АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2015 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Лисака І. Н.

суддів: Височанської Н.К., Міцнея В.Ф.,

секретар Вівчарик Н.В.

за участю: представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, за апеляційною скаргою скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» на рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 30 жовтня 2015 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2015 року ТзОВ «Кредитні ініціативи» звернулося в суд з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Зазначало, що 28.11.2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ФК «Вектор Плюс» укладено Договір факторингу, відповідно до умов якого банк відступає фактору свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками, право на вимоги якої належить банку на підставі документації. Цього ж дня було укладено Договір факторингу між ФК «Вектор Плюс» та ТзОВ «Кредитні ініціативи», відповідно до умов якого клієнт відступає фактору свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками, право на вимоги якої належить клієнту на підставі документації. У звязку із чим відбулася заміна кредитора, а саме ТзОВ «Кредитні ініціативи» набуло статус нового кредитора (стягувача) за договором № 011/0606/12-043 від 08.06.2006 року, позичальником згідно якого є ОСОБА_1

12.03.2008 року ВАТ «Сведбанк» (правонаступник ПАТ «Сведбанк») та ОСОБА_1 уклали кредитний договір № № 011/0606/12-043 (далі по тексту - Договір), відповідно до умов якого банк зобовязується надати боржнику кредит у сумі 38500,00 дол. США, а боржник зобовязується повернути наданий кредит і сплатити проценти за користування в сумі, строки та на умовах, що передбаченікредитним договором та Додатком № 1 до нього графіком погашення кредиту.

справа № 22-ц/794/1716/15 р. Головуючий у І інстанції Галичанський О.І.

категорія: 27 Доповідач Лисак І.Н.

Відповідачка неналежно виконувала взяті на себе зобовязання, у звязку із чим станом на 01.07.2015 р. має прострочену заборгованість, яку просили стягнути, а саме:

за кредитом 37531,00 євро, що за курсом НБУ на дату розрахунку складає 882081,34 грн.;

по відсотках 32384,50 євро, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає 761124,48 грн.;

пеня 80207,66 євро що за курсом НБУ на дату розрахунку складає 1885099,78 грн.;

розмір неустойки становить (пеня за останні 12 місяців) 26068,52 євро, що за курсом НБУ на дату розрахунку складає 612681,65 грн.

Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 30 жовтня 2015 року у задоволені позовних вимог про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «Кредитні ініціативи» заборгованості у розмірі 2255887,47 грн. - відмовлено.

В апеляційній скарзі ТзОВ «Кредитні ініціативи» просить скасувати вищезазначене рішення суду в частині відмови в стягненні відсотків за користування кредитом та пені й ухвалити нове, яким задовольнити його позов у цій частині. Вважає, що рішення винесене без урахування всіх обставин справи. Зазначає, що суд помилково вважав, що із ухваленням судового рішення про задоволення вимог кредитора, припиняються правовідносини сторін, що ґрунтуються на кредитному договорі. Також посилання суду на вимогу ст. 625 ЦК України, як на підставу для відмови у позові, у звязку із тим, що позивач звернувся в суд із позовом не на підставі цієї норми є безпідставним, оскільки ТзОВ «Кредитні ініціативи» звернулося в суд на підставі ст. 625 ЦК України.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, осіб, які беруть участь у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи в межах заявлених в суді першої інстанції вимог, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що 28.11.2012 року між ФК «Вектор Плюс» та ТзОВ «Кредитні ініціативи» укладено договір факторингу, відповідно до умов якого клієнт відступає фактору свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками, право на вимоги якої належить клієнту на підставі документації. Внаслідок чого відбулася заміна кредитора, а саме ТзОВ «Кредитні ініціативи» набуло статусу нового кредитора/ стягувача за договором № 011/0606/12-043 (далі по тексту - Договір) від 08.06.2006 року, що укладений між АКБ «Комерцбанк», правонаступником якого є «Сведобанк» та позичальником ОСОБА_1 (а.с. 5-9, 32-40).

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 30.10.2007 року (а.с. 74) позов АКБ «ТАС-Комерцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу задоволено та стягнуто з останньої заборгованість по кредиту в сумі 37531 євро основний борг (тіло кредиту) та відсотки в сумі 2618,65 євро, що становило 18237,26 грн. і пеню в сумі 11442,36 грн. станом на 10.08.2007 року.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 26.04.2013 року замінено сторону у виконавчому провадження АКБ «ТАС-Комерцбанк» (ПАТ «Сведбанк») на ТзОВ «Кредитні ініціативи», тобто відбулася заміна кредитора у кредитному договорі № 011/0606/12-043 від 08.06.2006 року, укладеного між АКБ «ТАС-Комерцбанк» і ОСОБА_1, а саме ТзОВ «Кредитні ініціативи» набуло статусу нового кредитора за виконавчим листом Шевченківського районного суду м. Чернівці від 28.11.2007 року № 2-1636 (а.с. 101).

