Провадження № 2/127/4171/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 серпня 2015 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого - судді Ан О.В.,

при секретареві Ліщишинові О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції Вінницької області за участю третіх осіб без самостійних вимог ОСОБА_3 вінницької державної нотаріальної контори, Ленінського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції про зняття арешту з майна, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до Реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції Вінницької області про зняття арешту з майна, мотивуючи його тим, відповідно до витягу з державного реєстру прав ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2 є співвласниками квартири АДРЕСА_1 по 1/3 частки кожному. Після смерті ОСОБА_4 його дружина ОСОБА_5 звернулась до Третьої вінницької державної нотаріальної контори для отримання спадщини та отримала відмову у звязку з тим, що на підставі листа-заборони И-7-Л від 02.02.1999 року виданого Ленінським районним судом м.Вінниці, ОСОБА_3 вінницькою державною нотаріальною конторою 01.08.2007 року внесено до Єдиного реєстру заборон відчужень нерухомого майна за № 5405933 обтяження на квартиру АДРЕСА_2, а тому отримати свідоцтво про право на спадщину неможливо.

Відповідно до рішення Ленінського районного суду м.Вінниці обмежено цивільну дієздатність ОСОБА_2.

Рішенням Ленінського районного суду м.Вінниці від 03.03.2011 року ОСОБА_5 призначено опікуном ОСОБА_2

Вироком Ленінського районного суду м.Вінниці від 18.10.2000 року ОСОБА_2 засуджений за ст. ст. 81, ч. 3 ст. 89, ч. 1 ст. 42 КК України до чотирьох років позбавлення волі з конфіскацією усього особистого майна. Відповідно до Заключних та перехілдних положен КК України в редакції 2001 року, вироки судів в частині конфіскації майна і стягнення штрафу не приводити у виконання, якщо до набрання чинності редацією КК конфісковане майно не було вилучене і реалізоване. В матеріалах кримінальної справи відсутні відомості щодо направлення Ленінським районним судом м.Вінниці до ОСОБА_3 державної нотаріальної контори листа-заборони И-7-Л від 02.02.1999 року про заборону вчинення нотаріальних дій. Крім того кримінальна справа № 1-584/2000 розпочата 18.05.2000 року, що заздалегідь виключає наявність у справі відомостей про накладення арешту на майно ОСОБА_2, тому позивач вважає, що арешт накладений на майно безпідставно та порушує його права на щодо розпорядження власністю.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд задовольнити позов з підстав викладених в позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_3 вінницької державної нотаріальної контори до судового засідання не зявилась, проте подала до суду заяву в якій просила розгляд справи провести у її відсутність, при ухваленні рішення поклалась на розсуд суду.

Представник третьої особи Ленінського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції до судового засідання не зявився про причини не явки суд не повідомив.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню таких підстав.

Відповідно до листа-заборони № И-7-Л від 09.02.1999 року виданого Ленінським районним судом м.Вінниці накладено арешт на квартиру АДРЕСА_3, та ОСОБА_3 вінницькою державною нотаріальною конторою 01.08.2007 року внесено до Єдиного реєстру заборон відчужень обєктів нерухомого майна за № 5405933 обтяження на квартиру АДРЕСА_4.(а.с. 4).

Згідно витягу про державну реєстрацію прав від 22.02.2011 року ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2 є співвласниками квартири АДРЕСА_3 на праві спільної часткової власності по 1/3 частки кожному (а.с. 5).

Рішенням Ленінського районного суд м.Вінниці від 22.12.2010 року обмежено цивільну дієздатність ОСОБА_2 (а.с. 6).

Рішенням Ленінського районного суду м.Вінниці від 03.03.2011 року ОСОБА_5 призначено опікуном ОСОБА_2Г(а.с. 7).

Згідно з ст. 60 ч. 1 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

На підставі викладеного суд прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог і необхідність їх задоволення.

Керуючись Законом України «Про виконавче провадження»,ст.ст. 10, 11, 60, 88, 169, 209, 212-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції Вінницької області за участю третіх осіб без самостійних вимог ОСОБА_3 вінницької державної нотаріальної контори, Ленінського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції про зняття арешту з майна задовольнити.

Скасувати арешт квартири АДРЕСА_3, який зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна за № 5405933

Зобовязати Реєстраційну службу Вінницького міського управління юстиції Вінницької області виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна запис від 01 серпня 2007 року за № 5405933 про арешт квартири АДРЕСА_5

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: