АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/7508/15 Головуючий 1 інст. - Сиротников Р.Є.
Справа № 643/3302/15-ц Доповідач - Макаров Г.О.
Категорія: інші справи
позовного провадження
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - Макарова Г.О.,

суддів: Шаповал Н.М., Пшенічної Л.В.,

за участю секретаря - Рязанової С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та доповненнями до апеляційної скарги на рішення Московського районного суду м. Харкова від 28 вересня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Садового товариства «50 років Жовтня» про відновлення в товаристві, заборону вчинити певні дії, -

встановила:

03.03.2015 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Садового товариства «50 років Жовтня» про відновлення в товаристві, заборону вчинити певні дії, в обґрунтування якого зазначив, що 26.03.2014 року Апеляційний суд Харківської області своїм рішенням відновив його в членах Садового товариства «50 років Жовтня». 11.06.2014 року Вищий спеціалізований суд України касаційну скаргу Садового товариства «50 років Жовтня» відхилив, а рішення Апеляційного суду Харківської області від 26.03.2014 року залишив без змін. 08.10.2014 року позивач прибув до Садового товариства «50 років Жовтня» з метою сплати членських внесків в розмірі 270 грн., але бухгалтер категорично відмовилась приймати даний платіж, та зазначила, що позивач не сплатив борг з членських внесків за 2010 рік. 09.10.2014 року позивач перечислив поштою 270 грн. до Садового товариства «50 років Жовтня». По пошті Садове товариство «50 років Жовтня» декілька раз намагалось повернути перераховані кошти, але позивач відмовився їх отримувати. Також, позивач зазначав, що влітку 2014 року зборів не було, уповноважені представники в кварталах обрані не були. В товаристві, на його думку, взагалі склалась незаконна практика, коли рішення приймаються не загальними зборами, а групою людей, яка складає приблизно 1/7 частину кількості членів кооперативу. 22.02.2015 року були призначені збори садоводів Т «50 років Жовтня» на вулиці о 10-00 годині ранку. «Нелегітимний» голова ОСОБА_2 повідомила, що на збори прибуло 106 членів товариства, хоча реально були присутні 88 осіб. Розташована біля будинку правління повістка дня включала в себе чотири питання, а в повістці дня, що була на руках у ОСОБА_2, було ще п'яте питання про виключення позивача з членів товариства. Позивач за станом здоров'я був вимушений піти зі зборів додому раніше, але ще до цього його категорично «не помічали». Позивач вказав в позові, що під час вирішення питання щодо виключення його з членів товариства були люди, які його захищали, які зазначали, що його, ОСОБА_1, зразкову ділянку «анархісти з правління» довели до вкрай занедбаного стану. В жовтні 2014 року за допомогою бензопили всі дерева та чагарники були обрізані, заборгованості за членськими внесками у позивача немає.

Позивач вважав, що відповідачі, проігнорувавши рішення апеляційного суду Харківської області вчинили над ним самосуд, та що статут товариства прийнятий та зареєстрований з порушенням статей 15,8 Закону України «Про кооперацію», всі посадові особи товариства є «нелегітимними».

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 28 вересня 2015 року у задоволені позову, відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, та у доповненнях до апеляційної скарги, поданих в особі представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3, просить скасувати рішення Московського районного суду м. Харкова від 28 вересня 2015 року, та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, оскільки суд першої інстанції, не звернув уваги, що збори проводилися з порушенням Статуту та Закону України «Про кооперацію» , а тому йому перешкоджали користуватися земельною ділянкою. А щодо пояснень свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 - то вони спростовуються довіреністю від 16.07.2007 року зборів щодо представлення інтересів товариства в правоохоронних органах.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, та вимог, заявлених в суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Згідно ст. 308 Цивільного процесуального кодексу України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Частинами 1, 3, 4 ст. 10, ч. 1, ч. 2 ст. 11, ч. 1 ст. 57, ч. 3, 4 ст. 60, ч. 1 ч. 3 ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.На суд покладено обов'язок сприяти всебічному і повному з'ясуванню обставин справи.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до роз'яснень, які містяться у п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», рішення є законним тоді коли суд виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до ст. 2 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 8 ЦПК, а також правильно розтлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 83, ч. 1 ст. 85, ч. 2 ст. 87, ч. 1 ст. 88, ст. 97, ст. 98, ч. 1 ст. 99, ч. ч.1,3 ст. 100 Цивільного кодексу України. - юридичні особи можуть створюватися у формі товариств, установ та в інших формах, встановлених законом. Товариством є організація, створена шляхом об'єднання осіб (учасників), які мають право участі у цьому товаристві. Товариство може бути створено однією особою, якщо інше не встановлено законом. Товариства поділяються на підприємницькі та непідприємницькі.

