У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 грудня 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області в складі:

головуючого судді Рожина Ю.М.,

суддів Бондаренко Н.В.., ОСОБА_1,

секретаря судового засідання Шептицької С.С.,

за участю

представників позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3, ОСОБА_4,

представника третьої особи ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Рівненської області цивільну справу за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_2 ОСОБА_3 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 09 листопада 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Рівненської міської ради, третя особа Консисторія (єпархіальне управління) Рівненсько-Волинської єпархії Української Автокефальної Православної церкви про скасування рішення Рівненської міської ради від 10 грудня 2001 року №567.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників судового розгляду, що зявились у судове засідання, перевіривши рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а:

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 09 листопада 2015 року в позові відмовлено.

В апеляційній скарзі представник позивача вважає рішення суду прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що рішення Рівненської міської ради №567 від 10 грудня 2001 року є неправомірним з тих підстав, що прийняте на користь не існуючої як юридична особа релігійної організації, реєстрація статуту якої з зазначеною назвою Державним органом у справах релігій не проводилося взагалі, що й підтверджується відповідними довідками, а також було підтверджено представником відповідача в судовому засідання, що Статут консисторії (Єпархіального Управління) Рівненсько-Волинської єпархії УАПЦ зареєстрований в 2002 році, вже після прийняття рішення сесією міської ради.

Звертає увагу, що суд безпідставно не застосував положення ст.174 ЦПК України, оскільки представник відповідача в своїх усних поясненнях позов визнала.

Вказує, що безпідставними є посилання суду на рішення господарського суду Рівненської області від 09 липня 2010 року в справі №2/55, оскільки рішення не було ухвалено по суті позовних вимог і позивачем у справі була юридична, а не фізична особа, на яке при ухваленні рішення посилається суд у відповідності до ст.61 ЦПК України.

Доводить, що згідно наданих позивачем і відповідачем копій Статуту та Свідоцтва №73 про реєстрацію релігійної організації від 29 серпня 2002 року не могли бути встановлені рішенням господарського суду обставини щодо третьої особи, оскільки розглядався позов про скасування рішення Рівненської міської ради №567 від 10 грудня 2001 року.

Стверджує, що подана до Рівненської міської ради для прийняття спірного рішення копія статуту не відповідає Дублікату статуту з внесеними 13 жовтня 1992 року змінами, зокрема щодо тексту, структури і кількості аркушів, а отже в процесі розгляду справи всіма сторонами як письмовими доказами так і усними поясненнями на судових засіданнях визнано факти, що при підготовці оскаржуваного рішення був поданий недійсний на той час Цивільний Статут Єпархіального Управління Рівненсько-Волинської Єпархії УАПЦ та свідоцтво №210 про реєстрацію статуту релігійної організації без внесених 13 жовтня 1992 року змін та доповнень, після внесення яких Статут і Свідоцтво стали установчими документами іншої юрисдикції: УПЦ КП та тим більше після отримання ЄУ РЄ УПЦ КП.

Покликається на безпідставність висновку суду про недоведеність позивачем порушення його особистих прав як фізичної особи, захист яких гарантовано ст.3 ЦПК України.

За викладених обставин просить рішення скасувати, ухвалити нове про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Рівненської міської ради №567 від 10 грудня 2001 року відповідно до п.30 ст.26 та п.5 ст.60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ч.3 ст.17 Закону України «Про свободу совісті та релігійні організації» Рівненська міська рада передала у власність Рівненсько-Волинському Єпархіальному управлінню Української Автокефальної Православної Церкви будинок №12 по вулиці Словацького в м. Рівному загальною площею 158,2 м.кв. Підставою для прийняття рішення було звернення від 10 серпня 2001 року Архієпископа ОСОБА_6, Керуючого Рівненсько-Волинською та Таврійською Єпархіями.

Рішенням господарського суду Рівненської області від 09 липня 2010 року, залишеним без змін постановою ОСОБА_6 апеляційного господарського суду від 13 вересня 2010 року, по справі за позовом релігійної громади парафії ОСОБА_7 - Чудотворця Рівненсько-Волинської єпархії Української Автокефальної Православної Церкви до Рівненської міської ради, третя особа - Консисторія (єпархіальне управління) Рівненсько-Волинської єпархії Української Автокефальної Православної Церкви про визнання недійсним рішення міської ради в позові відмовлено, в решті позову провадження у справі припинено, відмовлено в клопотанні про забезпечення позову.

Постановою Вищого господарського суду України від 25 січня 2011 року рішення господарського суду Рівненської області від 09 липня 2010 року та постанова ОСОБА_6 апеляційного господарського суду від 13 вересня 2010 року залишені без змін.

Відмовляючи в позові суд першої інстанції послався на вимоги ст.61 ЦПК України та виходив з того, що обставини, встановлені у рішенні господарського суду Рівненської області від 09 липня 2010 року щодо третьої особи, не підлягають доказуванні при розгляді інших справ. Одночасно, послався на обставину, що на час прийняття рішенням Рівненської міської ради №567 від 10 грудня 2001 року релігійної громади позивача в даній справі ще не існувало, а тому прийняттям зазначеного рішення не могли бути порушені права та охоронювані інтереси неіснуючої юридичної особи, що свідчить про відсутність підстав для задоволення позову.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

У відповідності до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Рішенням господарського суду Рівненської області від 09 липня 2010 року відмовлено в позові про визнання недійсним рішення Рівненської міської ради №567 від 10 грудня 2001 року та встановлено такі обставини:

- релігійна громада в обґрунтування своїх вимог посилається на те, що: станом на 10 грудня 2001 року (дата прийняття рішення №567) Єпархії релігійної організації УАПЦ в Рівненській області не було зареєстровано, реєстрація статуту релігійної організації під назвою Рівненсько-Волинське єпархіальне управління УАПЦ Державним комітетом України у справах релігій не проводилася, тобто передача приміщення за цим рішенням відбулася неіснуючій релігійній організації;

- згідно з рішенням №567 міська рада відповідно до положень Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та Закону України «Про свободу совісті та релігійні організації» передала Рівненсько-Волинському єпархіальному управлінню УАПЦ будинок №12 по вул. Словацького в м. Рівному загальною площею 158, 2 м.кв.;

- зазначений будинок було передано за актом від 04 лютого 2002 року з балансу Управління економіки м. Рівне на баланс названого єпархіального управління та останньому видано відповідне свідоцтво про право власності;

- на час прийняття рішення №567 постановою Ради у справах релігій при Кабінеті Міністрів Української РСР від 30 березня 1972 року було зареєстровано статут релігійної організації - Єпархіального управління Рівненської Єпархії УАПЦ, про що видано відповідне свідоцтво. 13 жовтня 1992 року до даного статуту було внесено в установленому порядку зміни: в назві і тексті статуту слова «Українська автокефальна православна церква» замінено словами «Українська православна церква - Київський патріархат»; внесення цих змін не свідчить про передачу приміщення неіснуючій особі;

- згідно з довідкою Головного управління статистики у Рівненській області від 09 січня 2008 року не значиться Рівненсько-Волинське єпархіальне управління УАПЦ, а значиться (за станом на згадану дату) Консисторія (Єпархіальне управління) Рівненсько-Волинської єпархії УАПЦ за адресою: м. Рівне, вул. Словацького, 12;

- відповідно до Цивільного статуту Єпархіального управління Рівненської єпархії УАПЦ від 30 березня 1992 року (із змінами, внесеними 13 жовтня 1992 року) Консисторія є виконавчим органом єпархії; відтак Рішення №567 не суперечить статутним документам третьої особи в даній справі.

З наведеного слідує, що Рівненська міська рада у відповідності до норм чинного законодавства, за наявності на те правових підстав прийняла рішення №567 від 10 грудня 2001 року «Про передачу у власність Рівненсько-Волинському єпархіальному управлінню УАПЦ в м. Рівному будинку №12 на вулиці Словацького в м. Рівному», а доводами апеляційної скарги протилежного не доведено.

Одночасно, вищенаведеним рішенням встановлено, що державну реєстрацію релігійної громади - позивача у цій справі здійснено 14 вересня 2004 року, тобто після прийняття рішення №567.

А тому, правильним є висновок суду, що прийняттям оскаржуваного рішення не могли бути порушенні права та/або охоронювані інтереси неіснуючої релігійної громади, що свідчить про відсутність підстав для задоволення позову.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено без порушень норм матеріального і процесуального права, судом зясовано обставини, що мають значення для справи, в повній мірі, апеляційна скарга не містить посилань на закон, з порушенням якого ухвалено рішення, та не спростовує правильності висновків суду, а тому відсутні підстави для його скасування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.303,307,308,313,314,315,317,324,325 ЦПК України колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_2 ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 09 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання чинності.

Головуючий Ю.М.Рожин

Судді Н.В. Бондаренко

ОСОБА_1