Номер провадження 2/243/5416/2015
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

10 листопада 2015 року Слов'янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Носовської Л.О.

при секретареві - Врублевській К.В.

за участі позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Слов'янська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

22 жовтня 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Позов мотивує тим, що їй на праві власності належить житловий будинок АДРЕСА_1, де зареєстровані її донька - відповідачка ОСОБА_2, та онука - ОСОБА_3 Відповідачі не проживають в будинку без поважних причин з 2011 року, на теперішній час вони мешкають в Голландії. З будинку відповідачки не виписуються , а позивач несе додаткові витрати на оплату комунальних послуг.

В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги , просить визнати відповідачів втратившими право користування житловим приміщенням.

Відповідачі, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, в судове засідання не з'явилися, про час, дату і місце судового засідання були повідомлені належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Суд, вислухавши пояснення позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню з таких підстав.

У ході судового засідання встановлено, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1, на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 04.11.1999 року.

Відповідачі, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується ксерокопією домової книги.

Згідно акту обстеження домоволодіння від 02.10.2015 року в спірному будинку на теперішній час фактично мешкає лише позивачка.

Судом встановлено, що відповідачі вибули з даного будинку за власним бажанням. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не з'являлися в спірному будинку з 2011 року. Перепон у користуванні житлом їм ніхто не чинив.

За приписами ч.ч. 1,2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Проте відповідно до вимог ч. 4 ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Підстави позбавлення члена сім'ї права користування жилим приміщенням, яке належить громадянинові на праві власності, визначені ст. 405 ЦК України.

Згідно до ч.2 ст. 405 ЦК України - член сім'ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад 1 рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Допитані в судовому засіданні як свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які є сусідами сторін, пояснили, що в зазначеному будинку ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не мешкають з 2011 року, оскільки виїхали до Голландії. Позивачка не чинила їм перешкод в користуванні будинком.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не мешкають без поважних причин в будинку АДРЕСА_1 Донецької області з 2011 року, тобто понад один рік, в добровільному порядку виписатися з вказаного будинку не бажають.

Виходячи з вищевказаного, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані і підлягають повному задоволенню.

Позивач не ставить питання щодо відшкодування судових витрат.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 321, 391,405 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням - задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженку м. Святогірська Донецької області, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженку м. Святогірська Донецької області, такими, що втратили право користування житловим приміщенням - будинком АДРЕСА_1.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається в Апеляційний суд Донецької області через Слов'янський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л.О. Носовська