Справа № 573/2327/14-ц
Номер провадження 2/573/9/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(вступна і резолютивна частина)

06 серпня 2015 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючої судді Терещенко О.І.,

з участю секретаря Кислої Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Білопіллі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення майнової шкоди в сумі 97847 грн. 26 коп. та неодержаних доходів в сумі 64750 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Зважаючи на складність справи, для складання повного тексту рішення необхідний тривалий час, а тому суд вирішив проголосити його вступну та резолютивну частину.

Повний текст рішення буде виготовлений 07 серпня 2015 року.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 209, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 115347 (сто п'ятнадцять тисяч триста сорок сім) гривень 26 копійок та судові витрати в сумі 1154 (одна тисяча сто п'ятдесят чотири) гривні 46 копійок.

В задоволенні позовних вимог про стягнення 47250 (сорок сім тисяч двісті п'ятдесят) гривень ОСОБА_1 відмовити за необгрунтованістю.

Зняти арешт з рухомого та нерухомого майна, що належить на праві власності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця АДРЕСА_1

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя

Справа № 573/2327/14-ц

Номер провадження 2/573/9/15

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст)

06 серпня 2015 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючої судді Терещенко О.І.,

з участю секретаря Кислої Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Білопіллі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення майнової шкоди в сумі 97847 грн. 26 коп. та неодержаних доходів в сумі 64750 грн.,

ВСТАНОВИВ:

06 листопада 2014 року ОСОБА_1 звернувся до ОСОБА_2 з позовом, в якому вказує, що між ним і відповідачем 23 жовтня 2014 року було укладено договір прокату №258, відповідно до умов якого він надав останньому в прокат автомобіль «ЗАЗ «Ланос», реєстр. номер НОМЕР_1, на період з 23 по 26 жовтня 2014 року, з оплатою вартості прокату в розмірі 1050 грн. та зобов'язанням повернути автомобіль у належному стані. 25 жовтня 2014 року близько 22 год. 30 хв. на перехресті вулиць Макаренка і 1 Травня в м. Білопілля водій зазначеного автомобіля не впорався з керуванням автомобіля, врізався у високий бордюр, у зв'язку з чим виникла пожежа, внаслідок якої автомобіль було знищено. Як виявилося за кермом автомобіля був не ОСОБА_2, а інша особа, яка знаходячись у стані алкогольного сп'яніння отримала ключі й доступ до автомобіля. Внаслідок того, що автомобілем керувала третя особа він втратив право на страхове відшкодування. Відповідно до звіту оцінювача №262/14 ринкова вартість автомобіля становить 97847 грн. 26 коп. Вказує, що автомобіль використовувався ним на підставі договору про спільну діяльність і належав на праві власності ОСОБА_3, якому він був змушений відшкодувати 97847 грн. 26 коп. матеріальної шкоди. ОСОБА_2 відшкодовувати в порядку регресу матеріальну шкоду, завдану знищенням автомобіля, збитки, завдані внаслідок простою автомобіля, у порушення умов договору відмовляється.

Посилаючись на викладене, ОСОБА_1 просить стягнути з ОСОБА_2 на свою користь 97847 грн. 26 коп. матеріальної шкоди, завданої знищенням автомобіля, 4200 грн. збитків завданих простоєм автомобіля за період з 27 жовтня по 07 листопада 2014 року.

20 травня 2015 року ОСОБА_1 збільшив позовні вимоги в частині розміру збитків, завданих простоєм автомобіля, просив стягнути з ОСОБА_2 за період з 27 жовтня 2014 року по 30 квітня 2015 року 64750 грн. втраченого прибутку.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні свої позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги в частині матеріальної шкоди за пошкодження автомобіля в сум 97847,26 грн. визнав повністю, позов в частині стягнення втраченої вигоди, завданої простоєм автомобіля за період з 27 жовтня 2014 року по 30 квітня 2015 року, в сумі 64750 грн. не визнав, зазначив, що позивач доказів того, що автомобіль «ЗАЗ «Ланос», реєстр. номер НОМЕР_1 надавався в прокат постійно, без простоїв, суду не надав, про те, що в разі втрати прибутку орендодавець має право зобов'язати орендаря виплатити компенсацію в розмірі добового тарифу прокату протягом всього часу, поки транспортний засіб не стане придатним для використання орендодавцем він не знав, оскільки він юридично не обізнаний та на вказаний пункт договору не звернув уваги.

Третя особа - ОСОБА_3 у судове засідання не з'явився, причин неявки суду не повідомив, хоча належним чином був сповіщений про день, час та місце розгляду справи.

Третя особа - ОСОБА_5 в судове засідання також не з'явився, причин неявки суду не повідомив, хоча належним чином був сповіщений про день, час та місце розгляду справи.

