Справа № 171/2252/15-ц
16 грудня 2015 року Апостолівський районний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого - судді Чумак Т.А.
за участю секретаря - Жандарук В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Апостолове справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, 3-ї особи Апостолівської державної нотаріальної контори про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом,
13.10.2015 року позивач звернулася до суду зі вказаним позовом, посилаючись на те, що вона зареєстрована та проживає в с. Мар»янське, вул. Б. Хмельницького, 45, Апостолівського району Дніпропетровської області. За вказаною адресою позивач проживала разом зі своїм чоловіком ОСОБА_3, двома дітьми та батьком чоловіка ОСОБА_4 Вказаний будинок з відповідними господарчими та побутовими будівлями і спорудами належить ОСОБА_4, який помер 02.02.1988 року. За життя ОСОБА_4 склав заповіт, яким заповів вказаний будинок та все майно відповідачу ОСОБА_2 Після смерті ОСОБА_4 позивач та її чоловік ОСОБА_3 фактично вступили в управління і володіння вказаним майном, продовжували вести спільне господарство, підтримували в належному стані тощо. Чоловік позивача ОСОБА_3 помер 01.01.2005 року. Позивач фактично прийняла спадщину після смерті чоловіка. У 2011 році позивач вирішила оформити свої спадкові права на вказане домоволодіння і випадково дізналася, що ОСОБА_4 склав заповіт на свого онука відповідача ОСОБА_2, який не підтримував ні з ким родинних відносин. Відповідач пропустив строк на прийняття спадщини, тому звернувся до Апостолівського районного суду із позовною заявою про визначення йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Рішенням Апостолівського районного суду від 24.02.2010 року позов відповідача було задоволено, на підставі чого відповідач звернувся до Апостолівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, а 26.08.2011 року відповідач отримав свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_4 за заповітом, відповідно до якого за відповідачем було визнано право власності на житловий будинок з відповідними господарчими та побутовими будівлями і спорудами, що розташований в с. Мар»янське, вул. Б. Хмельницького, 45, Апостолівського району. Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 06.12.2011 року рішення Апостолівського районного суду від 24.02.2010 року скасовано та відповідачу відмовлено у задоволенні позовних вимог про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. 25.11.2014 року позивач звернулася до нотаріуса із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого її чоловіка ОСОБА_3, але нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва в звязку з відсутністю рішення суду про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом та наявністю державної реєстрації права власності на спірне майно за відповідачем. Просить позов задовольнити, визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 26 серпня 2011 року, зареєстроване в реєстрі за № 939 та видане на ім.»я ОСОБА_2, зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_1, на будинок з відповідними господарчими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходяться в с. Мар»янське по вул. Б. Хмельницького, 45, Апостолівського району Дніпропетровської області, та скасувати його державну реєстрацію.
За заявою позивача справу розглянуто без її участі.
Відповідач в судове засідання не з»явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином.
Представник 3-ї особи подала заяву про розгляд справи без її участі, проти позову не заперечує.
Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1222, 1258, 1268, 1269 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Відповідно до ст.1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом.
В судовому засіданні з копії спадкової справи № 261/2010, направленої державним нотаріусом Апостолівської державної нотаріальної контори, встановлено, що спадкоємцем майна померлого 21.01.2005 року ОСОБА_3 є його дружина ОСОБА_1, яка 01.12.2010 року звернулася в Апостолівську держнотконтору із заявою про прийняття спадщини, заповіти від імені ОСОБА_3 не посвідчувалися.
05.12.2013 року позивачу видано свідоцтво про право на спадщину за законом, відповідно до якого позивач є спадкоємцем майна ОСОБА_3, яке складається із земельної ділянки, площею 6.170 га, що розташована на території Мар»янської сільської ради Апостолівського району Дніпропетровської області.
25.11.2014 року позивач звернулася до нотаріуса із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, що розташований в с. Мар»янське по вул. Б. Хмельницького, 45, Апостолівського району, та належав батьку ОСОБА_3 - ОСОБА_4, померлому 02.02.1988 року.
