Справа № 473/1649/15-ц
"06" серпня 2015 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючого судді Вуїва О.В., при секретарі Заблоцькій М.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вознесенську цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» (далі ПАТ «Брокбізнесбанк») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Наслідками невиконання або неналежного виконання позичальником грошових зобов'язань є обовязок ОСОБА_1 сплачувати неустойку - пеню за кожен день прострочення платежу в розмірі подвійної процентної ставки, встановленої договором, а також на вимогу банку достроково повернути кредит.
Проте позичальник умови договору в частині вчасного повернення кредиту, сплати процентів за користування ним виконувала не належним чином в звязку з чим станом на 06 квітня 2015 року виникла заборгованість по кредитному договору в загальному розмірі 11 616,72 грн., в тому числі:
- прострочена заборгованість по кредиту 4 828,71 грн.;
- заборгованість по процентам в загальному розмірі 2 174,26 грн.;
- нарахована пеня за порушення строків повернення кредиту 1 959,20 грн.;
- нарахована пеня за порушення строків сплати процентів 1 974,45 грн.;
-інфляційні втрати внаслідок порушення строків повернення кредиту 631,90 грн.;
-інфляційні втрати внаслідок порушення строків сплати процентів 1 394,67 грн.;
-3 % річних за неправомірне користування чужими (кредитними) коштами 92,55 грн.;
-3 % річних за неправомірне користування чужими коштами внаслідок виникнення заборгованості по процентам 29,62 грн.
Вказану заборгованість позивач просив стягнути з ОСОБА_1 в повному обсязі.
В судове засідання представник позивача не з'явилася, проте надіслала на адресу суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Відповідачка ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, судом відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України вважається належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи за місцем її реєстрації, причину неявки суду не повідомила.
Суд вважав можливим провести розгляд справи в заочному порядку з ухваленням заочного рішення, оскільки представник позивача в своїй заяві не заперечувала проти такого порядку вирішення справи.
Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до наступного.
Наслідками невиконання або неналежного виконання позичальником грошових зобов'язань є обовязок ОСОБА_1 сплачувати неустойку - пеню за кожен день прострочення платежу в розмірі подвійної процентної ставки, встановленої договором, а також на вимогу банку достроково повернути кредит.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору.
Положення ст.ст. 546, 548-551 ЦК України вказують на те, що сторони зобовязання можуть домовитися про забезпечення його виконання. Виконання зобовязання забезпечується неустойкою (штрафом, пенею), порядок та форма забезпечення встановлюється в законі або договорі.
Відповідно до ст. 611, ч. 2 ст. 612, ст.ст. 623-625, ч. 1 ст. 1049, ст. 1050 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцю позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
В разі несвоєчасного повернення позики або її чергової частини (прострочення боржника) він не звільняється від обовязку виконання зобовязання, зокрема повинен достроково повернути суму позики разом з процентами та іншими нарахуваннями, відшкодувати позикодавцю збитки та сплатити неустойку.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 умови договору в частині вчасного повернення кредиту, сплати процентів за користування ним належним чином не виконувала в звязку з чим утворилася заборгованість.
При цьому, нарахувавши позичальнику заборгованість за кредитним договором, яка утворилася станом на 06 квітня 2015 року, позивач помилково виходив з того, що він має право на стягнення процентів за користування кредитом та неустойки, які передбачені кредитним договором, протягом усього часу невиконання договору, проте не врахував, що строк дії договору фактично закінчився 25 лютого 2015 року (строк внесення останнього платежу згідно умов договору). Умови кредитного договору щодо його дії протягом невизначеного строку до повного виконання зобов'язань не можуть бути прийняті до уваги, оскільки суперечать нормам цивільного законодавства щодо того, що строки (терміни) дії договору та виконання зобов'язання повинні бути чітко визначені та обчислюються роками, місяцями, тижнями, днями, годинами (строк), календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (термін).
Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).
Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).
Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк.
При цьому в законодавстві визначається різні поняття як «строк дії договору», так і «строк (термін) виконання зобов'язання» (ст.ст. 530, 631 ЦК України).
Відповідно до ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки. Закінчення строку дії договору припиняє виникнення у сторін зобов'язань, що передбачалися ним, проте не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.
Згідно зі ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
У абз. 1, 2 п. 17 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику розгляду цивільних і кримінальних справ при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» судам роз'яснено, що зобов'язання припиняються з підстав, передбачених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК України). Такі підстави, зокрема, зазначені у ст. ст. 599-601, 604-609 ЦК України. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч.2 ст. 625 ЦК України, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог ст. ст. 526,599 ЦК України.
Тобто, після закінчення строку дії договору між сторонами існують лише невиконані зобов'язальні правовідносини, тому нарахування кредитором позичальнику процентів за користування кредитом, неустойки поза строком дії кредитного договору законом не передбачено. В той же час передбачено право кредитора заявляти вимоги про застосування цивільно-правової відповідальності за порушення грошового зобов'язання згідно із вимогами ч. 2 ст. 625 ЦК України, тобто право на стягнення з боржника інфляційних втрат та 3 % річних за весь період порушення зобов'язання.
З врахуванням наведеного з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Брокбізнесбанк» підлягає стягненню:
-заборгованість за кредитним договором, що утворилася станом на дату закінчення строку його дії (25 лютого 2015 року), а саме 4 828,71 грн. простроченої заборгованості по кредиту, 1 959,20 грн. заборгованості по процентам, пеня за порушення строків виконання зобов'язання в загальному розмірі 2 138,86 грн. (1 635,78 грн. (пеня за порушення строків повернення кредиту) + 503,08 грн. (пеня за порушення строків сплати процентів);
-в межах вимог кошти згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України станом на 06 квітня 2015 року, а саме 122,17 грн. в якості плати (3 % річних) за період неправомірного користування чужими коштами (92,55 грн. за користування кредитом понад встановлені строки + 29,62 грн. за неправомірне користування коштами, які повинні бути сплачені в якості процентів) та 1 885,23 грн. інфляційних втрат (1 394,67 грн. втрат за користування кредитом понад встановлені строки + 490,56 грн. втрат за неправомірне користування коштами, які повинні бути сплачені в якості процентів).
Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь бюджету згідно розміру задоволених вимог також підлягають стягненню судові витрати, а саме 229,28 грн. судового збору.
Керуючись ст.ст. 88, 209, 212, 213, 214, 215, 226, 228, 233 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Заочне рішення може бути переглянуте за письмовою заявою відповідачки, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання нею копії рішення.
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.В. Вуїв