АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22ц/796/7202/2015 Головуючий у 1-й інстанції - Войтенко Т.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 липня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва у складі :

головуючого - Шахової О.В.

суддів Головачова Я.В., Невідомої Т.В.

при секретарі - Греку А.Г.

розглянула у відкритому судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_1, поданою її представником ОСОБА_2, про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Подільського районного суду м. Києва від 21 листопада 2013 року у справі за позовом Державного підприємства «Науково-дослідний, виробничий агрокомбінат «Пуща-Водиця» до ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_3, про виселення та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Науково-дослідний, виробничий агрокомбінат «Пуща-Водиця, ОСОБА_3, Подільської районної державної адміністрації, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, - Колективне підприємство Редакція Газети «Вечірній Київ», про визнання права користування житловим приміщенням, за апеляційною скаргою ОСОБА_1, поданою її представником ОСОБА_4, на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 19 березня 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2014 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Подільського районного суду м. Києва від 21 листопада 2013 року у справі за зазначеними позовами.

Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що на час ухвалення Подільським районним судом м. Києва рішення від 21 листопада 2013 року та Апеляційним судом м. Києва рішення від 22 січня 2014 року існували обставини, які не були і не могли бути їм відомі раніше, оскільки були встановлені лише 10 вересня 2014 року (після отримання відповіді на звернення до Подільської РДА), а саме, що будинок АДРЕСА_1 згідно розпорядження Київської міської державної адміністрації від 27 вересня 2013 року «Про затвердження актів приймання-передачі житлового будинку та дитячого навчального закладу в комунальну власність територіальної громади міста Києва та до сфери управління Подільської районної в місті Києві державної адміністрації» не перебуває на балансі ДП НДВА «Пуща-Водиця» з 27 вересня 2013 року.

Отже, заявник вважає, що на момент ухвалення рішення судом першої інстанції та на момент ухвалення рішення судом апеляційної інстанції ДП НДВА «Пуща-Водиця» не було балансоутримувачем будинку АДРЕСА_1, а відтак і не мало права вимоги щодо виселення ОСОБА_1 з квартири № 45 у цьому будинку, а тому у задоволені позовних вимог ДП НДВА «Пуща-Водиця», слід було відмовити.

Ця нововиявлена обставина має істотне значення для розгляду справи, існувала на час її розгляду вона входить до предмету доказування та вплинулана висновки суду.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 19 березня 2015 року заява ОСОБА_1, подана її представником ОСОБА_2, про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Подільського районного суду м. Києва від 21 листопада 2013 року у справі за позовом Державного підприємства «Науково-дослідний, виробничий агрокомбінат «Пуща-Водиця» до ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_3, про виселення та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Науково-дослідний, виробничий агрокомбінат «Пуща-Водиця, ОСОБА_3, Подільської районної державної адміністрації, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, - Колективне підприємство Редакція Газети «Вечірній Київ, про визнання права користування житловим приміщенням залишена без задоволення.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_4 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій зазначив, що ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, оскільки судом першої інстанції не враховано обставини які є нововиявленими, а саме: на момент ухвалення рішення судом першої інстанції та на момент ухвалення рішення судом апеляційної інстанції ДПНДВА «Пуща-Водиця» не було балансоутримувачем будинку АДРЕСА_1, а відтак і не мало права вимоги щодо виселення ОСОБА_1 з квартири № 45 у цьому будинку.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 просив апеляційну скаргу задовольнити.

Представник колективного підприємства «Вечірні Київ» не заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Представники позивача просили апеляційну скаргу відхилити, ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Представник Подільської районної державної адміністрації - Мороз Д.С. та ОСОБА_3 заперечували проти задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як убачається із матеріалів справи рішенням Подільського районного суду м. Києва від 21 листопада 2013 року позовні вимоги Державного підприємства «Науково-дослідний виробничий агрокомбінат «Пуща-Водиця» - задоволено.

Виселено ОСОБА_1 з квартири АДРЕСА_1 без надання іншого житлового приміщення.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 про визнання за нею права користування квартирою АДРЕСА_1 відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 22 січня 2014 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Подільського районного суду м. Києва від 21 листопада 2013 року змінено.

