Ухвала

іменем україни

25 листопада 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Касьяна О.П.,

суддів: Амеліна В.І., Дербенцевої Т.П.,

Остапчука Д.О., СавченкоВ.О.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» (далі - ПАТ «Укргазбанк») до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет іпотеки, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на заочне рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 16 квітня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 23 липня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2013 року ПАТ «Укргазбанк» звернулося до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 19 квітня 2007 року між банком та ОСОБА_3 укладено кредитний договір, відповідно до умов якого позичальник отримав 10 000 доларів США зі сплатою 12,% річних строком до 19 квітня 2019 року. На забезпечення умов виконання кредитного договору між позивачем та відповідачами укладено договір іпотеки, предметом якого є квартира АДРЕСА_1. Посилаючись на належне виконання позичальником умов кредитного договору, у зв'язку з чим станом на 11 листопада 2013 року виникла кредитна заборгованість у розмірі 78 839 грн 79 коп., позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором та в рахунок погашення заборгованості звернути стягнення на предмет іпотеки.

Заочним рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 16 квітня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 23 липня 2014 року, позов ПАТ «Укргазбанк» задоволено частково.

Звернуто стягнення на предмет іпотеки за договором від 19 квітня 2007 року, а саме: на квартиру АДРЕСА_1, що є власністю ОСОБА_4, ОСОБА_3, з метою задоволення вимог ПАТ «Укргазбанк», що виникли на підставі договору про надання споживчого кредиту від 19 квітня 2007 року в розмірі 78 839 грн 70 коп.

Встановлено спосіб реалізації нерухомого майна шляхом проведення прилюдних торгів предмета іпотеки у межах процедури виконавчого провадження, з визначенням початкової ціни предмета іпотеки на підставі оцінки майна, здійсненої у межах процедури виконавчого провадження.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати зазначені судові рішення та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильним застосування норм матеріального права.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 324 ЦПК Українипідставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із обґрунтованості позовних вимог.

Апеляційний суд погодився з такими висновками суду першої інстанції, зазначивши при цьому, що позичальник не виконував умови кредитного договору, а тому наявні підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки.

Проте повністю погодитися з такими висновками апеляційного суду не можна з наступних підстав.

Відповідно до ст. 313 ЦПК України справа розглядається апеляційним судом за правилами, встановленими для розгляду справ судом першої інстанції, за результатами якого апеляційний суд ухвалює рішення або постановляє ухвалу за правилами ст. 19 і гл. 7 розд. ІІІ цього Кодексу.

За змістом ухвала суду апеляційної інстанції повинна відповідати вимогам ст. 315 ЦПК України. Зокрема, у ній повинні бути зазначені мотиви, з яких апеляційний суд виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

З урахуванням вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Проте, зазначеним вимогам ухвала суду апеляційної інстанції не відповідає. Суд належним чином не перевірив доводів апеляційної скарги; не перевірив законність і обґрунтованість ухваленого судом першої інстанції рішення; не навів достатніх мотивів прийнятого ним рішення; не зазначив обставини, якими б спростовувалися доводи апеляційної скарги.

Судами установлено, що 19 квітня 2007 року ВАТ «Укргазбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укргазбанк» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір, за умовами якого остання отримала 10 000 доларів США зі сплатою 12,5 % річних з терміном повернення 19 квітня 2019 року.

На забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором у той же день між банком та відповідачами укладено договір іпотеки, предметом якого є належна останнім квартира АДРЕСА_1.

05 травня 2011 року між банком та ОСОБА_3 було укладено додаткову угоду № 5 про реструктуризацію заборгованості.

Відповідно до ст. ст. 1049, 1050 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ч. 1 ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу.

Статтею 38 Закону України «Про іпотеку» визначено, що ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна.

Відповідно до п. 41 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» (далі - постанова) при вирішенні спору про звернення стягнення на предмет іпотеки суд має дати оцінку співмірності суми заборгованості за кредитом та вартості іпотечного майна, якщо допущене боржником або іпотекодавцем, якщо він є відмінним від боржника, порушення основного зобов'язання чи іпотечного договору не завдає збитків іпотекодержателю і не змінює обсяг його прав. Оскільки вказане положення закону є оціночним, то суд має належним чином його мотивувати, співставити обставини зі змістом цього поняття, визначитись, чи не суперечить його застосування загальному змісту та призначенню права, яким урегульовано конкретні відносини (зокрема про право на першочергове задоволення вимог за рахунок предмета застави), та врахувати загальні засади цивільного законодавства - справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК).

Згідно з п. 42 постанови резолютивна частина рішення суду в разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки має відповідати вимогам як статті 39 Закону України «Про іпотеку», так і положенням пункту 4 частини першої статті 215 ЦПК України. Зокрема, у ньому в обов'язковому порядку має зазначатись: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; спосіб реалізації предмета іпотеки - шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу з наданням права іпотекодержателю на продаж предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації (при цьому суд може зазначити, що початкова ціна встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій).

Вирішуючи справу, апеляційний суд на зазначені вимоги закону уваги не звернув, у порушення ст.ст. 303, 315 ЦПК України, обставини справи з'ясував неповно, у достатній мірі не перевірив доводи апеляційної скарги; не врахував положення ч. 1 ст. 39 Закону України «Про іпотеку» щодо необхідності зазначення у резолютивній частині рішення, крім загального розміру вимог, також всіх його складових, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмету іпотеки, опису нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя, а також початкової ціни предмета іпотеки для його подальшої реалізації; не дав оцінку співмірності суми заборгованості за кредитом та вартості іпотечного майна та дійшов передчасного висновку про залишення рішення суду першої інстанції без змін.

Ураховуючи, що порушення апеляційним судом норм процесуального права унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, судове рішення не відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, зазначені порушення норм процесуального права призвели до неправильного вирішення спору, що в силу ч. 2 ст. 338 ЦПК України є підставою для його скасування із направленням справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції .

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 23 липня 2014 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.П. Касьян Головуючий
Судді:В.І. Амелін Т.П. Дербенцева Д.О. Остапчук В.О. Савченко Судді: В.І. Амелін