Непідприємницькими товариствами є товариства, які не мають на меті одержання прибутку для його наступного розподілу між учасниками.

Установчим документом товариства є затверджений учасниками статут або засновницький договір між учасниками, якщо інше не встановлено законом. Товариство, створене однією особою, діє на підставі статуту, затвердженого цією особою.

У статуті товариства вказуються найменування юридичної особи, органи управління товариством, їх компетенція, порядок прийняття ними рішень, порядок вступу до товариства та виходу з нього, якщо додаткові вимоги щодо змісту статуту не встановлені цим Кодексом або іншим законом.

Управління товариством здійснюють його органи.

Органами управління товариством є загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом.

Загальні збори учасників товариства мають право приймати рішення з усіх питань діяльності товариства, у тому числі і з тих, що передані загальними зборами до компетенції виконавчого органу. Рішення загальних зборів приймаються простою більшістю від числа присутніх учасників, якщо інше не встановлено установчими документами або законом. Рішення про внесення змін до статуту товариства, відчуження майна товариства на суму, що становить п'ятдесят і більше відсотків майна товариства, та про ліквідацію товариства приймаються більшістю не менш як у 3/4 голосів, якщо інше не встановлено законом. Учасник товариства не має права голосу при вирішенні загальними зборами товариства питань щодо вчинення з ним правочину та щодо спору між ним і товариством. Порядок скликання загальних зборів визначається в установчих документах товариства. Учасники товариства, що володіють не менш як десятьма відсотками голосів, можуть вимагати скликання загальних зборів. Якщо вимога учасників про скликання загальних зборів не виконана, ці учасники мають право самі скликати загальні збори. Рішення загальних зборів може бути оскаржене учасником товариства до суду.

Загальні збори товариства своїм рішенням створюють виконавчий орган та встановлюють його компетенцію і склад.

Право участі у товаристві є особистим немайновим правом і не може окремо передаватися іншій особі.

Учасник товариства у випадках та в порядку, встановлених законом, може бути виключений з товариства.

Відповідно до пунктів 3.8 а). б) в); 3.10 д); 3.11; 5.2 в); 5.4 Статуту Садівницького товариства «50 років Жовтня» (а.с. 23-35), - члени садівницького товариства зобов'язані забезпечувати використання садових ділянок за цільовим призначенням: проводити необхідні посадки, раціонально й ефективно використовувати його для виробництва фруктів, ягід, овочів, й іншої сільськогосподарської продукції; дотримуватися вимог законодавства про охорону навколишнього середовища, вчасно сплачувати земельний податок, вступні й членські внески в розмірах й у строки, установлені загальними зборами (зборами уповноважених) членів товариства.

Підстави для припинення права користування земельною ділянкою, у тому числі, є несплата більше одного року земельного податку або орендної плати, вступних, членських і цільових внесків.

Виключення зі членів товариства проводиться за рішенням загальних зборів (збори уповноважених) членів товариства. Рішення про виключення може бути оскаржено в суді.

Вищим органом садівницького товариства є загальні збори (збори уповноважених), які для керівництва діяльністю садового товариства обирають правління (не менш 7 членів товариства). Загальні збори проводить виключення зі членів садівницького товариства.

У випадку коли скликання зборів скрутне, для рішення питань, що ставляться до ведення загальних зборів, можуть скликатися збори уповноважених. Загальні збори можуть обмежувати перелік питань, що підлягають розгляду зборами уповноважених.

Рішення суду першої інстанції обґрунтоване встановленням таких фактів та відповідних їм правовідносин:

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 26 березня 2014 року скасовано рішення Московського районного суду м. Харкова від 28 січня 2014 року та позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення зборів уповноважених членів Садового товариства «50 років Жовтня» від 20.02.2011 року в частині виключення ОСОБА_1 з членів товариства - визнано незаконним, поновлено ОСОБА_1 в членах садового товариства «50 років Жовтня», стягнуто на користь позивача судові витрати.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 червня 2014 року рішення Апеляційного суду Харківської області залишено без змін.

Позивачем надано до суду копію фіскального чеку про здійснення поштового переказу 270,00 грн. на адресу відповідача та копії поштових повідомлень про одержання на його, ОСОБА_1, ім'я поштового переказу на суму 270 грн.

Відповідачем до суду надано копії фіскального чеку про направлення позивачу коштів на відшкодування судових витрат, копії листів товариства, адресованих ОСОБА_1, які містять вимоги про сплату заборгованості з членських внесків, №2, №6, №7. Зокрема, лист №7 від 11.02.2015 року містить попередження про необхідність усунути перелічені в листі порушення у строк до 22.02.2015 року, оскільки у випадку не виконання вимог, на зборах уповноважених членів товариства, які відбудуться 22.02.2015 року, вирішуватиметься питання про виключення позивача з членів товариства за несплату понад один рік членських внесків та за занедбану ділянку.

