Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Касьяна О.П.,

суддів: Гончара В.П., Дербенцевої Т.П.,

Остапчука Д.О., Савченко В.О.,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до Кілійської районної лікарні державної ветеринарної медицини про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди

за касаційною скаргою ОСОБА_3 та його представника на рішення Кілійського районного суду Одеської області від 13 червня 2014 року та рішення апеляційного суду Одеської області від 24 вересня 2014 року, -

в с т а н о в и л а :

У травні 2011 року ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом до Кілійської районної лікарні державної ветеринарної медицини, та з урахуванням уточнень просив суд скасувати наказ № 13 від 13 квітня 2011 року про звільнення його з роботи; зобов'язати відповідача поновити його на попередній посаді; стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу із 13 жовтня 2012 року по 07 квітня 2014 року у розмірі 28 730, 68 грн; стягнути з відповідача на його користь компенсацію моральної шкоди у розмірі 6 000 грн.

На обґрунтування вимог зазначав, що він обіймав посаду завідуючого відділом незаразних хвороб Кілійської районної лікарні державної ветеринарної медицини із 19 січня 2005 року. У зв'язку із незаконним звільненням наказом № 9 від 04 березня 2011 року його поновлено на цій посаді на підставі рішення суду. Роботодавець не розглянув його заяву від 12 квітня 2011 року про звільнення за власним бажанням та без законних підстав звільнив за п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України. Крім того, при звільненні порушено вимоги ст. ст. 43, 149 КЗпП України.

Рішенням Кілійського районного суду Одеської області від 13 червня 2014 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 24 вересня 2014 року змінено рішення Кілійського районного суду Одеської області від 13 червня 2014 року, скасовано наказ № 13 від 13 квітня 2011 року про звільнення ОСОБА_3 в частині звільнення по п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України з відповідним мотивуванням.

В іншій частині рішення залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 та його представник, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду першої та апеляційної інстанцій скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову у повному обсязі.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи скарги та вивчивши обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

За змістом ч. 1 ст. 147 КЗпП України, за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення.

На підставі п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин.

За вимогами ст. 43 КЗпП України, розірвання трудового договору з підстав, передбачених п. 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7 ст. 40, пунктами 2 і 3 ст. 41 цього кодексу, може бути проведено лише за згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник.

Судами встановлено, що рішенням Кілійського районного суду Одеської області від 03 березня 2011 року ОСОБА_3 поновлено на роботі завідуючим відділом незаразних хвороб тварин Кілійської районної лікарні державної ветеринарної медицини (а. с. 59-61).

На виконання рішення суду наказом № 9 від 4 березня 2011 року ОСОБА_3 поновлено на посаді завідуючого відділу незаразних хвороб тварин Кілійської районної лікарні державної ветеринарної медицини, про що у трудовій книжці позивача зроблено відповідний запис за № 18 (а. с. 20-22).

Із 10 березня 2011 року по 15 березня 2011 року та з 23 березня 2011 року по 05 квітня 2011 року ОСОБА_3 перебував на амбулаторному лікуванні у Кілійський районній поліклініці, що підтверджується відповідними листами непрацездатності (а. с. 100-101).

25 березня 2011 року керівництвом ветлікарні поштою за вх. № 168, отримано заяву позивача від 21 березня 2011 року, згідно з якою позивач просив з 22 березня 2011 року розірвати укладений з ним трудовий договір на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України <nau://ukr/322-08|st38> (а.с. 97).

Листом № 181 від 25 березня 2011 року за підписом т.в.о. начальника райветлікарні ОСОБА_3 відмовлено у задоволенні заяви про розірвання з ним трудового договору на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України <nau://ukr/322-08|st38>. Вказаного листа 29 березня 2011 року позивач отримав поштою особисто, що підтверджується повідомленням про отримання поштового відправлення (а. с. 103).

Факт відсутності ОСОБА_3 на робочому місці 7, 8, 11 та 12 квітня 2011 року зафіксовано відповідними актами, про що 8 та 12 квітня 2011 року в.о. начальника лікарні ОСОБА_4 було складені доповідні записку на ім'я начальника управління ветеринарної медицини в Кілійському районі Дімова Д.М. (а. с. 76-82).

07 квітня 2011 року в. о. начальника лікарні ОСОБА_4 позивачу поштою направлено супровідний лист з наказом № 12 про накладання догани та запрошенням на засідання профкому від 07 квітня 2011 року, підписаним секретарем профкому Парфьоновою О.Г. У запрошенні зазначено, що позивач викликається 12 квітня 2011 року о 15.00 годині на засідання профкому з питання його звільнення у зв'язку з порушенням трудової дисципліни та обов'язкового надання пояснень з приводу відсутності на роботі. У запрошенні також було зазначено, що у разі відсутності позивача на засіданні, воно буде перенесено на 10.00 годину 13 квітня 2011 року. Вказаний супровідний лист та запрошення ОСОБА_3 11 квітня 2011 року отримав поштою особисто. Даний факт підтверджується записом № 285 від 07.04.2011 року, зробленим у журналі реєстрації вихідної кореспонденції та повідомленням про отримання поштового відправлення (а. с. 217, 223).

На засідання профспілкового комітету 12 квітня 2011 року та 13 квітня 2011 року позивач не з'явився, у зв'язку з чим питання про надання згоди на його звільнення було прийнято за відсутності ОСОБА_3 та без отримання від нього письмових пояснень. Вказане підтверджується протоколами загальних зборів профкому ветеринарної служби № 3 від 12 квітня 2011 року та № 4 від 13 квітня 2011 року, а також актами від 12 та 13 квітня 2011 року (а. с. 219-220).

Наказом Кілійської районної лікарні державної ветеринарної медицини № 13 від 13 квітня 2011 року звільнено завідуючого відділом незаразних хвороб Кілійської райлікарні ветеринарної медицини ОСОБА_3 з 13 квітня 2011 року за п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України <nau://ukr/322-08|st40> (а. с. 3).

Рішенням Кілійського районного суду Одеської області від 19 січня 2012 року та рішенням апеляційного суду Одеської області від 12 червня 2012 року розглянуто справу за позовом ОСОБА_3 до Кілійської районної лікарні державної ветеринарної медицини про оскарження дисциплінарних стягнень та зобов'язання провести звільнення за ч. 3 ст. 38 КЗпП України, накази про накладення дисциплінарних стягнень скасовано, у позові про зобов'язання звільнити за ч. 3 ст. 38 КЗпП України відмовлено за безпідставністю вимог.

З'ясувавши зміст вимог і заперечень сторін у справі, що переглядається, повно та всебічно дослідивши обставини, щодо яких виник спір, перевіривши їх доказами, які оцінено у відповідності до ст. 212 ЦПК України, суди на підставі встановленого про те, що 7, 8, 11 та 12 квітня 2011 року ОСОБА_3 був відсутній на робочому місці, на письмовий виклик на засідання профкому, де вирішувалося питання про його звільнення, не з'явився, про відмову у звільненні за власним бажанням був належним чином повідомлений, та врахувавши висновки судових рішень про відмову у позові про зобов'язання звільнити за ч. 3 ст. 38 КЗпП України, дійшли обґрунтованого висновку про звільнення позивача за прогули на законній підставі.

Поважність причин відсутності на роботі доказами ОСОБА_3 не доводив, у направленій на адресу підприємства заяві від 06 квітня 2011 року (а. с. 74) зазначав про відмову у виході на роботу у зв'язку з тим, що він відпрацював два тижні після повідомлення про звільнення за власним бажанням, а тому доводи касаційної скарги про те, що роботодавець не витребував у нього письмових пояснень щодо причин прогулу, що унеможливлює звільнення, є безпідставними.

Рішенням Кілійського районного суду Одеської області від 19 січня 2012 року та рішенням апеляційного суду Одеської області від 12 червня 2012 року скасовано накази Кілійської районної лікарні державної ветеринарної медицини № 11 від 21 березня 2011 року та № 12 від 06 квітня 2011 року про накладення на ОСОБА_3 дисциплінарного стягнення у вигляді догани.

Наказ № 11 від 21 березня 2011 року (у тому числі) став підставою звільнення позивача за п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України.

Враховуючи заборону ч. 1 ст. 147 КЗпП України застосовувати за одне й теж саме порушення трудової дисципліни більше одного стягнення та з огляду на скасування наказу Кілійської районної лікарні державної ветеринарної медицини № 11 від 21 березня 2011 року у судовому порядку, апеляційний суд дійшов правильного висновку про скасування наказу про звільнення позивача у частині звільнення за систематичне невиконання трудових обов'язків.

Відповідно до ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 та його представника відхилити.

Рішення апеляційного суду Одеської області від 24 вересня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.П. Касьян

Судді: В.П. Гончар

Т.П. Дербенцева

Д.О. Остапчук

В.О. Савченко