Справа № 659/516/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.10.2015 року Нижньосірогозький районний суд Херсонської області у складі: головуючого - судді Цесельської О.С., при секретарі судових засідань Голтаєву І.М., за участі представника відповідача - адвоката Тишковського С.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні під час судового розгляду в смт. Нижні Сірогози Херсонської області цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства КБ "Приватбанк" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи такі позовні вимоги тим, що 15.05.2002 року відповідач уклав з ним кредитний договір № 70301 і отримав кредит у сумі 8000 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 39% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом строком на 09 місяців з кінцевим терміном повернення 15.02.2003 року. Банк свої зобов'язання перед відповідачем виконав у повному обсязі. Відповідач, в свою чергу, прийняв вищевказані грошові кошти та зобов'язався повертати кредитні кошти та сплачувати відсотки за користування кредитом. Однак відповідач умови договору не виконав, в результаті чого станом на 29.05.2015 року за відповідачем перед позивачем виникла заборгованість у розмірі 287593 гривні 53 копійки, з яких: 8000 гривень - заборгованість за кредитом; 25085 гривень 96 копійок - заборгованість по процентам за користування кредитом; 254507 гривень 57 копійок - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором.

У зв'язку з вищевикладеним, позивач прохав суд стягнути з відповідача зазначену заборгованість за кредитним та судові витрати по справі.

Під час судового розгляду представник позивача змінила позовні вимоги, зменшивши їх та прохаючи стягнути з відповідача лише заборгованість по процентам за користування кредитом за період з 28.07.2012 року по 28.07.2015 року в сумі 18396 гривень, просила суд їх задовольнити, обгрунтовуючи викладеними у позові підставами.

Відповідач та представник відповідача проти позову заперечили, надавши заяву про застосування до спірних правовідносин позовної давності та відмову у позові з цих підстав.

Вислухавши сторони, вивчивши надані сторонами докази, суд вважає що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до вимог ст. ст. 257, 259 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається в письмовій формі.

Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно із частинами третьою, четвертою статт 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Згідно ст. 266 ЦК України, зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

Судом встановлено, що 15.05.2002 року відповідач уклав з ним кредитний договір № 70301 і отримав кредит у сумі 8000 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 39% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом строком на 09 місяців з кінцевим терміном повернення 15.02.2003 року. (а.с.4).

З розрахунку заборгованості вбачається, що останній платіж в рахунок погашення заборгованості позичальником був здійснений 12.12.2003 року. (а.с.3).

Таким чином враховуючи, що з дня остаточного терміну повернення кредиту відповідачем - 15.02.2003 року і до дня звернення позивача до суду з цим позовом - 04.08.2015 року минуло більш ніж 10 років, тобто на час звернення до суду сплинули строки позовної давності, суд вважає за необхідне на підставі ч. 4 ст. 267 ЦК України відмовити у задоволенні позову, у зв'язку зі спливом позовної давності.

Керуючись ст.ст. 256, 257, 259, 267 ч. 4 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 212-215, 218, 226 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Херсонської області через Нижньосірогозький районний суд Херсонської області, шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: О. С. Цесельська