Справа № 203/2375/15-ц
Провадження № 2/0203/857/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.06.2015 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Єдаменко С.В.,

при секретарі Лісіцині М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,

встановив:

21 квітня 2015 року до Кіровського районного суду міста Дніпропетровська звернулась ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу, в обґрунтування позовних вимог, посилалась на те, що 31 березня 2013 року між нею та відповідачем було укладено договір № 310313, за яким відповідач зобовязався передати їй у власність будівельні профілі з оцинкованої сталі для виготовлення легко збірної будівлі за технологією Сталдом на суму 498 383,00 грн. На виконання цього договору позивачка передала відповідачу вказану грошову суму. Також між позивачкою та відповідачем було досягнуто згоди про продаж метизів, вітробарєру та паробарєру, за які вона сплатила 29 871,00 грн., полістеролбетону та профлиста, за які позивака сплатила 20 000,00 грн. За збірку металоконструкцій відповідачу було надано передплату в розмірі 88 257,00 грн. Усього відповідач ОСОБА_2 одержав 636 511,00 грн. на момент звернення з позовом до суду придбані за договором конструкції та матеріали передані позивачці не були, роботи не виконані. У звязку з наведеним вище позивачка просить стягнути з відповідача 636 511,00 грн. та судові витрати по справі. (а.с. 2).

Позивачка в судове засідання не зявилась, надала через представника заяву про розгляд справи за її відсутності на підставі наявних матеріалів справи.

Відповідач у чергове судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним, про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин суд вважає за можливим розглянути дану цивільну справу у заочному порядку відповідно до вимог Глави 8 Розділу ІІІ ЦПК України.

Дослідивши матеріали цивільної справи суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 31 березня 2013 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 був укладений договір №310313, за умовами якої відповідач зобовязався надати позивачу у власність будівельні профілі з оцинкованої сталі товщиною 0,5-2,0 мм. для виготовлення легко збірної будівлі площею 509,5 кв.м., за технологією Сталдом, в свою чергу позивач зобовязався прийняти та сплатити кошти за вказаний проект та товар. Загальна суму товару та проекту склала 498 384 грн. (а.с.3)

Згідно ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст. 662 Цивільного кодексу України продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 663 Цивільного кодексу України продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Таким чином відповідач був зобовязаний передати позивачці будівельні профілі з оцинкованої сталі для виготовлення легкозбірної будівлі за технологією Сталдом, метизи, вітробарєр та паробарєр, полістеролбетон та профлист. (а.с.3-5).

Крім того, згідно ч. 1 ст. 627 Цивільного кодексу України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ч. 2 ст. 628 Цивільного кодексу України сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Як вбачається з наданих до позову фотокопій чеків відповідач одержав від позивачки 88 257,00 грн. як попередню оплату за збирання металоконструкцій за технологією Сталдом згідно договору № 310313 від 31 березня 2013 року (а.с.9).

Таким чином, суд приходить до висновку, що сторонами також було погоджено виконання робіт з монтажу металоконструкцій, придбаних за договором № 310313 від 31 березня 2013 року.

Згідно ч.ч. 1-2 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Відповідно до ч. 2 ст. 846 Цивільного кодексу України якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов'язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов'язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту.

Оскільки в договорі № 310313 від 31 березня 2013 року відсутні будь-які вказівки щодо строків виконання робіт по збиранню металоконструкцій за технологією Сталдом, суд на підставі ч. 2 ст. 846 Цивільного кодексу України приходить до висновку, що такі роботи мали бути виконані в розумні строки.

Згідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивачка свої зобовязання виконала, передала відповідачу оплату в загальній сумі 636511 грн., а саме: 20 000 грн. як попередню плату за полістеролбетон металоконструкцій за технологією Сталдом згідно договору № 310313 від 31 березня 2013 року (а.с.7), 29 871 грн., як попередню оплату за метизи, вітробарєр та паробарєр для металоконструкцій за технологією Сталдом, згідно договору №310313 від 31.03.2013 року (а.с.8), 88 257,00 грн. як попередню оплату за збирання металоконструкцій за технологією Сталдом згідно договору № 310313 від 31 березня 2013 року (а.с.9), 348 868 грн., як попередня оплата за виготовлення металоконструкцій за технологією Сталдом, згідно договору №310313 від 31.03.2013 року (а.с.10), 149 515 грн. остаточну оплату за металоконструкцій за технологією Сталдом, згідно договору №310313 від 31.03.2013 року (а.с.11).

Відповідачем не доведений факт виконання його зобовязань за договором № 310313 від 31 березня 2013 року, позивачка вказані обставини заперечує. При таких обставинах суд приходить до висновку про недоведеність факту належного виконання відповідачем його договірних обовязків.

Згідно ч. 1 ст. 615 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 665 Цивільного кодексу України у разі відмови продавця передати проданий товар покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу.

Згідно ч. 2 ст. 849 Цивільного кодексу України якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

Таким чином, приймаючи до уваги, що відповідачем не виконані його зобовязання щодо передачі конструкцій та матеріалів, виконання робіт протягом більш ніж двох років, суд приходить до висновку, що позивачка має право відмовитись від договору та вимагати повернення сплачених нею грошових коштів. Оскільки законом не визначено спеціальної форми для відмови від договору та для вимоги про повернення попередньої оплати, суд вважає, що позивачка реалізувала свої права шляхом предявлення до суду позову до відповідача. Відповідач мав достатньо часу для виконання зобовязань для повернення попередньої оплати або надання своїх мотивованих заперечень проти цього, однак цього не зробив, у звязку з чим сума попередньої оплати в розмірі 636 511,00 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат на підставі ст. 88 ЦПК України, враховуючи результат розгляду справи, суд вважає за необхідне судові витрати понесені позивачем та які складаються з судового збору, сплаченого при подачі позову, та судового збору за заявою про забезпечення позовних вимог (а.с. а.с. 1, 25), а всього в сумі 3 775,80 грн., покласти на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 16, 526, 527, 615, 628, 655, 662, 663, 665, 837, 846, 849 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 79, 88, 212, 213, 215 ЦПК України, суд,

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, фізична особа-підприємець, який проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1, номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, яка проживає в ІНФОРМАЦІЯ_3 суму боргу в розмірі 631 511 (шістсот тридцять одна тисяча пятсот одинадцять) гривень 00 копійок, витрати по сплаті судового збору в розмірі 3 775 (три тисячі сімсот сімдесят пять) грн. 80 коп.

Заочне рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. ст. 223, 233 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення суду може бути оскаржено позивачем до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його ухвалення. У разі, якщо рішення було ухвалене без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення також може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Повний текст рішення складено 18.06.2015 року.

Суддя С.В. Єдаменко