АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/4465/15 Справа № 174/177/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Пищида М.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого: ОСОБА_2,

суддів: ОСОБА_3, ОСОБА_4,

при секретарі: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 10 березня 2015 року по справі за скаргою ОСОБА_6 на дії відділу державної виконавчої служби Вільногірського міського управління юстиції Дніпропетровської області та про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду закордон у виконавчому провадження ВП №22469101 з виконання виконавчого листа №2-76/10 виданого 25.10.2010 року Вільногірським міським судом Дніпропетровської області стосовно стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 6000,00 грн. для відшкодування моральної шкоди та 08,50 грн. для відшкодування судових витрат в виді державного мита, -

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2015 року ОСОБА_6 звернулася до суду із зазначеною скаргою, мотивуючи її тим, що постановою державного виконавця органу державної виконавчої служби Вільногірського міського управління юстиції Дніпропетровської області від 10.11.2010 року було відкрито виконавче провадження по виконанню виконавчого листа за справою № 2-76/10 від 12.10.2010 р., виданого Вільногірським міським судом Дніпропетровської області, про стягнення з неї на користь ОСОБА_7 відшкодування моральної шкоди та судових витрат на загальну суму 6008,50 грн.

За поданням ВДВС Вільногірського міського управління юстиції Дніпропетровської області від 21.12.2011 р. про тимчасове обмеження у праві виїзду її за кордон, без вилучення паспорту громадянки України, ухвалою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 21 грудня 2011 року, було заборонено їй виїзд за кордон тимчасово, без вилучення паспорту громадянки України, до виконання нею зобов'язань за рішенням Вільногірського міського суду від 12.10.2010 р., зазначеного вище.

09 лютого 2015 року вона особисто, у відділі ДВС Вільногірського міського управління юстиції, отримала постанову старшого державного виконавця цього відділу від 29.12.2011 р. про повернення виконавчого листа № 2-76/10 стягувачеві ОСОБА_7 цій же постанові було визначено строк повторного пред'явлення виконавчого листа для виконання до 29.12.2012 р.

Ухвалою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 10 березня 2015 року в задоволенні скарги ОСОБА_6 на дії відділу державної виконавчої служби Вільногірського міського управління юстиції Дніпропетровської області, та про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон у виконавчому провадження ВП № 22469101 з виконання виконавчого листа № 2-76/10, виданого 25.10.2010 р. Вільногірським міським судом Дніпропетровської області, стосовно стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 6000.00 грн. - для відшкодування моральної шкоди та 08.50 грн. - для відшкодування судових витрат в виді державного мита, та в поновленні заявниці строку для звернення до суду з даною скаргою - відмовити в повному обсязі.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_6 посилається на порушення норм процесуального права, у зв'язку з чим ставить питання про скасування ухвали районного суду відмови у задоволені подання у повному обсязі .

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, на примусовому виконанні Вільногірського ВДВС ДМУЮ виконавчий лист № 2-76/10 від 12.10.2010 р., виданого Вільногірським міським судом Дніпропетровської області, про стягнення з неї на користь ОСОБА_7 відшкодування моральної шкоди та судових витрат на загальну суму 6008,50 грн.

Закон України від 21 січня 1994 року «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Так, п. 2 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» передбачено, як підставу для тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон наявність невиконаних зобов'язань, але лише до моменту виконання зобов'язань, або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свободі пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до пункту 18 частини 3 статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець в процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звернутися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням суду.

Статтею 377-1 ЦПК України визначено, що питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів(посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

З огляду на викладене та з урахуванням вимог, встановлених ст.6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в"їзду в Україну громадян України", колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, так як відсутні достатні підстави для висновку про ухилення боржника від виконання судового рішення, а відтак, відсутні правові підстави для тимчасового обмеження її у праві виїзду за межі України.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність у діях державного виконавця будь яких порушень прав та свобод заявниці у звязку з поверненням виконавчого документу стягувачу.

За таких обставин відповідно до ст. 312 ЦПК України ухвалу суду першої інстанції від 10 березня 2015 року підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали .

Керуючись ч.3 ст. 209, ст. 307, 312 ЦПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - задовольнити частково.

Ухвалу Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 10 березня 2015 року в частині відмови у скасуванні тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржнику ОСОБА_6 - скасувати та скаргу в цій частині задовольнити.

Скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_6, встановлене ухвалою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 21 грудня 2011 року.

В іншій частині ухвалу залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів .

Головуючий:

Судді: