УХВАЛА

іменем україни

23 грудня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька Б.І., Хопти С.Ф.,

Черненко В.А., Штелик С.П.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Новий» до ОСОБА_3 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором за касаційною скаргою ОСОБА_3, поданою представником - ОСОБА_4, на заочне рішення Подільського районного суду м. Києва від 27 березня 2014 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 10 червня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2014 року публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний банк «Новий» (далі - ПАТ «АКБ «Новий») звернулося до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 26 квітня 2007 року між акціонерним банком «Таврика», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Банк «Таврика» (далі - ПАТ «Банк «Таврика»), та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір, за умовами якого останньому надано кредитні кошти в розмірі 101 540 доларів США зі сплатою 13 % річних до 23 квітня 2027 року. 26 вересня 2013 року між ПАТ «АКБ «Новий» та ПАТ «Банк» «Таврика» укладено договір про відступлення права вимоги, за яким ПАТ «Банк» «Таврика» відступив право вимоги за указаним кредитним договором ПАТ «АКБ «Новий», яке стало новим кредитором. 4 жовтня 2013 року ОСОБА_3 повідомлено про зміну кредитора. Взяті на себе зобов'язання ОСОБА_3 не виконав, у зв'язку з чим виникла заборгованість за кредитним договором у розмірі 78 869 доларів США, що еквівалентно 630 622 грн 84 коп., яку позивач просив стягнути на його користь.

Заочним рішенням Подільського районного суду м. Києва від 27 березня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 10 червня 2015 року, позов ПАТ «АКБ «Новий» задоволено. Стягнуто зі ОСОБА_3 на користь ПАТ «АКБ «Новий» заборгованість за кредитним договором від 26 квітня 2007 року у розмірі 630 622 грн 84 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 в особі представника - ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права й порушення норм процесуального права, просить скасувати вказані судові рішення та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Задовольняючи позовні вимоги ПАТ «АКБ «Новий», суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, виходив із того, що ОСОБА_3 своїх зобов'язань за кредитним договором належним чином не виконував,допустивши кредитну заборгованість.

Апеляційний суд погодився з такими висновками районного суду, та зазначив також, що позовна давність, про застосування якої заявлено відповідачем, не спливла, оскільки відповідачем 22 листопада 2012 року сплачувались кошти на погашення боргу за кредитним договором.

Проте повністю погодитись із такими висновками апеляційного суду не можна.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Судом установлено та підтверджується матеріалами справи, що 26 квітня 2007 року між акціонерним банком «Таврика», правонаступником якого є ПАТ «Банк «Таврика», та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір за умовами якого останньому надано кредитні кошти в розмірі 101 540 доларів США зі сплатою 13 % річних до 23 квітня 2027 року. 26 вересня 2013 року між ПАТ «АКБ «Новий» та ПАТ «Банк» «Таврика» укладено договір про відступлення права вимоги, за яким ПАТ «Банк» «Таврика» відступив право вимоги за указаним кредитним договором ПАТ «АКБ «Новий», ставши новим кредитором, що відповідає положенням ст. 514 ЦК України. Взяті на себе зобов'язання ОСОБА_3 не виконав, у зв'язку з чим виникла заборгованість за кредитним договором у розмірі 78 869 доларів США, що еквівалентно 630 622 грн 84 коп.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

Згідно з ч. 2 ст. 517 ЦК України боржник має право не виконувати свого обов'язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні.

Відповідно до ст. 613 ЦК України кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов'язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов'язку. Якщо кредитор не вчинив дії, до вчинення яких боржник не міг виконати свій обов'язок, виконання зобов'язання може бути відстрочене на час прострочення кредитора.

Згідно зі ст. 616 ЦК України, якщо порушення зобов'язання сталося з вини кредитора, суд відповідно зменшує розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника. Суд має право зменшити розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника, якщо кредитор умисно або з необережності сприяв збільшенню розміру збитків, завданих порушенням зобов'язання, або не вжив заходів щодо їх зменшення.

Обґрунтовуючи заперечення проти позову та доводи апеляційної скарги, ОСОБА_3 посилався на те, що у розрахунку банку, здійсненного станом на 15 листопада 2013 року, не враховані дві квитанції від 22 листопада 2012 року на суму 1 793 грн 95 коп. та на суму 6 199 грн 5 коп. і в указаному розрахунку, наданому суду позивачем, напроти цих двох оплат указано про те, що ці платежі не сплачено.

У порушення вимог ст. ст. 212-214, 315 ЦПК України апеляційний суд на зазначені положення закону уваги не звернув, не перевірив доводів сторін як на підтвердження так і на заперечення позову, не встановив фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, зокрема про те, чи увійшли у розрахунок боргу зазначені суми по указаних відповідачем квитанціях.

Крім того, апеляційному суду слід звернути увагу на те, що відступлення права вимоги здійснено 26 вересня 2013 року, тоді як 20 березня 2013 року щодо ПАТ «Банк «Таврика» розпочато процедуру ліквідації та відкликано банківську ліцензію, що впливає на зміст договору про відступлення та правовідносини сторін.

Ураховуючи те, що фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, апеляційним судом не встановлено, його судове рішення не відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, що в силу ст. 338 ЦПК України є підставою для його скасування з передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3, подану представником - ОСОБА_4,задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду м. Києва від 10 червня 2015 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: Б.І. Гулько

С.Ф. Хопта

В.А. Черненко

С.П. Штелик