Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
У Х В А Л А

"15" грудня 2015 р. Коростенський міськрайонний суд

Житомирської області

в складі головуючого судді Волкової Н.Я.,

з секретарем Прокопчук І.В.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2,

у відкритому судовому засіданні по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" про визнання недійсними кредитного договору та додаткової угоди до кредитного договору, розглянувши заяву позивача ОСОБА_3 про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В :

В провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" про визнання недійсними кредитного договору та додаткової угоди до кредитного договору.

Позивачем подано заяву про забезпечення даного позову у виді заборони відповідачу здійснювати нарахування відсотків (процентів) та будь-яких штрафних санкцій за користування оспорюваним кредитом відповідно до його умов та додаткової угоди до кредитного договору до вирішення справи, накладення заборони відповідачеві вчиняти будь-які дії з предметом іпотеки квартирою №22 по пров.Другому Чехова,16, в м.Житомирі, накладення арешту на вказане нерухоме майно.

Аналогічне клопотання судом було розглянуто 30.10.2015 року та прийнято рішення про відмову в його задоволенні. Вказане судове рішення позивачем не оскаржено.

Заявивши вказане клопотання, представник позивача послався на те, що в даний час змінились обставини, якими є той факт, що відповідач звернувся з позовом до його довірителя про стягнення заборгованості за оспореним договорам.

Клопотання представник позивача обґрунтував тим, що в разі постановлення судового рішення про задоволення позову його довірителя виконання такого рішення буде утрудненим, оскільки, в тому разі, якщо відповідач продовжить нараховувати відсотки за користування оспореним кредитом та штрафні санкції, відповідно позивач змушений буде їх сплачувати, то в подальшому буде утрудненим повернення сплачених позивачем на користь відповідача коштів, тому існує об"єктивна необхідність вжити заходи по забезпеченню позову у виді заборони нараховувати відсотки за користвання кредитними коштами . Так само, на думку сторони позивача, відповідач може вчинити певні дії, спрямовані на розпорядження майном позивача, яке знаходиться в іпотеці у відповідача: здійснити передання своїх прав третім особам, накласти на нього стягнення.

Представник відповідача заперечив проти задоволення заяви, зазначив, що аналогічна заява судом вже розглянута, а провадження в справі, на яку посилається позивач, судом зупинено до вирішення даної справи.

Згідно ст.151,ч.1 ЦПК України єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви особи, яка бере участь у справі. Забезпечення позову допускається, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ст.152,ч.3 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Суд повторно, оскільки такий висновок було зроблено в ухвалі від 30.10.2015 року, наголошує, що в поданій заяві про забезпечення позову не наведено достовірних доказів того, що невжиття запропонованих позивачем заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду саме в справі за його позовом про визнання недійним кредитного договору №ZRH0GF00002989 від 20.07.2005 року та додаткової угоди до нього. Посилання на те, що відповідачаем будуть нараховуватись проценти, повернення яких, в разі прийняття позитивного рішення в даній справі, буде неможливим, є лише припущенням позивача.

І в даному випадку стороною позивача не представлено суду доказів того, що відповідач вправі лише за власною ініціативою вчиняти будь-які дії, спрямовані на позбавлення позивача його права власності на предмет іпотеки у виді квартири №22 по пров.Другому Чехова,16, в м.Житомирі.

Не зважаючи на те, що позивач наполягає, щоб арешт було накладено на належне йому майно, що договір іпотеки є забезпечувальним щодо оспорюваного договору, однак невжиття запропонованих позивачем заходів не призведе до утруднення виконання постановленого по даному спору судового рішення, тому клопотання задоволенню не підлягає.

В разі ж виникнення загрози того, що відповідач може вжити заходів до розпорядження майном позивача, позивач не позбавлений можливості заявляти клопотання про відповідне забезпечення, однак в межах того спору, який виникне щодо цього майна.

На підставі викладеного, керуючись ст.151-153 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року „Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні клопотання ОСОБА_3 про забезпечення позову ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" про визнання недійсними кредитного договору та додаткової угоди до кредитного договору відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку в пятиденний строк після її оголошення, що не перешкоджає подальшому розгляду справи .

Суддя : підпис:

Копія згідно оригіналу: суддя: