АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ апеляційного провадження: Доповідач - Ратнікова В.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2015 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі :

головуючого судді - Ратнікової В.М.

суддів - Соколової В.В.

- ГаращенкаД.Р.

при секретарі - П'ятничук В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_3 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 29 вересня 2015 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 29 вересня 2015 року цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу передано за підсудністю до Бородянського районного суду Київської області.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду, позивач ОСОБА_3 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 29 вересня 2015 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду 1-ї інстанції.

Свою апеляційну скаргу мотивує тим, що ухвала суду 1-ї інстанції про повернення позовної заяви постановлена з порушенням норм процесуального права. Зазначає, що, постановляючи оскаржувану ухвалу, суд 1-ї інстанції виходив з того, що ОСОБА_4 зареєстрована за адресою АДРЕСА_1. Поряд з цим, судом 1-ї інстанції залишено поза увагою, що фактично ОСОБА_4 проживає за адресою АДРЕСА_2, що територіально відноситься до Шевченківського району міста Києва. Даний факт підтверджується наданими відповідачем запереченнями на позовну заяву, в яких вона зазначила своєю адресою проживання АДРЕСА_2. Крім того, судом 1-ї інстанції на дану адресу відповідачу надсилалися судові повістки, які останньою отримувалися. Проте, на дані обставини суд 1-ї інстанції уваги не звернув та постановив неправосудну ухвалу.

В судовому засіданні ОСОБА_3 повністю підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Представник ОСОБА_4 ОСОБА_5 проти доводів апеляційної скарги заперечувала, просила ухвалу суду 1-ї інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з слідуючих підстав.

Судом встановлено, що 03 липня 2015 року ОСОБА_3 звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу.

08 липня 2015 року Шевченківським районним судом міста Києва постановлено ухвалу про відкриття провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу та призначено справу до судового розгляду.

29 липня 2015 року Шевченківським районним судом міста Києва постановлено ухвалу про надання сторонам ОСОБА_3 та ОСОБА_4 строку на примирення два місяці. Провадження у справі зупинено до 29.09.2015 року.

29 вересня 2015 року ухвалою Шевченківського районного суду м.Києва провадження у справі було відновлено.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 29 вересня 2015 року цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу передано за підсудністю до Бородянського районного суду Київської області.

Постановляючи дану ухвалу, суд 1-ї інстанції виходив з вимог п.2 ч.1 ст.116 ЦПК України, посилаючись на те, що ОСОБА_4 зареєстрована за адресою АДРЕСА_1, а тому є всі правові підстави для передачі цивільної справи на розгляд до Бородянського районного суду Київської області.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може з наступних підстав.

Стаття 55 Конституції України кожному гарантує право на захист своїх прав і свобод у суді, а також на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Суд не може відмовити у правосудді, якщо особа вважає, що її права і свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод.

Відповідно до ст.15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, щодо захисту порушених не визнаних або оспорюваних прав свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових земельних, трудових, сімейних відносин, інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких спорів провадиться за правилами іншого судочинства.

Згідно з ч.1 ст. 109 ЦПК України позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

За приписами п.2 ч.1 ст.116 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо після відкриття провадження у справі і до початку судового розгляду виявилося, що заяву було прийнято з порушенням правил підсудності.

В ЦПК України відсутня спеціальна норма, яка визначала б, що саме вважати початком судового розгляду. Стадія судового розгляду є складною і поділяється на чотири частини: відкриття судового засідання (підготовча частина), розгляд справи по суті, судові дебати і постановлення рішення. З огляду на це, початком судового розгляду слід вважати відкриття судового засідання. Тому передати справу іншому суду суддя може тільки до відкриття судового засідання. Якщо непідсудність справи суду виявилася після відкриття судового засідання, вона повинна розглядатися цим судом.

Відповідно до вимог ч.4 ст. 116 ЦПК України, забороняється передавати до іншого суду справа, яка розглядається судом, за винятком випадків, встановлених цим Кодексом.

З матеріалів справи вбачається, що після постановлення ухвали про відкриття провадження та призначення справи до розгляду судом 1-ї інстанції було проведено судове засідання та постановлено ухвалу про надання сторонам строку на примирення. Тобто, судом 1-ї інстанції вчинено дії щодо судового розглядуцивільної справи за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу.

Якщо непідсудність справи суду виявилась після відкриття судового засідання, вона повинна розглядатись цим судом.

Крім того, в матеріалах справи відсутня довідка Відділу адресно-довідкової роботи чи копія паспорту відповідачки, які б підтвердили ту обставину, що зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання чи перебування відповідачки на час вирішення питання про передачу справи за підсудністю є АДРЕСА_1.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що висновок суду 1-ї інстанції про передачу цивільної справи за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу за підсудністю до Бородянського районного суду Київської області є помилковим, а оскаржувана ухвала судом 1-ї інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги про неправильність висновків суду щодо передачі справи за підсудністю є обґрунтованими, ухвала Шевченківського районного суду міста Києва від 29 вересня 2015 року підлягає скасуванню, а справа направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст.303, 307, 311, 313, 315 ЦПК України, колегія суддів -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 29 вересня 2015 року скасувати, справу направити до суду 1-ї інстанції для продовження розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Судді: