Провадження №2/485/823/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2015 року Снігурівський районний суд Миколаївської області у складі: головуючого - судді Кішковської З.А.,

при секретарі - Забаровській С.А.,

за участю: позивачки - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Снігурівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

18 грудня 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з указаним позовом. На обґрунтування вимог зазначила, що шлюб з відповідачем зареєстрували 20 вересня 2014 року. У грудні того ж року сімейні та подружні стосунки було припинено через втрату почуттів, які були основою шлюбного союзу, внаслідок постійних сварок на ґрунті різності поглядів на сімейне життя та обов"язки. Стверджуючи про неможливість примирення на збереження шлюбу, позивачка просила про задоволення позовних вимог.

У судовому засіданні позивачка позов підтримала. Суду пояснила, що з чоловіком до реєстрації шлюбу три роки проживали фактичною сім"єю. Батьківство стосовно дитини він посвідчив у добровільному порядку. Після одруження відповідач змінив своє ставлення до неї та дитини. Більшість часу проводив з друзями, зловживав спиртним, зчиняв сварки. У грудні 2014 року вона пішла від нього. Численних пропозицій щодо примирення не прийняла. У неї склалися нові фактичні шлюбні стосунки з іншим чоловіком. Формальне існування шлюбу суперечить її інтересам.

Відповідач позовні вимоги визнав. Підтвердив, що у сім"ї з позивачкою кожен з них жив власними інтересами. Після припинення спільного проживання, дійсно, неодноразово просив дружину поновити стосунки, проти чого остання заперечувала. Натепер, три місяці він проживає у новій фактичній сім"ї.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Подружжя зареєструвало шлюб 20 вересня 2014 року у Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис №984 і видано свідоцтво про шлюб серії 1-ФП №110572 (а.с.5).

Згідно записів у свідоцтві про народження серії 1-ФП №216784 сторони у справі є батьками малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6).

Подружжя проживає окремо, що підтверджується даними їх паспортної реєстрації та довідкою Афанасіївської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області, датованою 21 грудня 2015 року, вих.№1551 про те, що позивачка проживає без реєстрації в с.Юр"ївка Снігурівського району з сином. Сторони ствердили суду про припинення сімейних та подружніх стосунків з грудня 2014 року.

Між сторонами мають місце сімейні правовідносини. У порядку ст.110 СК України позивачка пред'явила позов про розірвання шлюбу.

В силу ст.112 СК України та відповідно до п.10 Постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 року за №11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" за заявлення позову одним з подружжя про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

При розгляді справи встановлено, що чоловік та дружина спільно не проживають протягом одного року. Причиною розпаду сім'ї слугувала втрата почуттів, що були основою шлюбного союзу. Як позивачка так і відповідач безвідповідально поставилися до виконання сімейних обов"язків. Примирення між ними не відбулося. Кожна зі сторін проживає у новій фактичній сім"ї.

Враховуючи встановлені обставини та категоричність позиції сторін, суд рахує недоцільним, відповідно до ст.111 СК України, прийняття мір до збереження сім'ї, наданням часу на примирення.

Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін, що мають істотне значення.

На підставі викладеного, суд ухвалює про задоволення позовних вимог.

У порядку ст.113 СК України, суд утверджує право позивачки після розірвання шлюбу надалі іменуватися шлюбним прізвищем.

Відповідно до ст.ст.79,88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивачки витрати по сплаті судового збору у розмірі 1/2 частини (а.с.1).

Керуючись ст.ст.209, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований 20 вересня 2014 року у Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис №984, розірвати.

Після розірвання шлюбу залишити за ОСОБА_1 шлюбне прізвище Шарата.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 243грн.70коп.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано сторонами на ім'я апеляційного суду Миколаївської області через Снігурівський районний суд Миколаївської області протягом десяти днів після отримання його копії.

Суддя