Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Ізмайлової Т.Л., Мостової Г.І., Наумчука М.І.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Полтавський турбомеханічний завод», третя особа - територіальна державна інспекція з питань праці у Полтавській області, про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Полтавський турбомеханічний завод» на рішення Київського районного суду м. Полтави від 24 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 04 червня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

23 січня 2015 року ОСОБА_4 звернувся до АТ «Полтавський турбомеханічний завод» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, посилаючись на те, що він працював на посаді менеджера по збуту на АТ «Полтавський турбомеханічний завод». 15 грудня 2014 року його було звільнено за пунктом 3 ст. 40 КЗпП України (у зв'язку з систематичним невиконанням працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором та правилами внутрішнього трудового розпорядку).

Позивач вважає, що його звільнено незаконно, оскільки він порушень трудової дисципліни не вчиняв, натомість, відповідачем було порушено порядок застосування дисциплінарних стягнень та порушено порядок отримання згоди на звільнення від профспілкового органу.

З урахуванням доповнень позивач просив суд поновити його на роботі, визнати незаконним звільнення з роботи за п. 3 ст. 40 КЗпП України за систематичне невиконання обов'язків та правил внутрішнього трудового розпорядку, скасувати наказ про звільнення, стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 11 692,89 грн, а також 5 500,00 грн на відшкодування моральної шкоди, зобов'язати відповідача видати дублікат трудової книжки без внесення до неї запису про звільнення за п. 3 ст. 40 КЗпП України, визнати незаконним та скасувати наказ № 30/ОК від 28 листопада 2014 року про накладення на нього дисциплінарного стягнення у вигляді догани.

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 24 квітня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 18 травня 2015 року, позов задоволено частково.

Визнано незаконним та скасовано наказ директора АТ «Полтавський турбомеханічний завод» Одаренка К.Ю. від 15 грудня 2014 року про звільнення ОСОБА_4 з роботи за п. 3 ст. 40 КЗпП України за систематичне невиконання обов'язків та порушення правил внутрішнього трудового розпорядку.

Поновлено ОСОБА_4 на посаді менеджера по збуту АТ «Полтавський турбомеханічний завод».

Скасовано наказ директора АТ «Полтавський турбомеханічний завод» Одаренка К.Ю. № 30/ОК від 28 листопада 2014 року про накладення на ОСОБА_4 дисциплінарного стягнення у вигляді догани.

Стягнуто з АТ «Полтавський турбомеханічний завод» на користь ОСОБА_4 9 093,19 грн середнього заробітку за час вимушеного прогулу, з якого підлягають утриманню податки та інші обов'язкові платежі.

Зобов'язано АТ «Полтавський турбомеханічний завод» видати ОСОБА_4 дублікат трудової книжки без внесення до неї запису про звільнення на підставі п. 3 ст. 40 КЗпП України. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

АТ «Полтавський турбомеханічний завод», не погоджуючись з даними судовими рішеннями першої та апеляційної інстанцій подало касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами норм процесуального права, просить їх скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Колегією суддів встановлено та вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалені з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків місцевого та апеляційного судів, обґрунтовано викладених в мотивувальних частинах оскаржуваних судових рішень.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, обґрунтовано виходив із того, що звільнення ОСОБА_4 на підставі п. 3 ст. 40 КЗпП України, відбулося з порушенням норм трудового законодавства, а тому він підлягає поновленню на роботі. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 235 КЗпП України на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за час вимушеного прогулу.

За таких обставин, правові підстави для скасування оскаржуваних рішень відсутні.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,-

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Полтавський турбомеханічний завод» відхилити.

Рішення Київського районного суду м. Полтави від 24 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 04 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:Т.Л. Ізмайлова
Г.І. Мостова
М.І. Наумчук