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (ст. 530 ЦК України).

Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. Особливості припинення зобов'язань за договорами купівлі-продажу цінних паперів, укладених на фондовій біржі, встановлюються законодавством. Законом можуть бути встановлені випадки, коли припинення зобовязань на певних підставах не допускається (ст. 598 ЦК України).

В силу ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно абз. 2 п. 17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30.03.2012 року № 5 наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК.

За правовою позицією Верховного суду України по справі № 6-1206цс15 від 16.09.2015 року, яка в силу ст. 360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права, наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, виходячи із системного аналізу ст.ст. 525, 526, 599, 611 ЦК України, змісту кредитного договору, не припиняє правовідносини сторін кредитного договору, не звільняє боржника та поручителя від відповідальності за невиконання грошового зобовязання й не позбавляє права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України. Таким чином, кредитор має право на суми за користування кредитом та за порушення виконання грошового зобовязання, передбачені ст.ст. 611, 1048 ЦК України.

Відповідно до п. 1.1. Договору банк зобовязується надати позичальнику грошові кошти у вигляді кредиту у розмірі 38500 євро на строк з 08.06.2006 року по 10.05.2016 року та на умовах, передбачених у цьому Договорі, а позичальник зобовязується повернути кредит, сплати проценти за користування кредитом та виконати свої зобовязання у повному обсязі у строки, передбачені цим Договором. Кредит надається лише після підписання іпотечного договору, що забезпечує повернення кредиту, процентів за користування ним, пені за несвоєчасну сплату процентів та несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом, а також відшкодування збитків у звязку із порушенням умов цього Договору та інших витрат банку, повязаних з одержанням виконання.

Згідно п. 10.5. Договору даний договір діє з дня його підписання і до повного виконання зобовязань за даним договором.

Позичальник сплачує банку проценти за користування кредитом у розмірі 12,5% річних за весь строк фактичного користування кредитом (п. 1.3. Договору).

В силу п. 8.1. Договору за порушення строків погашення заборгованості за кредитом та/або строків сплати процентів за користування кредитом позичальник сплачує пеню за кожний день прострочення в розмірі подвійної процентної ставки, зазначеної в п. 1.3. даного договору, від суми простроченої заборгованості. Кількість днів у році приймається 360.

Відповідачем належними доказами не підтверджено повне чи часткове виконання Договору або рішення суду від 30.10.2007 року.

Таким чином, позивач має право на відсотки за користування кредитом з 11.08.2007 року та пеню до звернення до суду.

Відповідно до ст. 192 ЦК України законним платіжним засобом, обовязковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно ч. 1 ст. 533 ЦК України грошове зобовязання має бути виконане у гривнях.

Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобовязаннями допускається у випадках, в порядку та на умовах, встановлених законом (ч. 3 ст. 533 ЦК України). Такий порядок визначено Декретом КМУ «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» від 19.02.1993 року № 15-93.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Розмір пені, передбачений ст. 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня (ст. 3 ЗУ «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань»).

Таким чином, максимальний розмір пені повязаний із розміром облікової ставки Національного банку України. Оскільки чинне законодавство не передбачає встановлення Національним банком України облікової ставки для іноземної валюти, пеня має обчислюватися та стягуватися за судовими рішеннями лише у національній валюті України гривні.

На виконання цих вимог ТзОВ «Кредитні ініціативи» надали уточнений розрахунок пені від 21.12.2015 року за несвоєчасне виконання умов кредитного договору за період з 01.07.2014 по 01.07.2015 року, в якому загальний розмір пені за вказаний період з урахуванням курсу НБУ на дату її сплати за Договором становить 612681,55 грн. Заперечень на спростування розрахунку відсотків та пені від відповідача не надходило.

Відповідно до ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є: неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права, а також розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні рішення судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, що викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглядав справу. Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Враховуючи наведене, рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 30 жовтня 2015 року в частині відмови у стягнення відсотків за користування кредитом та пені підлягає скасуванню з ухваленням нового в цій частині про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України розмір судових витрат, які підлягають відшкодуванню апелянту відповідно до пропорційності задоволення його скарги, становить1571,64 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 88, 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» задовольнити частково.

Рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 30 жовтня 2015 року в частині відмови у стягнення відсотків за користування кредитом та пені скасувати та ухвалити нове.

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» заборгованість за кредитним договором № 011/0606/12-043 від 08.06.2006 року в розмірі 1373806 (один мільйон триста сімдесят три тисячі вісімсот шість) гривень 03 (три) копійки, з яких:

-пеня за несвоєчасне виконання умов кредитного договору за період з 01.07.2014 року по 01.07.2015 рокув сумі 612681,55 грн.;

-відсотки за користування кредитом за період з 28.11.2012 року по 01.07.2015 рокув сумі 761124,48 грн.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» 1571,64 грн. понесених судових витрат.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий

Судді: