У х в а л а

іменем україни

21 жовтня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Карпенко С.О.,

суддів: Гончара В.П., Остапчука Д.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошової суми за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення апеляційного суду Харківської області від 17 березня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2014 року ОСОБА_3 звернувся із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 14 вересня 2006 року між ВАТ «Мегабанк» та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір № 366ПВ/2006, згідно якого останній було надано кредит на споживчі цілі у сумі 10 000 доларів США з кінцевим строком повернення 13 вересня 2011 року та сплатою щомісячних процентів за користування кредитними коштами в розмірі 13% річних.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла. На день її смерті заборгованість перед ВАТ «Мегабанк» за кредитним договором від 14 вересня 2006 року становила 4 354,68 доларів США та 92,54 грн.

Спадкоємцями стали її чоловік - ОСОБА_5, її син ОСОБА_6 та батько - ОСОБА_2 ОСОБА_5 було повністю погашено заборгованість за кредитним договором сумі 5 732,22 доларів США.

У зв'язку з виконанням боргового зобов'язання, 2 грудня 2008 року між ВАТ «Мегабанк» та ОСОБА_5 укладено договір про відступлення права вимоги, за яким він став новим кредитором з правом вимоги за кредитним договором від 14 вересня 2006 року, про що в грудні 2008 року в письмовій формі було повідомлено ОСОБА_2 та запропоновано останньому сплатити виплачений борг в частині, яка припадає на нього як спадкоємця, тобто у сумі 1 910,74 доларів США. Зазначений лист був отриманий ОСОБА_2, але залишився без реагування.

Спір між спадкоємцями щодо розподілу спадкового майна розглядався Орджонікідзевським районним судом м. Харкова та апеляційним судом Харківської області. Під час судового розгляду справи у суді першої інстанції ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 помер, тому відповідно до ст. 1261 ЦК України спадкоємцем є його син ОСОБА_3

Враховуючи наведене, ОСОБА_3 просив стягнути з ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 1 910,74 доларів США, що за офіційним курсом НБУ становить 21 782,43 грн.

Заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 3 грудня 2014 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 21 782,43 грн.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 17 березня 2015 року заочне рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 3 грудня 2014 року скасовано та ухвалено нове, яким у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі заявник просить скасувати рішення апеляційного суду Харківської області від 17 березня 2015 року, мотивуючи свою вимогу порушенням судом апеляційної інстанції норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, і направити справу на новий судовий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

За змістом ч. 1 ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні судів першої та апеляційної інстанції чи відкинуті ними, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу та про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд апеляційної інстанції виходив з того, що ОСОБА_5 звернувся з вимогою до ОСОБА_8 з пропуском шестимісячного строку, у зв'язку з чим він позбавляється права вимоги, і, як наслідок, у ОСОБА_3 до відповідача таке право відсутнє також.

Наведені у касаційній скарзі доводи висновків суду не спростовують, рішення апеляційного суду Харківської області від 17 березня 2015 року ухвалене з додержанням норм матеріального права та норм процесуального права.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення апеляційного суду Харківської області від 17 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий С.О.Карпенко
Судді: В.П.Гончар Д.О.Остапчук