У х в а л а

1 вересня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Охрімчук Л.І.,

Романюка Я.М.,

Сеніна Ю.Л.,

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 травня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Державної казначейської служби України, Державної казначейської служби України у Львівській області, прокуратури Львівської області, Шевченківського РВ ЛМУ ГУ МВСУ у Львівській області про відшкодування майнової та моральної шкоди,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 12 грудня 2014 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 16 квітня 2015 року рішення Личаківського районного суду м. Львова від 12 грудня 2014 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено частково: постановлено відшкодувати з Державного бюджету України шляхом списання з рахунку Державної казначейської служби України, призначеного для відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду, на її користь 60 тис. грн моральної шкоди; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 травня 2015 року відмовлено ОСОБА_4 у відкритті касаційного провадження у зазначеній справі за її касаційною скаргою з підстави, передбаченої пунктом 5 частини четвертої статті 328 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

3 липня 2015 року ОСОБА_4 звернулася до Верховного Суду України із заявою про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 травня 2015 року з передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України підстави неоднакового застосування судом касаційної інстанції норм матеріального права, а саме статті 1176 Цивільного кодексу України та статей 1, 2, 4, 13 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду».

На обґрунтування підстави перегляду зазначених судових рішень, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України, заявниця посилається на ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 червня 2013 року, 4, 11 та 25 лютого, 26 березня і 8 квітня 2015 року, в яких, на її думку, по-іншому, ніж в оскаржуваному рішенні, застосовано вказані норми матеріального права.

Перевіривши наведені в заяві доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що в допуску справи до провадження необхідно відмовити з таких підстав.

За положеннями пункту 1 частини першої статті 355 ЦПК України підставою для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

При цьому під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де тотожними є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Постановляючи ухвалу від 14 травня 2015 року, про перегляд якої порушує питання заявниця, касаційний суд погодився з висновком апеляційного суду про те, що відповідно до Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» позивачка має право на відшкодування завданої моральної шкоди, проте відсутні правові підстави для задоволення її позовних вимог про відшкодування майнової шкоди за ненаданням нею доказів.

Разом з тим в ухвалах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, наданих як приклад неоднакового застосування судом касаційної інстанції вказаних норм матеріального права, містяться такі висновки:

- в ухвалах від 19 червня 2013 року, 4 лютого 2015 року, 11 лютого 2015 року і 26 березня 2015 року касаційний суд дійшов висновків, що незаконним притягненням до кримінальної відповідальності особі заподіяна моральна шкода, та визначив її розмір із врахуванням обставин справи та встановлених вимог закону;

- в ухвалі від 25 лютого 2015 року касаційний суд, залишаючи без змін судові рішення, погодився з їх висновками про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог про відшкодування моральної шкоди та недоведеність позивачем позовних вимог в частині відшкодування втраченого заробітку;

- в ухвалі від 8 квітня 2015 року касаційний суд, залишаючи без змін судові рішення, погодився з їх висновками про наявність правових підстав для відшкодування позивачу майнової та моральної шкоди.

Отже, порівняння наведених судових рішень із судовим рішенням, про перегляд якого подано заяву, не дає підстав для висновку про те, що суд касаційної інстанції під час розгляду двох чи більше справ з тотожними предметами спору, підставами позову та аналогічними обставинами й однаковим регулюванням норм матеріального права у спірних правовідносинах дійшов протилежних висновків щодо заявлених вимог.

Ураховуючи наведене, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що в допуску справи до провадження Верховного Суду України необхідно відмовити.

Керуючись частиною другою статті 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_4 до Державної казначейської служби України, Державної казначейської служби України у Львівській області, прокуратури Львівської області, Шевченківського РВ ЛМУ ГУ МВСУ у Львівській області про відшкодування майнової та моральної шкоди за заявою ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 травня 2015 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Л.І. Охрімчук

Я.М. Романюк

Ю.Л. Сенін