Заслухавши сторони, повно, всебічно і об'єктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності з точки зору належності, допустимості і взаємозв'язку, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, вихдячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем. Поряд з іншими видами діяльності він надає в оренду автомобілі (а.с. 9, 10).

02 червня 2014 року ОСОБА_3 та ОСОБА_1 уклали договір про спільну діяльність з організації служби прокату автомобілів, відповідно до якого вони зобов'язалися шляхом об'єднання майна та підприємницької діяльності без створення юридичної особи спільно діяти в сфері організації служби прокату легкових автомобілів для населення та юридичних осіб з метою отримання прибутку (а.с. 23).

Відповідно до п. п. 2.1, 3.1, 7.1, 7.2 вказаного договору ОСОБА_3 зобов'язався за потребою ОСОБА_1 своєчасно надавати у тимчасове володіння (прокат) власний легковий автомобіль «ЗАЗ «Ланос», державний номер НОМЕР_1, замовникам; забезпечити власну присутність під час передачі замовникам автомобіля у прокат.

ОСОБА_1, поряд з іншим, зобов'язався: вести переговори та укладати договори прокату автомобілів із замовниками, здійснювати контроль за належним використанням автомобілів у прокаті; здійснювати захист права власності на автомобіль ОСОБА_3; забезпечувати відшкодування матеріальної шкоди ОСОБА_3 за рахунок винних осіб внаслідок пошкодження або знищення автомобіля під час надання автомобіля у прокат.

У разі пошкодження або знищення автомобіля ОСОБА_3 під час прокатної діяльності, ОСОБА_1 повинен відшкодувати матеріальну шкоду самостійно.

Після відшкодування матеріальної шкоди ОСОБА_3 ОСОБА_1 за умовами договору прокату та на правах регресу має право відшкодувати матеріальну шкоду та збитки за рахунок винної сторони.

Як вбачається з копії Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 власником автомобіля «ЗАЗ «Lanos», реєстр. номер НОМЕР_1, є ОСОБА_3 (а.с. 14).

Відповідно до договору добровільного страхування наземного транспортного засобу (Автокаско) №АЗ-034/000/140000036 ОСОБА_3 застрахував у ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» зазначений вище автомобіль за програмою страхування «VIP страхування» (а.с. 15).

23 жовтня 2014 року між ОСОБА_2 і ОСОБА_1 було укладено договір прокату №258, згідно з умовами якого останній надав у прокат автомобіль «ЗАЗ «Lanos», реєстр. номер НОМЕР_1, а ОСОБА_2 прийняв у прокат зазначений автомобіль на період з 23 по 26 жовтня 2014 року, за що сплатив 1050 грн. (а.с. 13).

Своїм підписом у вказаному договорі прокату ОСОБА_2 підтвердив, що він з умовами та правилами прокату ознайомлений і згоден. Також вказаний договір підписаний власником автомобіля ОСОБА_3

Відповідно до п. п. 1, 2, 5 договору прокату транспортний засіб передається орендареві в технічно справному стані, без явних дефектів. Про які-небудь виявлені дефекти орендар зобов'язаний довести до відома орендодавця в момент передачі транспортного засобу в прокат. Орендар зобов'язується повернути транспортний засіб орендодавцю в такому ж стані з усіма документами і аксесуарами в час і місце, які вказані в договорі. Орендодавець залишає за собою право вимагати негайного повернення транспортного засобу за рахунок орендаря при порушенні орендарем цього договору.

У разі пошкодження, крадіжки або руйнування транспортного засобу або його частин орендар зобов'язаний відшкодувати орендодавцю весь збиток у даному випадку (у т. ч. витрати на транспортування/заміну, ремонт або оновлення, компенсацію за зниження вартості транспортного засобу, компенсацію за неотриманий прибуток і т.д.), незалежно від вини орендаря або додаткового водія (водіїв), якщо орендар або додатковий водій (водії) порушили умови цього договору, вимоги чинного законодавства (в тому числі митні правила) або умови страхування. У разі втрати прибутку орендодавець має право зобов'язати орендаря виплатити компенсацію в розмірі добового тарифу прокату протягом всього часу, поки транспортний засіб не стане придатним для використання орендодавцем.

Орендар зобов'язується дбайливо ставитися до транспортного засобу, використовувати протиугінні засоби, які встановлені на ньому, вночі паркувати транспортний засіб тільки на охоронюваних паркувальних майданчиках. Документи та ключі від транспортного засобу повинні постійно бути в орендаря. Не дозволяється, поряд з іншим, керувати транспортним засобом іншим особам, крім орендаря, за винятком випадків, коли це дозволено відповідним записом на звороті даного договору.

