АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 596/463/15-цГоловуючий у 1-й інстанції Митражик Е.М.
Провадження № 22-ц/789/857/15 Доповідач - Ходоровський М.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 серпня 2015 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Ходоровського М.В.

суддів - Парандюк Т. С., Дикун С. І.,

при секретарі - Панькевич Т.І.

з участю позивача ОСОБА_1 відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Гусятинського районного суду від 25 травня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації, -

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2015 року ОСОБА_1 пред"явив позов до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації.

Позивач зазначив, що відповідач 19 лютого 2015 року під час проведення сесії Гусятинської районної ради в присутності президії, 54 депутатів районної ради та 40 запрошених поширила щодо нього недостовірну інформацію, що ганьбить його честь, гідність, а також завдає шкоди діловій репутації. А саме, у своєму виступі ОСОБА_2 зазначила наступне:

1. «Хто сьогодні пише пасквілі на ОСОБА_3, і, що найстрашніше, цинічно говорить про мораль?

2. Колишній секретар райкому партії, колишній інструктор компартії ОСОБА_1!

3. Це той ОСОБА_1, який з насолодою вихвалявся, що розпустив Гусятинську організацію партії РУХ - найбільш патріотичну на той час партію.»

Посилається на те, що така інформація являється недостовірною, оскільки жодних пасквілів на ОСОБА_3 не писав, ним подано депутатське звернення до Гусятинського РВ УМВС України в Тернопільській області. Ніколи не був членом КПРС, ні партійним функціонером. З 1989 року очолював Чабаровецький осередок РУХу, а з 1992 р. по 1999 рік являвся керівником районної організації РУХ за перебудову, а потім - політичної партії РУХ. Як голова РО РУХ та всі члени районної організації РУХ був проти розколу в РУСІ. З 1989 року займається політичною діяльністю, з 1992 року працює в органах місцевого самоврядування, є депутатом Гусятинської районної ради, займає посаду заступника керівника апарату зазначеної ради, а тому такі висловлювання ОСОБА_2 принижують його як людину та як державного службовця.

Внаслідок поширення відповідачем недостовірної інформації присутнім особам в залі, в них склалось негативне упереджене ставлення до нього, та як наслідок, депутатами було проголосовано за скорочення посади заступника керівника виконавчого апарату районної ради, яку він обіймав. Вважає, що негативна інформація поширена відповідачем має характер наклепу, тому підлягає спростуванню у такий же спосіб, у який була поширена.

Просив визнати недостовірною вищезазначену інформацію та зобов'язати ОСОБА_2 не пізніше наступного дня від набрання рішення суду законної сили, спростувати інформацію шляхом написання листа до депутатів районної ради та виступити на черговому пленарному засіданні сесії районної ради і спростувати таку інформацію.

Рішенням Гусятинського районного суду від 25 травня 2015 року в позові відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи.

У судовому засіданні ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав, посилаючись на доводи викладені у ній, відповідач ОСОБА_2 заперечила відносно апеляційної скарги та пояснила, що рішення суду відповідає нормам матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги є безпідставними.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення сторін, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 як голова фракції УНП у Гусятинській районній раді 28.01.2015 року подав звернення до Гусятинського РВ УМВС України Тернопільській області(а.с.6,42).,згідно якого просив провести перевірку фактів про фінансові зловживання Гусятинського селищного голови ОСОБА_3., що містяться у газетній статті за підписом ОСОБА_4, у публікації ОСОБА_5, в електронному виданні "Доба", де автором є ОСОБА_6.

Судом встановлено, що 19 лютого 2015 року на сесії Гусятинської районної ради ОСОБА_2 під час свого виступу сказала: «Хто сьогодні пише пасквілі на ОСОБА_3, і, що найстрашніше, цинічно говорить про мораль. Колишній секретар райкому партії. Колишній інструктор компартії. ОСОБА_1. Це той ОСОБА_1, який з насолодою вихвалявся, що розпустив Гусятинську організацію партії РУХ - найбільш патріотичну на той час партію.»

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову суд виходив з того, що поширена ОСОБА_2:

інформація:«Хто сьогодні пише пасквілі на ОСОБА_3, і, що найстрашніше, цинічно говорить про мораль», - висловлювання пасквіль є оціночним судженням, яке не містить конкретних фактів та відповідно до статті 277 ЦК не є предметом судового захисту.;

інформація:«Це той ОСОБА_1, який з насолодою вихвалявся, що розпустив Гусятинську організацію партії РУХ-найбільш патріотичну на той час партію», є оціночним судженням;

інформація:«Колишній секретар райкому парті Колишній інструктор компартії» стосувались не ОСОБА_1 а інших осіб, ОСОБА_4 та ОСОБА_7

З таким висновком суду слід погодитись, оскільки він відповідає вимогам закону та грунтується на матеріалах справи.

Відповідно до положень статті 297 ЦК України, кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканими. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі.

Фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка її поширила, що випливає із статті 277 ЦК України.

Положеннями статті 277 ЦК та статті 10 ЦПК України обов'язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, проте позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації. Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права, що слідує із роз»яснень пункту 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 27.02.2009 року.

Згідно вимог ст.34 Конституції України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань.

За нормою ст. 10 Європейської конвенції з прав людини кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватись своїх поглядів, одержувати і передавати інформації та ідеї без втручання органів державної влади. Необхідно чітко розмежовувати факти та оціночні судження. Існування фактів може бути підтверджене, тоді як істинність оціночних суджень - ні. Вимоги підтвердити висловлені відповідачем оціночні судження неможливо задовольнити. Такі вимоги порушують свободу висловлювань своєї думки, яка є найважливішою частиною того права, яке забезпечує ст.10 Конвенції.

Відповідно до вимог ст.47-1 Закону України "Про інформацію" ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлювання оціночних суджень. Такими є, зокрема, висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема, критика, оцінка дій. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Виходячи із встановлених обставин та норм права, колегія вважає, що суд першої інстанції правильно відмовив у задоволенні позову.

Колегія суддів не приймає до уваги твердження в апеляційній скарзі про те, що ОСОБА_2 у своєму виступі поширила неправдиві відомості щодо ОСОБА_1, сказавши що він є «Колишній секретар райкому парті, Колишній інструктор компартії», оскільки із аудіозапису виступу ОСОБА_2 на сесії Гусятинської районної ради 19 лютого 2015 року, звернення ОСОБА_1 до Гусятинського РВ УМВС України у Тернопільській області, де згадуються прізвища ОСОБА_4 та ОСОБА_7, що були членами компартії, вбачається, що ця інформація не стосувалася позивача ОСОБА_1

Згідно пояснень позивача та відповідачки "пасквілем" у її виступі є звернення позивача до правоохоронного органу а тому суд правильно визнав що такий вислів є судженням, адже він не містить конкретних фактів.

Не заслуговують на увагу також посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі про те, що інформація про розпуск ним партії РУХ не відповідає дійсності і це є поширенням неправдивої інформації, оскільки відповідно до пояснень свідка ОСОБА_8 він чув особисто від ОСОБА_1 про розпуск ним партії РУХ.

Рішення суду є законним, обгрунтованим, підстав для його скасування не має.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 315 ЦПК України,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Гусятинського районного суду від 25 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ на протязі двадцяти днів.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області М.В. Ходоровський