Виключено з мотивувальної частини рішення суду посилання на ч. 3 ст. 116 ЖК України, як на правову підставу виселення, та вважати ОСОБА_1 виселенню з квартири АДРЕСА_1 без надання іншого житлового приміщення на підставі ст. 99 ЖК України .

У іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постановляючи ухвалу про залишення без задоволення заяви про перегляд рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами, суд першої інстанції виходив з того, що вказані у заяві обставини не є нововиявленими.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду та вважає його правильним з огляду на наступне.

Згідно ст. 361 ЦПК України рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлені вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправдиві показання свідка, завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення;

2-1) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необґрунтоване рішення;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду;

4) встановлена Конституційним Судом України неконституційність закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п.3, 4 , 5 постанови №4 від 30 березня 2012 року " Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами" нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина друга статті 361 ЦПК).

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 361 ЦПК, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі.

Для визначених пунктами 3, 4 частини другої статті 361 ЦПК нововиявлених обставин необхідними умовами є те, що вони існували на час розгляду справи, але підстави виникли після ухвалення рішення у справі (зокрема, шляхом скасування судового рішення, яке стало підставою для його ухвалення), спростовують обставини, встановлені судом на час розгляду справи, та мають важливе значення для її розгляду.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини.

Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов'язані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для пред'явлення нової вимоги (зокрема, погіршення майнового стану відповідача після ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів).

Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неналежне повідомлення заявника про час і місце розгляду справи, неповне встановлення фактичних обставин справи, порушення порядку дослідження доказів) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

Обставини, на які посилалася особа, яка брала участь у справі, у своїх поясненнях, в апеляційній або касаційній скарзі чи в заяві про перегляд судового рішення Верховним Судом України або які могли бути встановлені при всебічному і повному з'ясуванні судом обставин справи, тобто при виконанні вимог частини четвертої статті 10 ЦПК, не є нововиявленими обставинами.

Неподання стороною або особою, яка бере учать у справі, доказу, про який їй було відомо та який підтверджує відповідні обставини, а також відмова суду у прийнятті доказів не є підставами для перегляду судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами.

За таких обставин, залишаючи без задоволення заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Подільського районного суду м. Києва від 21 листопада 2013 року, суд правильно виходив з того, що обставини, на які посилається заявник не є нововиявленими в розумінні ст. 361 ЦПК України.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги, що на момент ухвалення судових рішень судом першої та апеляційної інстанції ДПНДВА «Пуща-Водиця» не було балансоутримувачем будинку АДРЕСА_1, а відтак і не мало права вимоги щодо виселення ОСОБА_1 з квартири № 45 у цьому будинку, оскільки зазначені обставини могли бути встановлені на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами, а відтак - обставини, на які посилається заявник не є нововиявленими у розумінні ст. 361 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги, щодо наявності підстав для скасування апеляційним судом рішення Подільського районного суду м. Києва від 21 листопада 2013 року не заслуговують на увагу суду, оскільки не ґрунтуються на вимогах закону.

Нормами ЦПК України не передбачено повноважень апеляційного суду за наслідками перегляду ухвали суду першої інстанції скасувати, як просить апелянт, ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 19 березня 2015 року про відмову у перегляді рішення за нововиявленими обставинами, рішення Подільського районного суду м. Києва від 21 листопада 2013 року.

Згідно роз'яснень, що містяться в п. 20 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 4 за змістом частини другої статті 307 ЦПК апеляційний суд відповідно до наданих йому повноважень має право постановити ухвалу про скасування ухвали суду першої інстанції про залишення заяви про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами без задоволення, постановленої з порушенням норм процесуального права, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, до повноважень якого законом віднесено вирішення цього питання.

Інші доводи апеляційної скарги про неповне з'ясування обставин справи, порушення норм процесуального права, невідповідність зроблених в ухвалі висновків фактичним обставинам справи на правильність висновків суду не впливають та їх не спростовують.

В порядку ст. 307 ч. 2 п. 1, ст. 312 ч. 1 п. 1 ЦПК України за наслідками розгляду скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право, зокрема, постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення ухвали без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 218, 303, 304, 307, 312- 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, подану її представником ОСОБА_4, відхилити.

Ухвалу Подільського районного суджу м. Києва від 19 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий суддя:

Судді