Як вбачається з акту про пожежу від 25 жовтня 2014 року та довідки Білопільського районного сектору Управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Сумській області від 29 жовтня 2014 року №739 25 жовтня 2014 року близько 21 год. 38 хв. у легковому автомобілі «Ланос», реєстр. номер НОМЕР_1, 2012 року випуску, сталася пожежа за адресою: АДРЕСА_2. Внаслідок пожежі знищено відсік двигуна, лакофарбове покриття капота та фари автомобіля. Пошкоджено панель приладів та облицювання у салоні автомобіля (а.с. 16-17).

Відповідно до звіту 262/14 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику КТЗ «ЗАЗ «Lanos», реєстр. номер НОМЕР_1, внаслідок пошкодження у ДТП від 03 листопада 2014 року, складеного суб'єктом оціночної діяльності - фізичною особою підприємцем ОСОБА_6, вартість матеріального збитку, завданого власнику вказаного автомобіля внаслідок його пошкодження у ДТП дорівнює його ринковій вартості та складає 97847 грн. 26 коп. (а. с. 18-21).

У відповідності зі ст. 787 ЦК України за договором прокату наймодавець, який здійснює підприємницьку діяльність з передання речей у найм, передає або зобов'язується передати рухому річ наймачеві у користування за плату на певний строк.

Договір прокату є договором приєднання. Наймодавець може встановлювати типові умови договору прокату. Типові умови договору прокату не можуть порушувати прав наймачів, встановлених законом.

Умови договору прокату, які погіршують становище наймача порівняно з тим, що встановлено типовими умовами договору, є нікчемними.

Договір прокату є публічним договором.

Згідно з ч. 1 ст. 788 ЦК України предметом договору прокату є рухома річ, яка використовується для задоволення побутових невиробничих потреб.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з абз. 2 п. 8 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року №6 з винної особи за регресною вимогою стягується сума майнових витрат, понесених на виконання зобов'язання по відшкодуванню шкоди, а якщо законом встановлено межі відшкодування або межі відповідальності винної особи, то з неї витрати стягуються в цих межах.

Відповідно до ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Оскільки відповідно до статті 3 Закону № 1961-IV обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється як з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, так і захисту майнових інтересів страхувальників, враховуючи положення статті 1194 ЦК, питання про відшкодування шкоди самою особою, відповідальність якої застрахована, вирішується залежно від висловленої нею згоди на таке відшкодування та виконання чи невиконання нею передбаченого статтею 33 Закону № 1961-IV обов'язку щодо письмового надання страховику, з яким укладено відповідний договір (у передбачених випадках - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого зразка. У разі відсутності такої згоди завдана потерпілому шкода підлягає відшкодуванню страховиком у межах передбаченого договором страхування страхового відшкодування. Наявність такої згоди у вигляді відповідної заяви цієї особи та виконання нею передбаченого статтею 33 Закону № 1961-IV обов'язку з'ясовується судом першої інстанції, у зв'язку з чим до участі у справі може бути залучений страховик.

У разі невиконання особою, відповідальність якої застрахована, обов'язку письмового надання страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у передбачених випадках - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, шкода відшкодовується завдавачем шкоди.

04 листопада 2014 року ОСОБА_3 отримав від ОСОБА_1 97848 грн. 26 коп. в якості компенсації за шкоду спричинену його власності - автомобілю «ЗАЗ «Lanos», реєстр. номер НОМЕР_2, що підтверджується його розпискою (а.с. 24).

У відповідності з ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Враховуючи викладене, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 необхідно стягнути 97847 грн. 26 коп. майнової шкоди, більш того, вказаний розмір коди було визнано відповідачем у суді.

Що стосується позовних вимог про стягнення з відповідача збитків, завданих внаслідок простою автомобіля, то суд приходить до наступних висновків.

Статтею 611 ЦК України встановлено, що в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

У відповідності з ч. 4 ст. 623 ЦК України при визначенні неодержаних доходів (упущеної вигоди) враховуються заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання.

Отже, для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків у вигляді упущеної вигоди, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: 1) протиправної поведінки; 2) збитків; 3) причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками; 4) вини та встановлення заходів, вжитих стороною для одержання такої вигоди.

Пред'явлення вимоги про відшкодування неодержаних доходів (упущеної вигоди) покладає на кредитора обов'язок довести, що ці доходи (вигода) не є абстрактними, а дійсно були б ним отримані в разі належного виконання боржником своїх обов'язків. При визначенні реальності неодержаних доходів мають враховуватися заходи, вжиті кредитором для їх одержання. У вигляді упущеної вигоди відшкодовуються ті збитки, які могли б бути отримані при належному виконанні зобов'язання.

З огляду на п. 2 договору прокату від 23 жовтня 2014 року №258 орендодавець має право зобов'язати орендаря виплатити компенсацію в розмірі добового тарифу прокату протягом всього часу, поки транспортний засіб не стане придатним для використання орендодавцем лише у разі втрати прибутку.

Як вбачається з наданих позивачем ксерокопій договорів прокату вказаного вище автомобіля «ЗАЗ «Lanos», реєстр. номер НОМЕР_1, останній перебував у прокаті з 29 вересня по 09 жовтня 2014 року, з 10 жовтня по 11 жовтня 2014 року, з 11 жовтня по 12 жовтня 2014 року, з 13 жовтня по 16 жовтня 2014 року. Також автомобіль, майже весть місяць перебував в прокаті в вересні та серпні 2014 року (а.с. 156-180).

Вказані вище обставини свідчать про реальність доходів позивача від прокату автомобіля «ЗАЗ «Lanos», реєстр. номер НОМЕР_1 та втрачені прибутки завданіпростоєм автомобіля у зв'язку з його пошкодженням.

Разом із цим, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 в частині стягнення з ОСОБА_2 за період з 27 жовтня 2014 року по 30 квітня 2015 року втраченого прибутку в сумі 64750 грн. завданого простоєм автомобіля підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Як вже було зазначено вище, 02 червня 2014 року ОСОБА_3 та ОСОБА_1 уклали договір про спільну діяльність з організації служби прокату автомобілів, відповідно до якого вони зобов'язалися шляхом об'єднання майна та підприємницької діяльності без створення юридичної особи спільно діяти в сфері організації служби прокату легкових автомобілів для населення та юридичних осіб з метою отримання прибутку (а.с. 23).

Відповідно до п. п. 2.1 вказаного договору ОСОБА_3 зобов'язався за потребою ОСОБА_1 своєчасно надавати у тимчасове володіння (прокат) власний легковий автомобіль «ЗАЗ «Ланос», державний номер НОМЕР_1, замовникам; забезпечити власну присутність під час передачі замовникам автомобіля у прокат.

Вказаним договором було визначено, що договір діє з моменту його підписання і до 15 грудня 2014 року. Договір може бути пролонгований (продовжений) сторонами за взаємною згодою на визначений або невизначений термін.

Всупереч вимогам ст. 60 ЦПК України позивач не надав суду доказів, що договір про спільну діяльність з організації прокату автомобілів від 02 червня 2014 року, укладений між ним та ОСОБА_3, який є власником автомобіля «ЗАЗ «Ланос», державний номер НОМЕР_1, був продовжений, а тому вимоги позивача про стягнення збитків з ОСОБА_2, завданих простоєм автомобіля за період з 15 грудня 2014 року по 30 квітня 2015 року є безпідставними.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 збитки завданіпростоєм автомобіля за період з 27 жовтня 2014 року по 15 грудня включно 2014 року в сумі 17500 грн., виходячи з розрахунку 350 х 50 = 17500, де 350 грн. - це вартість прокату автомобіля за 1 добу згідно договору прокату, а 50 - це кількість днів простою автомобіля.

В частині стягнення з ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 завданих простоєм автомобіля збитків за період з 15 грудня 2014 року по 30 квітня 2015 року позивачу слід відмовити.

Вирішуючи питання про судові витрати в справі, суд керується положеннями ст. 88 ЦПК України, згідно якої стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Загальна сума судових витрат ОСОБА_1 становить 1626 грн. (а.с.1,112).

Позов ОСОБА_1 задоволено на 71% (115347,26 грн. х 100% : 162597,26 грн. = 71%), тому судові витрати стягуються пропорційно задоволеним вимогам, у з'язку з чим з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню судові витрати в сумі 1154,46 грн. (1626 грн. х 71% : 100% = 1154,46 грн.).

Також судом встановлено, що ухвалою Білопільського районного суду Сумської області від 10 листопада 2014 року було прийнято рішення про забезпечення позову у виді накладення арешту на рухоме та нерухоме майно, що належить на праві власності відповідачу ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцю та мешканцю Сумської області, м. Білопілля, вул. Котляревського, 19, у межах ціни позову 102047 грн. 26 коп.

Оскільки розгляд справи судом закінчений, арешт з майна ОСОБА_2 необхідно зняти.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 22, 611, 623, 787-788, 1191-1192 ЦК України, ст. ст. 4, 10, 57, 58, 60, 64, 88, 209, 213, 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 115347 (сто п'ятнадцять тисяч триста сорок сім) гривень 26 копійок та судові витрати в сумі 1154 (одна тисяча сто п'ятдесят чотири) гривні 46 копійок.

В задоволенні позовних вимог про стягнення 47250 (сорок сім тисяч двісті п'ятдесят) гривень ОСОБА_1 відмовити за необгрунтованістю.

Зняти арешт з рухомого та нерухомого майна, що належить на праві власності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця АДРЕСА_1

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя