У х в а л а

іменем україни

23 вересня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Дем'яносова М.В.,Коротуна В.М.,Маляренка А.В.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання договору дарування валютних цінностей дійсним, за касаційною скаргою ОСОБА_6, подану представником ОСОБА_7, на рішення Бродівського районного суду Львівської області від 12 лютого 2015 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 03 червня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5 у якому просила визнати дійсним договір дарування валютних цінностей, укладений 14 травня 2007 року в простій письмовій формі між ОСОБА_4 та ОСОБА_5

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 14 травня 2007 року з метою надання матеріальної допомоги сину ОСОБА_5 для придбання житла та інших об'єктів нерухомого майна у м. Києві вона з чоловіком продали магазин у м. Броди, загальною площею 56.5 кв. м і цього ж дня одержані від продажу магазину кошти в розмірі 140 000 доларів США подарувала відповідачу, перерахувавши їх на розрахунковий рахунок відповідача по справі, що підтверджується довідкою публічного акціонерного товариства «КБ «Надра» від 15 грудня 2014 року «Поточний звіт за операціями по поточному (картковому) рахунку з 14 травня 2007 року по 14 травня 2007 року». Договір дарування між позивачем та відповідачем укладений 14 травня 2007 року в м. Броди в простій письмовій формі. Відповідно до п. 7 укладеного договору, обов'язок нотаріального посвідчення та витрат, пов'язаних з нотаріальним посвідченням даного договору було покладено на відповідача, однак він відмовився від нотаріального посвідчення договору аби не сплачувати витрат пов'язаних з нотаріальним оформленням даного договору. Сторонами договору було досягнуто згоди з усіх істотних умов договору, відповідач прийняв дарунок, чим повністю були виконані умови договору.

Рішенням Бродівського районного суду Львівської області від 12 лютого 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 03 червня 2015 року, позов задоволено.

Визнано договір дарування валютних цінностей від 14 травня 2007 року укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на загальну суму 140 000 доларів США дійсним.

У касаційній скарзі ОСОБА_6, подану представником ОСОБА_7, просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, обґрунтовуючи свої доводи порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, дослідивши докази у справі й давши їм належну оцінку в силу вимог ст. 212 <nau://ukr/1618-15|st212> ЦПК України <nau://ukr/1618-15|st304>, а також, врахувавши обставини справи, правильно виходив із того, що оскільки сторони досягли усіх істотних умов договору дарування, дарувальник передав, о обдарований прийняв грошових коштів, отже відбулося повне виконання умов договору, а тому з урахуванням ч. 2 ст. 220 ЦК України обґрунтовано визнав договір дарування валютних цінностей від 14 травня 2007 року дійсним.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують та зводяться до переоцінки доказів, що не відповідає вимогам ст. 335 ЦПК України, оскільки суд касаційної інстанції позбавлений можливості встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6, подану представником ОСОБА_7, відхилити.

Рішення Бродівського районного суду Львівської області від 12 лютого 2015 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 03 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

М.В. Дем'яносов В.М. Коротун А.В. Маляренко