Справа № 243/9138/15-ц
Провадження № 2/243/4792/2015
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Словянський міськрайонний суд Донецької області в складі:
головуючого - судді Ільяшевич О.В.,
при секретареві Хміль О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Словянського міськрайонного суду Донецької області (вул. Добровольського, 2, м. Словянськ Донецької області) цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
ВСТАНОВИВ:
31 серпня 2015 року, згідно штемпеля на конверті, ПАТ ВіЕйБі Банк звернулось до суду з позовом, в якому позивач вказував, що з відповідачем по справі ОСОБА_2 13 березня 2012 року ПАТ ВіЕйБі Банк уклало кредитний договір № BL_КГ100098699, згідно із умовами якого Відповідачу було надано кредит у розмірі 30 000 грн. 00 коп. на задоволення поточних потреб, з встановленням процентної ставки за користування кредитом в розмірі 0.01 % річних та з терміном повернення кредиту та процентів за ним не пізніше 13 березня 2015р. згідно графіку який є невідємною частиною Кредитного договору. Відповідно п. 1.2 Кредитного договору банк надає позичальнику грошові кошти в національній валюті в сумі зазначеній в п.1. спеціальної частини договору у формі відкличної не відновлювальної лінії, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити банку плату за користування кредитними коштами, комісії та можливі штрафні санкції в порядку та на умовах визначених договором. Згідно із п. 2.4.2. Кредитного договору Позичальник повинен сплачувати щомісячно в день повернення частини кредиту відповідно до платежів, передбачених у графіку погашення заборгованості за кредитом. Крім того Відповідач постійно порушує умови Кредитного договору щодо повернення частини кредиту згідно графіку, встановленого в додатку № 1 до Кредитного договору (до позову додається). Згідно п. 4.2. Кредитного договору у випадку невиконання Позичальником обов'язку передбаченого у п. 3.3.3 загальної частини договору, при тому, що прострочення виконаних зобов'язань за договором перевищило 60 календарних днів, ОСОБА_1 має право вимагати від позичальника додатково сплатити Банку штраф у розмірі зазначеному у п. 8 Спеціальної частини договору. Згідно із п. 4.3. Кредитного договору у випадку прострочення позичальником сплати або сплати не в повному обсязі чергового платежу за графіком, ОСОБА_1 має право вимагати від позичальника додатково сплатити Банку пеню, що розраховується від суми невиконаних боргових зобов'язань, строк виконання яких настав і які не були виконані на день прострочення виконання. Ставка, яка застосовується для обчислення пені, зазначена в п. 9 спеціальної частини договору. Відповідно п. 2.5.2. позичальник зобов'язується не пізніше дати, встановленої в графіку погашень, поповнювати рахунок ПАТ «ВіЕйБі Банк», вказаний в п. 6 спеціальної частини договору валюті кредиту шляхом внесення готівкових коштів через касу банку або безготівковим перерахуванням, у сумах не менших за суми платежів, встановлених у графіку погашень.
Відповідач порушив умови кредитного договору, і станом на 13 серпня 2015 року має прострочену заборгованість на загальну суму 32 829 грн. 22 коп., яка складається із:
- заборгованості за кредитом 6 897 грн. 18 коп.;
- заборгованості по відсоткам за користування кредитом 0 грн. 85 коп.;
- комісії за РО 7 200 грн. 00 коп.;
- плати за пропуск платежів 18 731 грн. 19 коп.;
За таких обставин позивач вважає, що відповідач у строк, вказаний в договорі своїх зобовязань по договору не виконав, а тому просить суд стягнути вказані кошти з відповідача.
В судове засідання представник позивача не зявився, подав до суду заяву про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав з підстав, вказаних в позовній заяві, проти вирішення справи у заочному порядку не заперечував.
Під час розгляду справи, судом приймалися усі передбачені діючим законодавством заходи щодо належного повідомлення відповідача ОСОБА_2 про місце, день та час розгляду справи. Відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження», пересилання пошти не здійснюється до м. Горлівка Донецької області, де зареєстровано місце проживання ОСОБА_2, що позбавляє суд можливості надіслання поштою судового виклику до суду за зареєстрованим у передбаченому законом порядку місцем проживання відповідачів (ч.5 ст.74 ЦПК України).
Незважаючи на прийняті судом заходи, відповідач ОСОБА_2 до судового засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення справи не подавав, заяв про розгляд справи у його відсутності до суду не надходило.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що оскільки від відповідача не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, як то передбачає ст. 169 ЦПК України, з причин, які б могли бути визнані судом поважними, у суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи, а тому, суд зі згоди представника позивача вирішує справу на підставі наявних у справі доказів у відповідності до ст. 224-228 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд позов задовольняє частково, виходячи з наступного:
В судовому засіданні встановлено, що 13 березня 2012 року ПАТ ВіЕйБі Банк уклало кредитний договір № BL_КГ100098699, згідно із умовами якого Відповідачу було надано кредит у розмірі 30 000 грн. 00 коп. на задоволення поточних потреб, з встановленням процентної ставки за користування кредитом в розмірі 0.01 % річних та з терміном повернення кредиту та процентів за ним не пізніше 13 березня 2015р. згідно графіку який є невідємною частиною Кредитного договору. Відповідно п. 1.2 Кредитного договору банк надає позичальнику грошові кошти в національній валюті в сумі зазначеній в п.1. спеціальної частини договору у формі відкличної не відновлювальної лінії, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити банку плату за користування кредитними коштами, комісії та можливі штрафні санкції в порядку та на умовах визначених договором. Згідно із п. 2.4.2. Кредитного договору Позичальник повинен сплачувати щомісячно в день повернення частини кредиту відповідно до платежів, передбачених у графіку погашення заборгованості за кредитом. Крім того Відповідач постійно порушує умови Кредитного договору щодо повернення частини кредиту згідно графіку, встановленого в додатку № 1 до Кредитного договору (до позову додається). Згідно п. 4.2. Кредитного договору у випадку невиконання Позичальником обов'язку передбаченого у п. 3.3.3 загальної частини договору, при тому, що прострочення виконаних зобов'язань за договором перевищило 60 календарних днів, ОСОБА_1 має право вимагати від позичальника додатково сплатити Банку штраф у розмірі зазначеному у п. 8 Спеціальної частини договору. Згідно із п. 4.3. Кредитного договору у випадку прострочення позичальником сплати або сплати не в повному обсязі чергового платежу за графіком, ОСОБА_1 має право вимагати від позичальника додатково сплатити Банку пеню, що розраховується від суми невиконаних боргових зобов'язань, строк виконання яких настав і які не були виконані на день прострочення виконання. Ставка, яка застосовується для обчислення пені, зазначена в п. 9 спеціальної частини договору. Відповідно п. 2.5.2. позичальник зобов'язується не пізніше дати, встановленої в графіку погашень, поповнювати рахунок ПАТ «ВіЕйБі Банк», вказаний в п. 6 спеціальної частини договору валюті кредиту шляхом внесення готівкових коштів через касу банку або безготівковим перерахуванням, у сумах не менших за суми платежів, встановлених у графіку погашень (а.с. 6-12).
Відповідач порушив умови кредитного договору, і станом на 13 серпня 2015 року має прострочену заборгованість на загальну суму 32 829 грн. 22 коп., яка складається із:
- заборгованості за кредитом 6 897 грн. 18 коп.;
- заборгованості по відсоткам за користування кредитом 0 грн. 85 коп.;
- комісії за РО 7 200 грн. 00 коп.;
- плати за пропуск платежів 18 731 грн. 19 коп. (а.с. 4-5).
Суд виходить з вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості і кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідач в судове засідання не з'явився, не скористався своїми процесуальними правами сторони в процесі і не надав належних доказів, які спростовують доводи позивача.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства.
У відповідності із ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлено строк(термін)його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
У відповідності із ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив зобовязання, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
У відповідності до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Згідно із ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
У звязку із викладеним, суд приходить до висновку, що між сторонами виникли кредитні правовідносини, за яких відповідач не виконав свої зобовязання по кредитному договору, внаслідок чого утворилась заборгованість по договору кредиту, яка підтверджується розрахунком заборгованості по договору кредиту.
У судовому засіданні достовірно встановлено, що заборгованість по кредиту відповідача складається із заборгованості за кредитом в сумі 6 897 грн. 18 коп., заборгованості по відсоткам за користування кредитом в сумі 0 грн. 85 коп., комісії за РО в сумі 7 200 грн. 00 коп.
Натомість розмір пені(плата за пропуск платежів) становить 18 731 грн. 19 коп., що перевищує суму боргу у більш як три рази. На думку суду такий розмір неустойки значно перевищує розмір збитків.
Частиною третьою статті 551 ЦК України передбачено, зокрема, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків.
Отже, частина третя статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обовязку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків.
Наведена правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України у справі № 6-100цс14 від 03 вересня 2015 року.
Враховуючи наведене, суд вважає за можливе застосувати до спірних правовідносин ч.3 ст. 551 ЦК України та зменшити розмір неустойки пені до 5000 грн., оскільки розмір неустойки значно перевищує розмір збитків.
У звязку із викладеним, суд приходить до висновку, що оскільки відповідач зобовязань по договору кредиту не виконував з відповідача на користь позивача слід стягнути вказані в позовній заяві кошти в частині заборгованості по кредиту, відсотках, комісії в повному обсязі, а розмір неустойки(пені) зменшити, стягнувши з відповідача на користь позивача неустойку(пеню)в розмірі 5000 грн., оскільки судом дійсно встановлено, що розмір самої неустойки(пені) значно перевищує розмір заборгованості по кредиту.
Згідно із ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
Відповідно п. 1 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» ( в редакції, що діяла на час звернення позивача до суду), судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Згідно ч. 2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати.
Отже, оскільки суд ухвалює рішення на користь позивача частково, то відповідно з відповідача в дохід держави підлягає стягненню сума судового збору, пропорційно до задоволених вимог, яка складає 190 грн. 41 коп. грн. 00 грн.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 61, 88 ч. 1, 130, 174, 209, 212-215, 224-228 ЦПК України, ст. ст. 526, 530, 610, 611, 612, 1050, 1054 ЦК України, суд, -
ВИРІШИВ:
Позов задовольнити частково.
В решті позову відмовити.
Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН: НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, судовий збір у розмірі 190 (сто девяносто) грн. 41 коп. в дохід держави.
До суду відповідачем може бути подана заява про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії.
На рішення суду позивачем може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Донецької області через Словянський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення, а відповідачем в такий же строк з дня залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення складено у нарадчій кімнаті у єдиному екземплярі.

Повний текст рішення виготовлений 29 грудня 2015 року.

Головуючий суддя: О.В. Ільяшевич