АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2015 року м. Дніпропетровськ

21 грудня 2015 року колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого-судді: Тамакулової В.О.

суддів: Болтунової Л.М., Козлова С.П.

при секретарі: Гулієву М.І.о.

яка розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську апеляційну скаргу

представника заявника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 серпня 2015 року по справі за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_4, заінтересована особа публічне акціонерне товариство "ОТП Банк", -

ВСТАНОВИЛА:

У серпня 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду зі скаргою в якій просив зобовязати відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області закінчити зведене виконавче провадження №37044108 з примусового виконання виконавчого листа Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська №2-797/11 від 30 листопада 2012 року про стягнення з нього на користь ПАТ «ОТП Банк» 10 074 542,10 грн., скасувати арешт на все його майно та оголошення заборони на його відчуження, що вжиті державним виконавцем.

В обґрунтування скарги ОСОБА_2А посилався на те, що рішенням Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 06 березня 2015 року частково скасовано рішення від 28 вересня 2011 року про стягнення з нього на користь ПАТ «ОТП Банк» заборгованості за кредитним договором №CR 06-433/300 від 03 листопада 2006 року в сумі 5 538 679,81 грн. На цій підставі, у нього залишилось невиконаним зобовязання в розмірі 123 043,02 грн. Рішення суду від 06 березня 2015 року набрало законної сили 17 червня 2015 року. Вважає, що означене рішення в порядку ч.4 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» є підставою для завершення виконавчого провадження та скасування усіх вжитих запобіжних заходів.

02 липня 2015 року його представник подала державному виконавцю заяву про завершення виконавчого провадження та скасування арешту та заборони на його відчуження, з копією рішення суду від 06 березня 2015 року. Проте, державним виконавцем постанова про закінчення виконавчого провадження не виносилась, запобіжні заходи не скасовані. 27 липня 2015 року його представником отримано відмову начальника відділу виконавчої служби у задоволенні заяви від 02 липня 2015 року.

Ухвалою суду першої інстанції в задоволенні скарги відмовлено.

В скарзі апелянт, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, ставить питання про скасування ухвали суду першої інстанції та постановлення нової ухвали про задоволення скарги на бездіяльність старшого державного виконавця.

Колегія суддів перевірила законність, обґрунтованість ухвали суду, в межах заяв-лених вимог та апеляційної скарги і дійшла до висновку, що скарга підлягає відхиленню, з наступних підстав

Судом встановлено, що рішенням Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 06 березня 2015 року, яке набрало законної сили 17 червня 2015 року, скасовано рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 28 вересня 2011 року в частині стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором на користь ПАТ «ОТП Банк» в сумі 5 538 679,81 грн. (справа 2-797/11).

22 квітня 2015 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_4 винесено постанову про повернення виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ОТП Банк» заборгованості за кредитним договором в сумі 5 538 679,81 грн. (виконавче провадження ВП №35816008) на підставі п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» у звязку з відсутністю майна боржника, на яке можливо звернути стягнення.

На виконанні державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_4 знаходилось зведене виконавче провадження №37044108, яке стосувалося виконання інших виконавчих листів, виданих у справі 2-797/11, а всього пяти виконавчих листів, які усі були повернуті стягувачу, що підтверджується листом від 02 грудня 2014 року, копіями постанов від 22 квітня 2015 року.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на рухоме майно, 20 березня 2013 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_4 внесено обтяження на все рухоме майно на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 14 березня 2013 року з терміном дії до 23 серпня 2016 року.

02 липня 2015 року представником заявника подано державному виконавцю заяву про закінчення виконавчого провадження та скасування арешту на підставі рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 06 березня 2015 року, яке набрало законної сили 17 червня 2015 року, копія якого була додана до заяви.

13 липня 2015 року начальником відділу надано відповідь на вказану заяву та зазначено, що виконавче провадження, яке перебувало у відділі відносно ОСОБА_2 (виконавчий лист у справі 2-797/11) завершено, а виконавчі документи повернуті стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження». Зазначені обставини не дають змогу скасувати арешт з майна боржника, тому рекомендовано звернення до суду.

Відмовляючи в задоволенні скарги, суд першої інстанції виходив з того, що підстав для її задоволення не має.

Відповідно до ч. 1 ст. 50 цього Закону України Про виконавче провадження встановлено, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову і вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору, або витрат повязаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав арешт, накладений на майно боржника знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у звязку із завершенням виконавчого провадження.

Заяву про закінчення виконавчого провадження на підставі рішення суду від 06 березня 2015 року, що набрало законної сили 17 червня 2015 року, боржником подано до відділу лише 02 липня 2015 року, коли в провадженні відділу виконавчі листи вже не перебували.

У випадку закінчення виконавчого провадження у звязку з поверненням виконавчого документа стягувачу відповідно до ст. 50 ч. 1 цього Закону України Про виконавче провадження підстав, які заявлено у скарзі для зняття арешту майна не має.

За таких обставин ухвала суду першої інстанції про безпідставність заявлених вимог відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги про необгрунтовані висновки суду не відповідають обставинам справи та вимогам закону, оскільки норми права, на які посилається скаржник, дані правовідносини не врегульовують.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника заявника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - відхилити.

Ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 серпня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею чинності.

Головуючий: Тамакулова В.О

С у д д і: ОСОБА_5

ОСОБА_6