Справа № 357/9203/15-ц
У Х В А Л А

26 червня 2015 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Жарікова О. В. ,

при секретарі Гавриш О. П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 3 в м. Біла Церква подання міського відділу Державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1, -

В С Т А Н О В И В :

До Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшло подання міського відділу Державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції, про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1. Вказане подання мотивували тим, що ПП «Шер» у добровільному порядку не виконується наказ, виданий Господарським судом Київської області про стягнення з ПП «Шер» на користь Управління комунальної власності та концесії боргу в сумі 30874,11 грн.. Вказане подання передано судді 26.06.2015 року.

На виконанні в міському відділі Державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції знаходиться виконавче провадження з виконання наказу № 7/221-09, виданого 25.12.2099 року Господарським судом Київської області про стягнення з ПП «Шер» на користь Управління комунальної власності та концесії боргу в сумі 30874,11 грн..

Боржник ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього, а тому державний виконавець просить суд тимчасово обмежити керівника підприємства-боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа, шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання своїх зобовязань, покладених на неї наказом, виданим Господарським судом Київської області за № 7/221-09 від 25.12.2009 року; виконання ухвали покласти на Державну прикордонну службу України.

Представник міського відділу Державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції в судове засідання не з'явився, про час розгляду подання повідомлені належним чином, причини неявки суду не відомі.

Суд, розглянувши подання, дослідивши надані додатки, дійшов висновку, що подання до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що 25.12.2009 року Господарським судом Київської області видано наказ № 7/221-09 про стягнення з ПП «Шер» на користь Управління комунальної власності та концесії боргу в сумі 30874,11 грн..

На підставі вказаного наказу головним державним виконавцем міського відділу Державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_2, 14.02.2015 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та направлено сторонам. Боржнику було надано строк для добровільної сплати боргу. Керівником ПП «Шер» є ОСОБА_1, що підтверджується матеріалами подання.

Державним виконавцем були направлені відповідні запити щодо майна боржника. Однак право власності на будь-яке майно за боржником не зареєстровано.

Як встановлено судом у визначений державним виконавцем строк боржником борг не сплачено.

Згідно з ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцем знаходження органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Відповідно до ст. 11 Закону України Про виконавче провадження надано право державному виконавцю у процесі здійснення виконавчого провадження у разі ухилення боржника від виконання зобовязань покладених на нього рішенням, звертатись до суду з таким поданням.

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України", громадянинові, який має паспорт для виїзду за кордон, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього до виконання зобовязань.

Згідно із ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" "державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно, і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Стаття 33 Конституції України гарантує кожному, хто на законних підставах перебуває на території України свободу пересування та право вільно залишати територію України. Суд вважає, що обмеження даного конституційного права є крайньою мірою, яка може бути використана лише тоді, коли всі передбачені законом виконавчі дії не дали позитивного результату щодо стягнення з боржника суми боргу.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Суду не надано доказів наміру керівника підприємства-боржника покинути територію держави Україна, доказів про наявність у неї закордонного паспорту, доказів про те, що нею були оформлені візові документи, які підтверджують факт виїзду її за кордон та доказів про навмисне ухилення від виконання зобовязань.

Таким чином, при зверненні до суду з вказаним поданням, органи державної виконавчої служби повинні послатися на обставини та підтвердити їх відповідними доказами про те, що боржник умисно ухиляється від виконання зобовязань та його дії свідчать про намір виїхати за кордон.

При зверненні до суду з зазначеним поданням державний виконавець не навів жодних з перелічених обставин, а послався, як на підставу для обрання такого обмеження особі, тільки на наявність боргових зобовязань.

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України", паспорт може бути тимчасово затримано чи вилучено у випадках, передбачених пунктами 1-9 частини першої цієї статті, або в разі використання паспорта для вчинення злочину, або виявлення у ньому підробки, а також у випадках припинення громадянства України. Тимчасове затримання або вилучення паспорта у таких випадках здійснюється судом, органами прокуратури, внутрішніх справ, служби безпеки, Державної прикордонної служби України, військовими комісаріатами та консульською службою України.

Виходячи з цього, даний закон передбачає два способи судового обмеження у праві виїзду за кордон - тимчасове затримання чи вилучення паспорту.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі

Виходячи з вищезазначеного, використовуючи принцип справедливості, визначений ст. 1 ЦПК України, суд не вбачає підстав для задоволення подання.

Керуючись ст. 33 Конституції України, ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України", Законом України "Про виконавче провадження" ст.ст. 1, 11, 60, 377-1 ЦПК, суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні подання міського відділу Державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_3