З Акту, складеного запрошеним експертом, кандидатом сільськогосподарських наук Солошенко О.В. від 11.02.2015 року, вбачається, що ділянка позивача, знаходиться занедбаному стані.

З довідки №21 від 08.04.2015 року, вбачається, що заборгованість ОСОБА_1 перед садівничим товариством «50 років Жовтня» за 2010-2014 роки складає 3107,00 грн.

Судом встановлено, що шляхом голосування прийнято рішення про позбавлення ОСОБА_1 права користування садовою ділянкою №106, квартал 5 та виключено його з членів товариства за несплату членських внесків за 2010,2011, 2012, 2013,. 2014 роки та за занедбану ділянку, що підтверджується витягом з протоколу №20 зборів уповноважених членів садового товариства «50 років Жовтня».

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підтвердили факти викладені в запереченнях відповідача щодо вкрай занедбаного стану садової ділянки позивача, обставин проведення зборів уповноважених членів товариства 22.02.2015 року та прийняття ними рішення про виключення позивача з членів товариства, надали пояснення з приводу наявності у позивача великої заборгованості з членських внесків, з приводу численних звернень позивача до судів та інших організацій та установ із надуманими скаргами.

У зв'язку з цим суд першої інстанції розглянув справу у межах заявленої вимоги про відновлення позивача в СТ « 50 років Жовтня» без скасування протоколу №20 зборів уповноважених членів товариства і рішення даного збору товариства від 22.02.2015 року, оскільки дану вимогу позивач не заявляв.

Судом встановлено, що позивачем не надано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження факту сплати саме ОСОБА_1 членських внесків протягом 2014-2015 років, оскільки надана позивачем до суду копія фіскального чеку не містить інформації про платника, про призначення цього платежу, тощо.

Натомість, надана відповідачем довідка про розмір заборгованості, беззастережно підтверджує той факт, що заборгованість з сплати членських внесків за ОСОБА_1 утворилась за період з 2010 року по 2014 рік включно.

Твердження відповідача про вкрай занедбаний стан садової ділянки позивача, підтверджені як письмовими доказами, що не були спростовані позивачем під час розгляду справи, так і поясненнями свідків, допитаних судом в порядку, встановленому ст. 180 ЦПК України.

Протокол № 20 від 22.02.2015 року зборів уповноважених членів Садового товариства «50 років Жовтня» незаконним в установленому законом порядку не визнано, існування обставин, які слугували підставами для прийняття рішення про виключення ОСОБА_1 з членів Садового товариства, позивачем не спростовано.

З приводу позовної вимоги ОСОБА_1 про заборону проведення зборів садоводів в СТ «50 років Жовтня» з порушенням Закону України «Про кооперацію» та статуту, суд вважав, що вказана позовна вимога позивачем жодним чином не підтверджена доказами, не обґрунтована, ані в позовній заяві, ані під час надання пояснень у судовому засіданні, факт порушення вимог Закону та Статуту під час проведення зборів членів товариства позивачем не доведено.

Крім того, суд зазначив, що згідно чинного законодавства такий спосіб захисту прав, як зобов'язання дотримуватися вимог Закону України «Про кооперацію» та Статуту товариства, не передбачений, та дотримання Законів України є беззаперечним обов'язком будь-яких суб'єктів правовідносин.

З урахуванням наведеного, районний суд, оцінивши належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатній і взаємний зв'язок наявних у справі доказів в їх сукупності, прийшов до висновку про відмову у задоволенні позову.

Такий висновок є обґрунтованим, оскільки суд дійшов його на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин справи, та наявних в ній доказів, яким дана відповідна оцінка. Правильно встановивши юридичну природу виниклих правовідносин, суд застосував закон, який їх регулює.

Доводи викладені в апеляційній скарзі були предметом судової перевірки та не дістали об'єктивного підтвердження.

Наведені у рішенні мотиви визнання цих доводів безпідставними, судова колегія вважає обґрунтованими, такими що відповідають матеріалам справи.

Оскільки судове рішення ухвалене з додержанням вимог матеріального і процесуального права, а наведені в скарзі доводи не відносяться до тих підстав, з якими процесуальне законодавство пов'язує можливість прийняття рішення відносно скасування чи зміни оскаржуємого судового рішення і висновків суду першої інстанції не спростовують, в її задоволенні належить відмовити на підставі ст.308 Цивільного процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 305, 307, 308, 313-315, 317, 319, 321, 322, 324, 325 Цивільного процесуального кодексу України, судова колегія, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та доповнення до апеляційної скарги - відхилити.

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 28 вересня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий - Судді: