Провадження № 2/522/3749/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2015 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді - Домусчі Л.В.,

при секретарі Шевчик В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», третя особа: ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка в грудні 2014 року звернулась до суду з позовом до Відкритого акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», Товариства з обмеженою відповідальністю «Венбест», третя особа на стороні відповідача, що не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди.

Позивач, уточнивши позовні вимоги письмовою завою від 01.10.2015 року, просила стягнути з ВАТ «НАСК «Оранта» (далі страховик, відповідач) на її користь кошти за завдану майнову шкоду на суму 36 719, 81 грн. та на суму 9722, 00 грн. (з урахуванням добровільно виплачених ВАТ «НАСК «Оранта» коштів на суму 3020, 00 грн.), витрати повязані з оплатою експертизи на суму 2462, 00 грн. та судові витрати.

В обґрунтування вимог зазначила, що між нею та BAT „HACK „Оранта 01 серпня 2013 року був укладений договір добровільного страхування транспортного засобу „Мітсубіші, д/н НОМЕР_1, строком дії з 18 серпня 2013 року по 17 жовтня 2014 року (далі - Договір). Одним із страхових ризиків, забезпечених договором страхування, є ризик пошкодження транспортного засобу. Франшиза за таким ризиком складає 0,5% від страхової суми, тобто 425 грн.

14 червня 2014 року о 10 годині 30 хвилин, ОСОБА_2, який працює в ТОВ «Венбест» водієм, керуючи автомобілем „Рено, д/н НОМЕР_2, рухаючись у м. Одеса, виїхав на перехрестя вул. Дворянської з вул. Новосільського на заборонний сигнал світлофора, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем .Мітсубіші, д/н НОМЕР_3, під керуванням позивача. Унаслідок зіткнення автомобіль НОМЕР_4, отримав механічні ушкодження. Також, 12 вересня 2014 року, о 17 годині 00 хвилин, в м. Одесі на вул. Дворянській, 13, автомобіль НОМЕР_5, був ушкоджений невстановленим транспортним засобом, який з місця ДТП зник.

Одразу після ДТП 14 червня 2014 року позивач звернулась до страховика з повідомленням про ДТП, а також заявою про виплату страхового відшкодування, передавши представнику страховика копії документів, передбачених п. 12.1 Договору. Транспортний засіб був оглянутий представником страховика, який склав акт огляду автомобіля. У день ДТП позивач також відвідала СТО, на якому обслуговується її автомобіль, при цьому був складений рахунок-фактура № ПС-0000093, відповідно до якого вартість відновлення автомобіля склав 19822 грн. Цей рахунок був переданий до страховика. За фактом ДТП 12 вересня 2014 року позивач також у той же день звернулась до відповідача з заявою за виплатою страхового відшкодування, її транспортний засіб знову був оглянутий представником страховика. ОСОБА_3 знову звернулась до СТО, де був складений рахунок № СЧ-323796 від 29.09.2014 року, за яким вартість відновлення транспортного засобу після обох ДТП, оскільки власних коштів на ремонт автомобіля не вистачало, а коштів, виплачених страховиком, на ремонт автомобіля не було достатньо, склала 30935,33 грн. 19 вересня 2014 року позивач отримала лист від BAT „HACK „Оранта, в якому зазначено, що розмір збитку за страховим випадком 16.06.2014 року встановлений в розмірі 11585,34 грн., і в найближчий час їй буде перераховане страхове відшкодування в розмірі 11160,34 грн., за вирахуванням франшизи. Лише 12.11.2014 року ВАТ «НАСК «Оранта» перерахувало на її користь кошти у розмірі 3020,82 грн., жодних інших виплат на її користь не було.

Позивач зверталась до страхової компанії із заявою про розяснення причин виплати настільки заниженої суми страхового відшкодування, однак жодних відповідей надано не було. Вважає виплачену страховою компанією суму страхового відшкодування необґрунтованою, незаконною та такою, що не відповідає розміру дійсній майновій шкоді, яка має бути виплачена, враховуючи, що ВАТ «НАСК «Оранта» ігнорує її звернення, звернулась до суду з відповідним позовом за захистом своїх прав та інтересів.

12.10.2015 року ухвалою суду за клопотанням ОСОБА_1 та її представника провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 в частині позовних вимог щодо стягнення з ТОВ «Венбест» моральної шкоди у розмірі 5000 гривень було закрито.

У судове засідання 10.12.2015 року позивач та представник позивача не з'явились, у свою чергу, позивач надала до суду письмову заяву, згідно якої просила суд розглядати справу за її відсутності. У минулих судових засіданнях обставини, викладені у позовній заяві, підтримали, пояснили, що жодних виплат, окрім здійсненої 12.11.2014 року на суму 3020, 82 грн., від страхової компанії позивач не отримувала, тому просить позов з урахуванням уточнень задовольнити у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання 10.12.2015 року не зявився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, поважних причин неявки суду не представив. Від представника відповідача ОСОБА_4 (діє на підставі довіреності від 04.06.2015 року (а.с.90) надійшла 09.10.2015 року до суду заява, за якою просила розгляд справи провести без участі представника відповідача та повідомити про результати розгляду справи, надіславши відповідний процесуальний документ на адресу відповідача (а.с.97).

Третя особа ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був сповіщений належним чином, причини неявки суду не повідомив, будь-яких заяв суду не заявляв.

Суд, з урахуванням вимог ст.. 169 ЦПК України та клопотань осіб, які брали участь у справі, ухвалив слухати справу за відсутності позивача та її представника, а також представника відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів. Згідно ст.197 ЦПК України у разі неявки всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу не здійснюється.

Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що між позивачем та BAT „HACK „Оранта 01 серпня 2013 року був укладений договір №УБ 662481 добровільного страхування транспортного засобу „Мітсубіші, д/н НОМЕР_1, строком дії з 18 серпня 2013 року по 17 жовтня 2014 року (далі - Договір). Одним із страхових ризиків, забезпечених договором страхування, є ризик пошкодження транспортного засобу. Страхова сума за договором була визначена у розмірі 85 000,00 грн. Франшиза за таким ризиком складає 0,5% від страхової суми, тобто 425 грн. (а.с.9).

14 червня 2014 року о 10 годині 30 хвилин сталося дорожньо-транспортна пригода за участю ОСОБА_2, який працює в ТОВ «Венбест» водієм, та керуючи автомобілем „Рено, д/н НОМЕР_2, рухаючись у м. Одеса, виїхав на перехрестя вул. Дворянської з вул. Новосільського на заборонний сигнал світлофора, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем .Мітсубіші, д/н НОМЕР_3, під керуванням позивача (а.с.7). Унаслідок зіткнення автомобіль НОМЕР_4, отримав механічні ушкодження. Транспортний засіб був оглянутий представником страховика, який склав акт огляду автомобіля. У день ДТП позивач також відвідала СТО, на якому обслуговується її автомобіль, при цьому був складений рахунок-фактура № ПС-0000093, відповідно до якого вартість відновлення автомобіля склала 19822 грн. (а.с.13). Після ДТП 14 червня 2014 року позивач звернулась до страховика з повідомленням про ДТП, а також заявою про виплату страхового відшкодування, передавши представнику страховика копії документів, передбачених п. 12.1 Договору (а.с.12).

Також, 12 вересня 2014 року, о 17 годині 00 хвилин, в м. Одесі на вул. Дворянській, 13, автомобіль НОМЕР_5, був ушкоджений невстановленим транспортним засобом, який з місця ДТП зник (а.с.8). ОСОБА_3 також звернулась до СТО, де був складений рахунок № СЧ-323796 від 29.09.2014 року, за яким вартість відновлення транспортного засобу після обох ДТП склала 30935,33 грн.(а.с.14).

19 вересня 2014 року позивач отримала лист від BAT „HACK „Оранта, в якому зазначено, що згідно автотоварознавчого дослідження №ВН7281 ВТ-20.06/5 вартість відновлювального ремонту транспортного засобу позивача у результаті ДТП склала 11 585, 34 грн.. Також зазначено, що згідно страхового акту «СТО-14-5269/1 НАСК «Оранта» та відповідно до поданої позивачем заяви про страхове відшкодування, страховиком найближчим часом буде здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 11 160, 34 грн. (11 585, 34 грн. франшиза 425, 00 грн.).(а.с.15).

12.11.2014 року страховою компанією ВАТ «НАСК «Оранта» було перераховано на рахунок позивача суму страхового відшкодування у розмірі 3 020, 82 грн., що підтверджується наявною у матеріалах справи копією заяви на видачу готівки №2262199/1 (а.с.16).

З пояснень позивача встановлено, що інших жодних виплат страховою компанією здійснено не було, також останні причини виплати вказаної суми коштів не пояснили, звернення позивача направлені на адресу страхової компанії залишенні без відповіді.

Згідно ч.1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України).

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Законодавець у ч. 1 ст. 16 ЦК установив, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в ч. 2 цієї статті визначив способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом. До них належить, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди;

Відповідно до п. 1 ч.1 ст.1188 ЦК України, шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

За приписами ст. 16 Закону України № 85/96 ВР від 07.03.1996 року «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування, а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Статтею 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», встановлено, що страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договорам.

Відповідно до статті 22, 28 Закону „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи, зокрема, це шкода, повязана з пошкодженням транспортного засобу потерпілого.

Відповідно до статті 36 Закону „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування та його виплата має бути здійснена не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування (пункт 36.2 статті 36 Закону).

Згідно ч.1 ст. 988 ЦК України, що також дублюється п. 3 ст. 20 Закону України «Про страхування» - страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Враховуючи, що цивільно-правова відповідальність позивача була застрахована, а унаслідок ДТП від 14.06.2014р. та від 12.09.2014 року транспортний засіб позивача зазнав механічні пошкодження, позивачем у порядку визначеному законом було направлено до ВАТ НАСК «Оранта» заяву та усі необхідні документи для отримання страхового відшкодування, проте, на даний час, страхова компанія взяті на себе зобовязання по виплаті позивачу суми страхового відшкодування не виконала у повному обсязі, будь-якої відповіді позивачу не надала, суд приходить до висновку про обґрунтованість та законність позовних вимог ОСОБА_1 та вважає за можливе їх задовольнити частково з урахуванням наступного.

За змістом пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Страхове відшкодування шкоди, завданої потерпілому, виплачується за кожним страховим випадком, що настав протягом періоду дії відповідного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності в межах ліміту відповідальності страховика (МТСБУ), з урахуванням умов, зазначених у статті 9 та пункті 19.1 статті 19 Закону № 1961-IV.

Статтею 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Відповідно до ч.1 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності до ч.2 ст. 179 ЦПК України, для встановлення у судовому засіданні фактів досліджуються показання свідків, письмові та речові докази, висновки експертів.

Враховуючи, що позивачем на підтвердження розрахованого розміру майнової шкоди належних та допустимих доказів не надано, з метою визначення розміру матеріального збитку, нанесеного власнику транспортного засобу, у рамках розгляду даної цивільної справи була призначена судова авто-товарознавча експертиза, проведення якої було доручено Одеському науково-дослідному інституту судових експертиз при Міністерстві юстиції України (а.с.33-34), та на вирішення якої було поставлено питання, зокрема: яка вартість матеріальної шкоди, заподіяної власнику автомобіля «Міцубісі», д./н. ВН 7218 ВТ, пошкодженого внаслідок двох ДТП, а саме: ДТП, яка відбулась 14.06.2014 року в м. Одесі на перехресті вулиць Дворянська та Новосельського, та ДТП, яка відбулася 12.09.2014 року в м. Одесі на вул. Дворянська, 13.

У п.1.4 договору добровільного страхування транспортного засобу було визначено, що виплата страхового відшкодування здійснюється за варіантом Б, а саме без врахування фізичного зносу.

Тому суд приймає до уваги висновок №970 комісійної судової автотоварознавчої експертизи від 25.06.2015 року, за яким загальна вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля НОМЕР_6, пошкодженого у результаті двох ДТП від 14.06.2014 року та 12.09.2014 року, визначена без врахування коефіцієнту фізичного зносу на момент здійснення експертизи та складає 46 442, 55 (сорок шість тисяч чотириста сорок дві гривень 55 коп.) грн., з яких:

-вартість відновлювального ремонту автомобіля «Мітсубіші» у результаті ДТП від 14.06.2014 року склала 36 719, 81 (тридцять шість тисяч сімсот девятнадцять гривень 81 коп.) грн. (а.с.41 на звороті);

-вартість відновлювального ремонту автомобіля «Мітсубіші» у результаті ДТП від 12.09.2014 року склала 9 722, 74 (девять тисяч сімсот двадцять дві гривень 74 коп.) грн. (а.с.45).

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказами.

Відповідно до ч.1 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно вимог ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, тобто коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, повно і всебічно зясував обставини, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, що були досліджені в судовому засіданні, вирішив справу згідно із законом.

Суд, проаналізувавши усі вищевказані обставини та документи, дійшов до висновку, що ВАТ НАСК «Оранта» визнала страховим випадком ДТП, які стались 14.06.2014 року та 12.09.2014 року, однак при цьому лише частково виплатила на користь позивача страхове відшкодування у розмірі 3020, 82 грн..

Франшиза за таким договором була визначена 0,5% від страхової суми, тобто 425 грн.

Тому, суд з урахуванням висновку експертного дослідження №970 від 25.06.2015 року та п.1.4 договору та франшизи, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму майнової шкоди, завдану власнику автомобіля НОМЕР_6, пошкодженого у результаті двох ДТП від 14.06.2014 року та 12.09.2014 року, у розмірі 42 996, 73 грн. (сорок дві тисячі девятсот девяносто шість гривень 73 коп)= (36 719,81 грн. (майнова шкода у результаті ДТП від 14.06.2014 року) + 9722,74 грн.( майнова шкода у результаті ДТП від 12.09.2014 р.) 3020, 82 грн. (виплачена страховою компанією сума) 425, 00 (франшиза)).

У відповідності до ст.. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи . До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать, зокрема, витрати, пов'язані з проведенням судових експертиз;

Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачу відмовлено.

Судом встановлено, що позивач поніс витрати по сплаті судового збору у розмірі 321, 00 грн. (а.с.1) та витрати з оплати призначеної судової автотоварознавчої експертизи у розмірі 2066, 40 грн.. (а.с.64). Отже, стягненню з Відповідача на користь позивача підлягають також дані витрати.

Керуючись ст.ст.. 1, 3, 10, 11, 15, 57, 60, 61,79, 88, 169, 197, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України; ст.ст.. 1, 2, 11, 15, 16, 22, 625, 979, 988, 992, 1188 ЦК України; ст.ст.. 16, 20 Закону України «Про страхування»; ст.ст. 6, 22, 28-29, 34, 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», третя особа: ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» на користь ОСОБА_1 суму майнової шкоди, завдану власнику автомобіля НОМЕР_6, пошкодженого у результаті двох ДТП, а саме: ДТП від 14.06.2014 року та ДТП від 12.09.2014 року, у розмірі 42 996, 73 грн. (сорок дві тисячі девятсот девяносто шість гривень 73 коп).

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 321, 00 грн.(триста двадцять одну гривень 00 коп.) та витрати, повязані з оплатою судової експертизи, у розмірі 2066 грн. (дві тисячі шістдесят шість гривень 40 коп.)..

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до палати по цивільним справам апеляційного суду Одеської області шляхом подачі через Приморський суд м ОСОБА_4 на протязі 10-ти днів з дня проголошення рішення, апеляційної скарги.

Суддя Домусчі Л.В.