У х в а л а

іменем україни

21 жовтня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Карпенко С.О.,

суддів: Гончара В.П., Остапчука Д.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Трейдом» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Трейдом» про відшкодування збитків за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Обухівського районного суду Київської області від 2 лютого 2015 року та рішення апеляційного суду Київської області від 24 березня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2014 року ТОВ «Трейдом» звернулося з позовом до ОСОБА_1, посилаючись на те, що ОСОБА_1 не виконані договірні зобов'язання з оплати послуг із охорони майна за період з 31 серпня 2013 року по 31 липня 2014 року.

Ураховуючи наведене, ТОВ «Трейдом» просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за договором про охорону об'єкта від 28 липня 2010 року у сумі 8 732,29 грн за період з 31 серпня 2013 року по 31 липня 2014 року, яка складається з основної заборгованості у сумі 7 333,46 грн, пені в сумі 643,61 грн, трьох процентів річних у сумі 101,82 грн та інфляційних втрат у сумі 653,40 грн.

У грудні 2014 року ОСОБА_1 звернувся із зустрічним позовом про відшкодування збитків, в обґрунтування вимог якого зазначив, що товариство неналежно виконувало умови договору, внаслідок чого із квартири викрадене майно, зокрема, обладнання опалювальної системи.

Враховуючи наведене, з урахуванням уточнених позовних вимог, ОСОБА_1 просив стягнути з ТОВ «Трейдом» майнову шкоду у сумі 301 377,47 грн.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 2 лютого 2015 року первісний позов задоволено, у задоволенні зустрічного позову відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Трейдом» заборгованість за договором про охорону об'єкта від 28 липня 2010 року у сумі 8 732,29 грн за період з 31 серпня 2013 року по 31 липня 2014 року, яка складається з основної заборгованості у сумі 7 333,46 грн, пені в сумі 643,61 грн, трьох процентів річних у сумі 101,82 грн та інфляційних втрат у сумі 653,40 грн.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Київської області від 24 березня 2015 року рішення Обухівського районного суду Київської області від 2 лютого 2015 року в частині стягнення інфляційних втрат скасовано та ухвалено нове, яким у задоволенні позову у цій частині відмовлено.

У іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі заявник просить скасувати рішення Обухівського районного суду Київської області від 2 лютого 2015 року та рішення апеляційного суду Київської області від 24 березня 2015 року і направити справу на новий судовий розгляд до суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

За змістом ч. 1 ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні судів першої та апеляційної інстанції чи відкинуті ними, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу та про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи у задоволенні первісного позову в частині стягнення інфляційних втрат та залишаючи без змін рішення суду першої інстанції у іншій частині, апеляційний суд виходив з того, що у ОСОБА_1 існує заборгованість за договором, який укладений у валюті.

Відмовляючи у задоволенні зустрічного позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, виходив з його недоведеності.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 338 ЦПК України порушення норм процесуального права є підставою для скасування судових рішень, якщо такі порушення унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Наведені у касаційній скарзі доводи висновків судів не спростовують, рішення Обухівського районного суду Київської області від 2 лютого 2015 року в частині, залишеній без змін апеляційним судом, та рішення апеляційного суду Київської області від 24 березня 2015 року ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1відхилити.

Рішення Обухівського районного суду Київської області від 2 лютого 2015 року в частині, залишеній без змін апеляційним судом, та рішення апеляційного суду Київської області від 24 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий С.О.Карпенко
Судді: В.П.Гончар Д.О.Остапчук