Апеляційний суд Житомирської області
Справа №279/4295/15-ц Головуючий у 1-й інст. Шульга О. М.
Категорія 27 Доповідач Косигіна Л. М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області

в складі: головуючої судді Косигіної Л.М.

суддів: Худякова А.М., Григорусь Н.Й.

при секретарі Гайдамащук Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 Аваль» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості

за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 Аваль» про визнання договору поруки припиненим

за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 Аваль»

на рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 09 жовтня 2015 року, -

в с т а н о в и л а :

У лютому 2015 року ПАТ «ОСОБА_1 Аваль» звернулося до суду з позовом, в якому просило стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №010/110/714 від 25.10.2007 року в розмірі 636750 грн. 22 коп., за кредитним договором № 010/110/715 від 25.10.2007 року в сумі 106829 грн. 01 коп., та судовий збір в сумі 3654 грн.

У серпні 2015 року ОСОБА_2 подав до суду зустрічний позов, в якому просив визнати припиненими договір поруки №012/110/713/1 від 25.10.2007 року та додаткову угоду № 1 від 02.07.2008 року, укладені між ним і ПАТ «ОСОБА_1 Аваль», починаючи з 25.08.2011 року, оскільки ОСОБА_1 звернувся до нього з вимогою після спливу строку, передбаченого ч. 4 ст. 559 ЦК України (а.с. 67-71).

Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 09 жовтня 2015 року у задоволенні позовів відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ «ОСОБА_1 Аваль», посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просило рішення скасувати в частині відмови у задоволенні первісного позову, ухвалити нове, яким позов Банку задовольнити.

Розглянувши справу в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ПАТ «ОСОБА_1 Аваль», суд першої інстанції виходив з того, що нарахування відсотків за користування кредитом та неустойки поза строком дії кредитного договору законом не передбачено, а вимог про стягнення коштів за ст. 625 ЦК України ОСОБА_1 не пред'являв.

Проте, погодитися з таким висновком не можна, враховуючи наступне.

Встановлено, що 25.10.2007 року між ВАТ «ОСОБА_1 Аваль» (правонаступник ПАТ «ОСОБА_1 Аваль») та Малим приватним підприємством «Нафтасоюз» укладено генеральний кредитний договір № 012/110/713, відповідно до якого ОСОБА_1 відкрив позичальнику ліміт активних операцій на суму 2500000 грн. на строк до 24.10.2012 року (а.с. 21-22).

В рамках вищевказаного договору між Банком та позичальником в цей же день укладено кредитні договори:

- № 010/110/714 про надання у кредит 1360000 грн. на строк по 24.10.2008 року включно, зі сплатою 14,5 % річних (а.с. 25-30), а з 02.07.2008 року 17% річних (зміни та доповнення до даного договору від 02.07.2008 року а.с. 31);

- № 010/110/715 про надання у кредит 570000 грн. на строк по 24.10.2008 року включно, зі сплатою 14,5 % річних (а.с. 32-36), а з 02.07.2008 року 17% річних (зміни та доповнення до даного договору від 02.07.2008 року а.с. 37).

Також, 25.10.2007 року між ВАТ «ОСОБА_1 Аваль» (правонаступник ПАТ «ОСОБА_1 Аваль») та ОСОБА_2 (фізичною особою), ПП «Коростень-ПродПромСервіс», МПП «Нафтаресурси» укладено три окремі договори поруки №№ 012/110/713/1, 012/110/713/2, 012/110/713/3, відповідно до яких поручителі зобовязувалися відповідати перед кредитором по зобовязаннях боржника (а.с. 23, 90-91).

02.07.2008 року між Банком та поручителями укладені окремі додаткові угоди щодо надання поручителями згоди на збільшення відсоткової ставки за кредитними договорами №№ 010/110/714, 010/110/715 від 25.10.2007 року до 17% річних (а.с. 24, 90-91).

31.08.2010 року приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу, на підставі ст. 87 Закону України «Про нотаріат», звернув стягнення на майно МПП «Нафтасоюз» в рахунок погашення заборгованості за кредитними договорами:

- №010/110/714 від 25.10.2007 року на суму 1856209 грн. 65 коп. (з яких 1337159 грн. 85 коп. - заборгованість за кредитом, 519049 грн. 80 коп. - штрафні санкції);

- №010/110/715 від 25.10.2007 року на суму 311994 грн. 38 коп. (з яких 160000 грн. - заборгованість за кредитом, 151994 грн. 38 коп. штрафні санкції).

Даний виконавчий напис звернуто Банком до примусового виконання, у зв'язку з чим 10.09.2010 року відкрито виконавче провадження (а.с. 90-91).

Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 08.11.2010 року відмовлено у задоволенні позовних вимог ПАТ «ОСОБА_1 Аваль» до ОСОБА_2, МПП «Нафтасоюз», ПП «Коростень-ПродПромСервіс», МПП «Нафтаресурси» про стягнення заборгованості за вищевказаними кредитними зобов'язаннями в розмірі 2117895 грн. 35 коп. (з них заборгованість за кредитами 1497159 грн. 85 коп., штрафні санкції 620735 грн. 50 коп.), яка утворилася станом на 01.06.2010 року (а.с. 90-91, 92-93).

Ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 29.12.2010 року рішення Коростенського міськрайонного суду від 08.11.2010 року скасовано в частині вимог до МПП «Нафтасоюз», ПП «Коростень-ПродПромСервіс», МПП «Нафтаресурси», провадження у справі закрито. У решті рішення залишено без змін (а.с. 88-89).

Рішенням господарського суду Житомирської області від 11.04.2011 року стягнуто з МПП «Нафтасоюз», ПП «Коростень-ПродПромСервіс», МПП «Нафтаресурси» на користь Банку заборгованість за кредитними договорами в сумі 1805738 грн. 41 коп., в тому числі нараховані станом на 14.02.2011 року відсотки у розмірі 41838 грн. 44 коп. (а.с. 19).

05.08.2014 року ОСОБА_1 надіслав МПП «Нафтасоюз», ПП «Коростень-ПродПромСервіс», МПП «Нафтаресурси» та ОСОБА_3 (прізвище так зазначено у листі) претензію (а.с. 38-39), в якій вимагав сплатити протягом 30 календарних днів заборгованість:

1) по кредитному договору № 010/110/714 від 25.10.2007 року:

- сума не сплачених відсотків 592428 грн. 70 коп.,

- залишок не погашеної основної заборгованості 528901 грн. 91 коп.,

- штрафні санкції за відсотками 2247 грн.,

- штрафні санкції за кредитом 42074 грн. 52 коп.,

а всього 1165652 грн. 13 коп.;

2) по кредитному договору №010/110/715 від 25.10.2007 року:

- сума не сплачених відсотків 97810 грн. 62 коп.,

- залишок не погашеної основної заборгованості 138204 грн. 07 коп.,

- штрафні санкції за відсотками 573 грн. 85 коп.,

- штрафні санкції за кредитом 8444 грн. 54 коп.,

а всього 245033 грн. 08 коп.

11.09.2014 року ПАТ «ОСОБА_1 Аваль» звернувся до господарського суду Житомирської області з позовом, про стягнення з МПП «Нафтасоюз», ПП «Коростень-ПродПромСервіс», МПП «Нафтаресурси» заборгованості за кредитним договором № 010/110/714 від 25.10.2007 року в сумі 636750 грн. 22 коп. та за кредитним договором № 010/110/715 від 25.10.2007 року в сумі 106829 грн. 01 коп. (а.с. 77-80).

Рішенням господарського суду Житомирської області від 11.11.2014 року частково задоволені позовні вимоги ПАТ «ОСОБА_1 Аваль» (а.с. 18-20). Стягнуто в солідарному порядку з МПП «Нафтасоюз», ПП «Коростень-ПродПромСервіс», МПП «Нафтаресурси» на користь Банку 690239 грн. 32 коп. (відсотки за період з 28.01.2011 року по 01.07.2014 року), у стягненні штрафних санкцій в сумі 53339 грн. 91 коп. відмовлено.

Частково задовольняючи даний позов господарський суд виходив з того, що зобов'язання за кредитними договорами №№ 010/110/714, 010/110/715 від 25.10.2007 року не є припиненими, оскільки заборгованість погашена тільки в сумі 830053 грн. 87 коп. (а.с. 19).

