Справа № 185/8120/14-ц
Провадження № 4-с/185/42/15
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2015 року м. Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Бондаренко В.М.,

за участю секретаря: Данильченко Ю.О.,

заявника: ОСОБА_1,

державного виконавця: Стражник Г.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Павлограді скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Павлоградського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_2, заінтересована особа: Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк", -

В С Т А Н О В И В :

У червні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця ВДВС Павлоградського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_2, заінтересована особа: ПАТ КБ "Приватбанк", уточнивши її в подальшому, в якій просить скасувати постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 01.04.2015 року та зупинити виконавче провадження № 47133915.

В обґрунтування скарги посилається на те, що відповідно до заочного рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10.10.2014 року з заявника на користь ПАТ КБ "Приватбанк" була стягнута заборгованість за споживчим кредитом, а саме, за покупку товару у магазині «АБВ-Техніка», який він вважає заставленим майном. Тому вважає за можливе повернути зазначене майно стягувачу, без проведення стягнень з його заробітної плати. Крім того, у зв'язку з подання апеляційної скарги на заочне рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10.10.2014 року, просить зупинити виконавче провадження

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав скаргу на доводах та підставах, викладених у скарзі, просив її задовольнити в повному обсязі.

Заінтересована особа представник ПАТ КБ «Приватбанк» у судове засіданні не з'явився, відповідно до наданої заяви просив розглядати скаргу за його відсутності та відмовити в задоволенні скарги

Державний виконавець Стражник Г.І. в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні скарги в повному обсязі.

Вислухавши учасників процесу, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні скарги на дії державного виконавця слід відмовити за наступного.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Матеріалами справи встановлено, що постановою державного виконавця ВДВС Павлоградського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_2 від 01.04.2015 року відносно ОСОБА_1 відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого листа, виданого Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області 09.02.2015 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" заборгованості за кредитним договором у розмірі 8 858,22 грн.

Під час здійснення примусового виконання рішення суду держаним виконавцем було встановлено, що боржник ОСОБА_1 перебуває в трудових відносинах з Павлоградським управлінням по монтажу, демонтажу та ремонту гірничорятувального обладнання ПАТ ДТЕК «Павлоградвугілля».

Як було встановлено в судовому засіданні стягувач за виконавчим листом не заперечував щодо стягнення боргу за виконавчим документом із заробітної плати боржника.

Відповідно до постанови про звернення стягнення на доходи боржника від 06.05.2015 року державним виконавцем було звернуто стягнення на заробітну плату боржника, та на даний час за місцем роботи боржника бухгалтером проводяться утримання з його заробітної плати на погашення заборгованості за виконавчим листом, витрат виконавчого провадження та сум виконавчого збору.

Відповідно до ст. 68 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що

стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів та стягнення на суму, що не перевищує трьох мінімальних розмірів заробітної плати. За іншими виконавчими документами державний виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника за письмовою заявою стягувача. Про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника державний виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю за місцем отримання боржником відповідних доходів.

З наведеного вбачається, що державний виконавець Стражник Г.І. діяла в межах наданих їй повноважень та відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Проте, підстав для визнання дій державного виконавця неправомірними у суду не має.

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

На час розгляду скарги на дії державного виконавця заявником не був доведений той факт, що заочне рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 жовтня 2014 року за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості скасоване або є таким, що не підлягає виконанню, а наявність апеляційної скарги на зазначене рішення суду не може встановлювати вищезазначене, тому доводи заявника про те, що рішення суду не підлягає виконанню є не обґрунтованими.

Не заслуговують на увагу і вимоги ОСОБА_1 щодо зупинення виконавчого провадження, так як в порядку судового контролю за виконанням судового рішення відповідно до розділу УІІ ЦПК України, такі повноваження суду, як зупинення виконавчого провадження не передбачені, а регулюються положеннями Закону України «Про виконавче провадження».

Таким чином скарга ОСОБА_1 на дії державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Павлоградського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_2, заінтересована особа: Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" не підлягає задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 88, 387 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Павлоградського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_2, заінтересована особа: Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" відмовити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідент. номер НОМЕР_1) на користь держави (рахунок: 0032, ЄДРПОУ суду: 26509623, отримувач: УДКСУ у м. Павлограді 22030001, код отримувача: 37936856, Банк: ГУДКСУ у Дніпропетровській області, МФО: 805012) судовий збір у розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в пятиденний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги.

Суддя: В.М. Бондаренко