Справа №591/8044/15-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/788/2319/15 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
УХВАЛА

22 грудня 2015 року м. Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Околота Г. М.,

суддів - Левченко Т. А. , Собини О. І.

при секретарі судового засіданні ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Зарічного районного суду м.Суми від 23 листопада 2015 року про повернення позовної заяви у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2015 року ОСОБА_4 звернулась до суду з вказаним позовом та просила розірвати шлюб з ОСОБА_5 та стягнути з нього аліменти на утримання двох дітей.

Ухвалою Зарічного районного суду м.Суми від 23 листопада 2015 року позовну заяву повернуто позивачеві на підставі п.4 ч.3 ст.121 ЦПК України оскільки вона не підсудна Зарічному районному суду м.Суми з розясненням, що для вирішення спору потрібно звернутися до суду за зареєстрованим місцем проживання відповідача (а.с.10).

В апеляційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить цю ухвалу скасувати та передати справу до суду першої інстанції для вирішення питання зі стадії відкриття провадження у справі. В обґрунтування скарги зазначає, що суд першої інстанції формально підійшов до вирішення питання підсудності справи, пославшись на ст.109 ЦПК України, не врахував передбачене ч.2 ст.110 ЦПК України право позивача предявити позов про розірвання шлюбу та стягнення аліментів за своїм зареєстрованим місцем проживання чи перебування, а також за наявності малолітніх чи неповнолітніх дітей.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, дослідивши матеріали та перевіривши ухвалу суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з таких підстав.

За загальними правилами ст.109 ЦПК України позови до фізичної особи предявляються в суд за зареєстрованим у встановленому порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Відповідно до ч.1 ст.110 ЦПК України позови про стягнення аліментів можуть предявлятися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Згідно з ч.2 ст.110 ЦПК України позови про розірвання шлюбу можуть предявлятися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоровя чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

В силу ч.14 ст.110 ЦПК України позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 114 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст.121 ЦПК України, суддя вправі повернути позовну заяву, якщо вона не підсудна цьому суду.

Повертаючи на підставі ст.109, п.4 ч.3 ст.121 ЦПК України позовну заяву ОСОБА_6 для подання до належного суду за місцем проживання відповідача, суд посилався на недотримання позивачем нею положень ч.1 ст.109 ЦПК України та виходив з того, що відповідач ОСОБА_5 та сама позивач ОСОБА_4 зареєстрованими у Сумській області не значиться.

Однак висновки місцевого суду ґрунтуються на поверховому зясуванні обставин та не узгоджуються з нормами процесуального права.

Згідно з даними паспортів громадян України серії МВ 026512 та серії СТ343993 позивач ОСОБА_4 та відповідач ОСОБА_5 зареєстровані ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.24, 26).

За відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України в Сумській області сторони зареєстрованими у Сумській області не значаться (а.с.8, 9).

Сторони мають двох спільних дітей: ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.22, 23).

Позивач ОСОБА_4 доводить, що на даний час фактичним місцем проживання її та дітей є АДРЕСА_1, де вони проживають без реєстрації. На підтвердження свого проживання на території міста Суми ОСОБА_4 надала апеляційному суду довідку ПП «Азимут» від 01 грудня 2015 року №01/12 з якої вбачається, що вона з 01 грудня 2015 року працює у м.Суми на посаді заступника директора з фінансових питань (а.с.16).

Також із довідки від 30 листопада 2015 року №08-14/210 року вбачається, дочка сторін ОСОБА_7 навчається в КУ Сумська спеціалізована школа І-ІІІ ступенів №1 ім.В.Стрельченка в 1-Б класі (а.с.65).

Таким чином вбачається, що на утриманні ОСОБА_4 перебувають двоє малолітніх дітей (8 років та 3 роки), що обмежує позивача у можливості виїжджати за місцем проживання відповідача, який проживає в іншій області.

Відповідно до Реєстру назв вулиць (площ, провулків, проїздів, проспектів тощо) розташованих на території міста Суми, затвердженого рішенням Сумської міської ради від 30 листопада 2011 року №986-МР, вулиця Г.Кондратьєва (Кірова) в м.Суми відноситься до Зарічного району м.Суми.

Частиною 2 ст.2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України» встановлено, що відсутність реєстрації місця проживання чи місця перебування особи не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

За таких обставин позивачка не може бути обмежена звернутися до суду з позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів за правилами підсудності встановленими ч.ч.1, 2 ст.110 ЦПК України.

З врахуванням вказаних вимог процесуального закону, колегія суддів приходить до висновку, що оскільки адресна довідка не містить відомостей про нове місце проживання або місце перебування позивача ОСОБА_4 на час подання позовної заяви, на що суд першої інстанції не звернув уваги, то ухвала підлягає скасуванню з передачею питання на новий розгляд, під час якого слід або встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи, або відкрити провадження у справі відповідно до ч.ч.1, 2 ст.110 ЦПК України.

За вказаних обставин ухвала не може вважатись постановленою з додержанням вимог закону, а тому відповідно до ст.312 ЦПК України підлягає скасуванню з передачею питання про відкриття провадження у справі на новий розгляд до того-ж суду першої інстанції.

Керуючись ст.303, п.3 ч.1 ст.312, ст.ст.314, 315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Ухвалу Зарічного районного суду м.Суми від 23 листопада 2015 року скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі відповідно до вимог законодавства.

Ухвала набрала законної сили з моменту проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий -

Судді -