Ухвала

іменем україни

30 грудня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Штелик С.П.,Луспеника Д.Д., Черненко В.А.
розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за скаргою ОСОБА_4 на дії старшого державного виконавця Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції, заінтересовані особи: старший державний виконавець Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції Куранова Марина Леонідівна, Орджонікідзевський відділ державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції, ОСОБА_6, за касаційною скаргою ОСОБА_4, поданою представником ОСОБА_7, на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м Запоріжжя від 13 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 09 вересня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2015 року ОСОБА_4 звернулась до суду з указаною вище скаргою, в якій просила визнати незаконними дії старшого державного виконавця Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції - Куранової М.Л., щодо примусового виконання рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 14 вересня 2011 року в цивільній справі № 2-2628/2011.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м Запоріжжя від 13 липня 2015 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 09 вересня 2015 року, в задоволенні скарги ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі заявник, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить вказані судові рішення скасувати та задовольнити скаргу ОСОБА_4

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

З матеріалів справи вбачається, що ухвала Орджонікідзевського районного суду м Запоріжжя від 13 липня 2015 року та ухвала апеляційного суду Запорізької області від 09 вересня 2015 року постановлені з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Установивши, що виконавчі дії та виконавчі заходи, щодо виселення ОСОБА_4 із квартири АДРЕСА_1, були вчинені державним виконавцем відповідно до вимог закону, в межах повноважень суб'єкта оскарження, при цьому права та свободи заявника порушено не було, суди дійшли правильного висновку про відмову в задоволенні скарги.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків судів не спростовують.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу Орджонікідзевського районного суду м Запоріжжя від 13 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 09 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:С.П. Штелик
Д.Д. Луспеник
В.А. Черненко