

Ю.М. Рожин