Також, з матеріалів справи вбачається, що у звязку з невиконанням кредитних зобовязань, станом на 01.12.2014 року Банком нараховано заборгованість на загальну суму 743579 грн. 23 коп. (а.с. 40-41), з яких:

- за кредитним договором № 010/110/714 від 25.10.2007 року:

- сума не сплачених відсотків 592428 грн. 70 коп.,

- штрафні санкції за відсотками 2247 грн.,

- штрафні санкції за кредитом 42074 грн. 52 коп.;

- за кредитним договором №010/110/715 від 25.10.2007 року:

- сума не сплачених відсотків 97810 грн. 62 коп.,

- штрафні санкції за відсотками 573 грн. 85 коп.,

- штрафні санкції за кредитом 8444 грн. 54 коп.

Згідно із статтею 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до частини першої статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

За змістом ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

У статті 611 ЦК України зазначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

У відповідності до ч.ч. 1, 3 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Виходячи із системного аналізу ст.ст. 525, 526, 599, 611 ЦК України, змісту кредитних договорів слід дійти висновку про те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносини сторін кредитного договору, не звільняє боржника та поручителів від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання й не позбавляє права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що законом не передбачено нарахування відсотків за користування кредитом та штрафних санкцій (неустойки, пені) після настання строку виконання основного зобов'язання та винесення рішення про стягнення всієї суми заборгованості, оскільки рішення суду не виконано боржником.

Разом з тим, позовні вимоги ПАТ «ОСОБА_1 Аваль» про стягнення з ОСОБА_2 відсотків та штрафних санкцій за кредитними договорами №№ 010/110/714, 010/110/715 від 25.10.2007 року задоволенню не підлягають з інших підстав, враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого у договорі поруки. Уразі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

З роз'яснень, викладених у п. 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року (з наступними змінами) «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» вбачається, що при вирішенні спорів про припинення поруки суд має враховувати, що згідно зі ст. 526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково.

Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання.

При цьому сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов'язання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобов'язань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Встановлено, що строк виконання основного зобов'язання за кредитними договорами №№010/110/714, 010/110/715 від 25.10.2007 року настав 24.10.2008 року, що підтверджується змістом вказаних договорів.

З п. 4.1. договору поруки № 012/110/713/1, укладеного з ОСОБА_2, вбачається, що цей договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами та втрачає свою дію з моменту закінчення забезпеченого ним зобов'язання (а.с. 23). Також, порука припиняється, якщо Кредитор в межах трирічного терміну з дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до Поручителя.

31.08.2010 року приватним нотаріусом посвідчено виконавчий напис про звернення стягнення на майно МПП «Нафтасоюз» в рахунок погашення всієї заборгованості за кредитними договорами №№010/110/714, 010/110/715 від 25.10.2007 року, у зв'язку з невиконанням кредитних зобов'язань.

У червні 2010 року ОСОБА_1 звернувся до Коростенського міськрайонного суду з позовом про стягнення з ОСОБА_2, МПП «Нафтасоюз», ПП «Коростень-ПродПромСервіс», МПП «Нафтаресурси» заборгованості в сумі 2117895 грн. 35 коп. (92-93). З позовної заяви вбачається, що ОСОБА_1 звертався до ОСОБА_2 з досудовими вимогами про погашення заборгованості 10.02.2010 року та 07.05.2010 року.

Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 08.11.2010 року у задоволенні вищевказаного позову було відмовлено (а.с. 90-91). Рішення в частині відмови у задоволенні вимог до ОСОБА_2 залишено без змін ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 29.12.2010 року (а.с. 88-89).

Наступна вимога до ОСОБА_2 була заявлена тільки 05.08.2014 року, у вигляді претензії (а.с. 38-39).

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про припинення поруки за договором № 012/110/713/1 від 25.10.2007 року (із змінами від 02.07.2008 року), укладеним між ВАТ «ОСОБА_1 Аваль» (правонаступник ПАТ «ОСОБА_1 Аваль») та ОСОБА_2, з підстав, передбачених ч. 4 ст. 559 ЦК України.

Враховуючи вищевикладене, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині відмови у задоволенні позову ПАТ «ОСОБА_1 Аваль» про стягнення заборгованості, з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні даних вимог з інших підстав.

Рішення в частині відмови у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 ніким не оскаржується, а тому не є предметом апеляційного розгляду (п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 24.10.2008 року «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку»).

Керуючись ст. ст. 209, 218, 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 Аваль» задовольнити частково.

Рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 09 жовтня 2015 року скасувати в частині відмови у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 Аваль». Ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 Аваль» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, з інших підстав.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуюча Судді