Згідно довідки від 29.09.2014 року, виданої Мар»янською сільською радою, ОСОБА_4 був зареєстрований та мешкав в с. Мар»янське, вул. Б. Хмельницького, 45, Апостолівського району Дніпропетровської області з 1953 року по день смерті 02.02.1988 року. На день смерті разом з померлим були зареєстровані та проживали: син ОСОБА_3, невістка ОСОБА_1, онуки ОСОБА_5 та ОСОБА_6
Таким чином, чоловік позивача ОСОБА_3 фактично прийняв спадщину після смерті свого батька ОСОБА_4
З копії свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, виданого виконкомом Мар»янської сільської ради народних депутатів, встановлено, що спірний житловий будинок належить колгоспному двору, голова ОСОБА_4
04.08.1980 року ОСОБА_4 склав заповіт, яким заповів належний йому будинок онуку ОСОБА_2
Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 25.11.2014 року 26.08.2011 року за № 939 видано свідоцтво про право на спадщину на майно померлого 02.02.1988 року ОСОБА_4
Згідно довідки КП «Апостолівське БТІ» від 01.12.2014 року право власності на житловий будинок, що розташований в с. Мар»янське, вул. Б. Хмельницького, 45, Апостолівського району Дніпропетровської області, зареєстрований за ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 26.08.2011 року, посвідченого Апостолівською держнотконторою за р.№ 939.
Постановою від 28.08.2015 року державним нотаріусом відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого ОСОБА_3 на житловий будинок, що розташований в с. Мар»янське, вул. Б. Хмельницького, 45, Апостолівського району, який перейшов йому у спадок після смерті його батька ОСОБА_4, оскільки свідоцтво про право власності в порядку спадкування за законом на вказаний будинок видано ОСОБА_2, якому на підставі рішення Апостолівського районного суду від 24.02.2010 року визначено додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, вказане свідоцтво не визнано недійсним за рішенням суду, наявна державна реєстрація права власності на спірний будинок.
З рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 06.12.2011 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Мар»янської сільської ради Апостолівського району про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини встановлено, що рішення Апостолівського районного суду від 24.02.2010 року скасовано, а ОСОБА_2 відмовлено у задоволенні його позовних вимог про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.
На підставі досліджених доказів судом встановлено, що спірний житловий будинок, що знаходиться за адресою: с. Мар»янське, вул. Б. Хмельницького, 45, Апостолівського району Дніпропетровської області, належав колгоспному двору, головою якого був ОСОБА_4, померлий 02.02.1988 року. ОСОБА_3 фактично прийняв спадщину після смерті свого батька ОСОБА_4, оскільки був зареєстрований та проживав з батьком у спірному будинку, але спадщину не оформив у встановленому законом порядку та 01.01.2005 року помер. Спадщину після смерті ОСОБА_3 фактично прийняла позивач ОСОБА_1, оскільки проживала на час відкриття спадщини разом зі спадкодавцем. Відповідач ОСОБА_2 строк на прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 пропустив, в звязку з чим звернувся до суду із заявою про визначення йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Рішенням Апостолівського районного суду від 24.02.2010 року відповідачу визначено додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_4, на підставі чого відповідачу 26.08.2011 року видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спірний житловий будинок. Також судом встановлено, що рішення Апостолівського районного суду від 24.02.2010 року скасовано апеляційним судом Дніпропетровської області 06.12.2011 року, вказане рішення не оскаржувалося та набуло законної сили.
Таким чином, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 26.08.2011 року отримав свідоцтво про право на спадщину на майно померлого ОСОБА_4, не маючи права на спадкування, на підставі чого суд приходить до висновку, що вищевказане свідоцтво у відповідності до положень ст.1301 ЦК України підлягає визнанню недійсним, а його державна реєстрація підлягає скасуванню.
У відповідності до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений нею судовий збір в сумі 487,2 гр.
Керуючись ст. ст. 10,11, 60, 209, 213, 215 ЦПК України, суд
Визнати недійсними свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 26 серпня 2011 року, зареєстроване в реєстрі за № 939 та видане на ім.»я ОСОБА_2, зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_1, на будинок з відповідними господарчими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходиться в с. Мар»янське по вул. Б. Хмельницького, 45, Апостолівського району Дніпропетровської області, та скасувати його державну реєстрацію.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 487 гр. 20 коп.
Заочне рішення може бути переглянуто за заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.
На рішення може бути подана апеляція в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Апостолівський районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у розгляді справи, але не були присутні під час проголошення судового рішення, мають право подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Суддя: Т.А.Чумак