Суддя Маслов М. І.
Справа № 644/6433/15-ц
Провадження № 2/644/1937/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

6 серпня 2015 року Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Маслова М.І.

при секретарі - Шпиця Л.В.

за участю представника позивача Демент`єва Є . О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовомОСОБА_1 до ОСОБА_2 «про стягнення боргу за договором позики, ціна позову 10000 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики. Позовні вимоги до ОСОБА_2. обґрунтовує тим, що 05.02.2014 року між ним та ОСОБА_2 був укладений договір позики, зареєстрований в реєстрі нотаріальних дій під № 300 на суму 10000 грн.. Згідно п . 1 договору , передачу вказаних грошових коштів було здійснено до підписання цього договору. Згідно п. 2 договору саму позику відповідач зобовязаний повернути позивачу протягом семи робочих днів з моменту предявлення вимоги про повернення суми позики. 15.05.2015 року засобом поштового звязку позивачем до відповідача було надіслано вимогу про повернення суми позики в розмірі 10000,00 грн.. 22.05.2015 року відповідачем було отримано дану вимогу, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення 29.05.2015 року. Однак неодноразові вимоги позивача повернути грошові кошти Відповідач ігнорує.

Представник позивача ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити.

Відповідач неодноразово належним чином повідомлявся про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, позовні вимоги не оспорює. Судові повістки, надіслані згідно адресної довідки на адресу реєстрації відповідача, повернулися до суду за закінченням терміну зберігання.

Відповідно до ч.4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який був повідомлений належним чином, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи у його відсутність або якщо зазначені ним причини неявки визнані судом не поважними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Представник позивача ОСОБА_4 проти заочного розгляду справи не заперечував.

За таких обставин суд, керуючись вимогами ст. ст. 169, 224 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача на підставі наявних в справі доказів, ухваливши заочне рішення.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі з таких підстав.

Судом встановлено, що 05.02.2014 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2. був укладений договір позики, зареєстрований в реєстрі нотаріальних дій під № 300 на суму 10000,00 грн.. (а.с.4-5)

Згідно п . 1 договору , передачу вказаних грошових коштів було здійснено до підписання цього договору. Згідно п. 2 договору саму позику відповідач зобовязаний повернути позивачу протягом семи робочих днів з моменту предявлення вимоги про повернення суми позики (а.с. 4).

15.05.2015 року засобом поштового звязку позивачем до відповідача було надіслано вимогу про повернення суми позики в розмірі 10000,00 грн.. 22.05.2015 року відповідачем було отримано дану вимогу, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення 29.05.2015 року (а.с.6-7).

Однак на неодноразові вимоги позивача повернути грошові кошти відповідач належним чином не реагує.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Частиною 2 ст. 1047 ЦК України визначено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Верховний Суд України у постанові від 18.09.2013 року у справі № 6-63цс13 за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах зробив правовий висновок, відповідно до якого за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.

Згідно до положень ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Частина 1 ст. 1049 ЦК України закріплює, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню вимоги позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до квитанції, яка міститься в матеріалах справи, позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп., а також документально підтверджені витрати представника позивача на проїзд у розмірі 576,96 грн., які суд вважає можливим стягнути з відповідача.

На підставі викладеного та , керуючись ст.ст. 3-6, 10, 11,15, 30,60, 61, 77, 88, 118, 208, 209, 212-215, 224-226, 294, 295 ЦПК України, ст. ст. 526 ч.1, 527, ч.1 530, ч. 2 625, 1046, ч. 2 1047, 1048, 1049 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 «про стягнення коштів за договором позики», ціна позову 10000 грн. - задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_2, який мешкає у АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, що мешкає у АДРЕСА_2, суму боргу по договору позики у розмірі 10000,00 (десять тисяч ) грн..

Стягнути з ОСОБА_2, який мешкає у АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, що мешкає у АДРЕСА_2, судовий збір у розмірі 243,60 коп.

Стягнути з ОСОБА_2, який мешкає у АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, що мешкає у АДРЕСА_2, документально підтверджені витрати представника позивача у розмірі 576,96 грн..

Заочне рішення суду може бути оскаржене в апеляційному суді Харківської області через суд першої інстанції, який ухвалив судове рішення шляхом подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10-ти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10-ти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив протягом 10-ти днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення набирає законної сили, відповідно до загального порядку, встановленого ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Маслов М.І. / /