АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Доповідач - Поливач Л.Д.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого: Поливач Л.Д.

суддів: Шахової О.В., Вербової І.М.

при секретарі Бугай О.О.

за участю осіб: позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Київської міської ради про встановлення факту проживання однією сім'єю, визнання права власності в порядку спадкування за законом;

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3

на ухвалу Шевченківського районного суду м.Києва від 29 жовтня 2015 року

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Києва від 29.10.2015 року позовну заяву ОСОБА_2 до Київської міської ради про встановлення факту проживання однією сім'єю, визнання права власності в порядку спадкування за законом повернуто позивачу для подання до належного суду.

Не погоджуючись з ухвалою суду, представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на її незаконність, порушення судом норм процесуального права.

Апелянт зазначає, що позовна заява неправомірно та безпідставно була повернута судом. Так позивачка, звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва, за місцем знаходження Відповідача - Київської Міської Ради, яка знаходиться на території Шевченківського району м. Києва. Основну частину позовних вимог складає вимога про визнання ПРАВА позивачки, а саме встановлення факту її проживання однією сім'єю з ОСОБА_5, а також визнання за нею права на спадкування за законом, як спадкоємицею четвертої черги. Тому, судом було необґрунтовано застосовано ст.114 ЦПК України (тобто виключна підсудність), і повернуто позовну заяву. Крім того, апелянт зазначив, що ОСОБА_2 зверталась з аналогічним позовом до Голосіївського районного суду м. Києва, за місцем знаходження нерухомого майна, але ухвалою суду їй було повернуто позов у зв'язку з непідсудністю справи Голосіївському районному суду м. Києва. А також суд в ухвалі зазначив, що їй необхідно звертатись до суду за місцем знаходження відповідача, що вона ї зробила в даному випадку. Отже, на думку апелянта, оскаржувана ухвала постановлена судом з порушенням вимог закону та підлягає скасуванню.

Позивач ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримала подану апеляційну скаргу, просила суд про її задоволення, посилаючись на обґрунтованість скарги. Представник КМР в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить відповідна розписка. Причини неявки свого представника КМР суду не повідомила, колегія суддів розцінила ці причини як неповажні та дійшла висновку про можливість розгляду справи за його відсутності, у відповідності до вимог ч.2 ст.305 ЦПК України.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постановленої ухвали в цій частині, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Відповідно до ч.1 п.1 ст.312 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, ОСОБА_2 звернулась до суду із позовною заявою до КМР про встановлення факту проживання однією сім'єю та визнання права власностів порядку спадкування за законом.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до п.1,3ч.1 ст.15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно до ч.1 ст.114 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Відповідно до ч.1 ст.190 ЦК України майном як особливим об'єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов'язки.

Вимоги щодо виключної підсудності унеможливлюють застосування інших правил територіальної підсудності, крім тих, які встановлені процесуальним законом для відповідної категорії справ.

Із позовної заяви вбачається, що ОСОБА_2 просить суд визнати за нею право власності, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 на квартиру АДРЕСА_1, яка знаходиться за межами територіальності Шевченківського району м.Києва.

Відповідно до ч.1 ст.114 ЦПК України виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна.

Відповідно до ст.181 ЦК України до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК України); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини (п.42 Постанови № 3 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ»).

Таким чином, судом встановлено, що дана цивільна справа непідсудна Шевченківському районному суду м. Києва.

Відповідно до п. 4. ч. 3 ст. 121 ЦПК України заява повертається у випадках, коли справа не підсудна цьому суду.

За таких обставин, висновок Шевченківського районного суду міста Києва про те, що позивач звернулась з позовними вимогами, які не підлягають розгляду даним судом є законним та обґрунтованим.

Отже, апеляційна скарга представника позивача є необґрунтованою, безпідставною, та такою, що не підлягає задоволенню

Повертаючи позовну заяву ОСОБА_2, суд першої інстанції діяв згідно норм процесуального закону. Та обставина, що ОСОБА_2 раніше зверталась з аналогічним позовом до Голосіївського районного суду м. Києва, за місцем знаходження нерухомого майна, але ухвалою суду від 03.07.2015 року їй було повернуто позов у зв'язку з непідсудністю справи Голосіївському районному суду м. Києва, не свідчить про незаконність ухвали Шевченківського районного суду м.Києва від 29 жовтня 2015 року. Посилання Голосіївського районного суду м. Києва в ухвалі від 03.07.2015 року на те, що ОСОБА_2 необхідно звертатись до суду за місцем знаходження відповідача, також не свідчить про незаконність ухвали Шевченківського районного суду м.Києва від 29 жовтня 2015 року, оскільки позов виник з приводу нерухомого майна, яке знаходиться в Голосіївському районі м. Києва, а тому саме Голосіївським районним судом м. Києва повинна розглядатись дана справа.

Виходячи з вищевикладеного, колегія приходить до висновку, що ухвала відповідає вимогам закону. Підстав для її скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, колегія не знаходить.

Керуючись ст.ст. 303, п.1 ч.2 ст. 122, п.1 ч.1 ст.312, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м.Києва від 29 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий:

Судді: