Автозаводський районний суд м.Кременчука
Справа № 2-148/2010 р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2010 року. Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:

головуючого судді Савічева В .О.

при секретарі Кобиляцькій Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про припинення права особи на частку у спільному майні,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися в суд з позовом до ОСОБА_3 про припинення права особи на частку у спільному майні, зазначаючи, що їх батько ОСОБА_4, 1950 р. н., який мешкав у м. Кременчуці по вул. Ціолковського, б. № 42-аАДРЕСА_1 був у розірваному шлюбі з їхньою матірю з 15 .07.1986 року.

Останній шлюб він уклав з громадянкою ОСОБА_3, жителькою села Піщане, 31.08.2007 року, практично за 1 місяць до своєї смерті.

Після його смерті залишилася спадщина на 1 - кімнатну квартиру АДРЕСА_2.

На день смерті батька малося 5 спадкоємців: мати, ОСОБА_5. батько, ОСОБА_6, син ОСОБА_1, дочка ОСОБА_2 та дружина ОСОБА_3.

Всі його спадкоємці побажали прийняти спадщину, тобто його мати та батько, дочка та син. Їм всім залишилося по 1/5 частині, а всього 4/5 частини, а дружині ОСОБА_3, 1/5 частина даної квартири.

Батьки померлого ОСОБА_4, тобто їхні дідусь та бабуся, відмовилися від своїх часток у спадщині на його користь. Він став спадкоємцем 3/5 частин квартири АДРЕСА_3, сестра, ОСОБА_2, 1/5 частини даної квартири і його дружина, ОСОБА_3, спадкоємицею 1/5 частини спірної квартири.

Копії свідоцтв про право на спадщину від 01.10.2008 року та від 29.09.2008 року, прикладаю до даного позову. ОСОБА_2 надала йому право користуватися своєю 1/5 частиною квартири. Він переїхав і став жити у квартирі, і також там зареєструвався. Таким чином став володіти 4/5 частинами спірної квартири

Так, як квартира однокімнатна і 1/5 частина представляє собою дуже маленьку долю по відношенню до її більшої частини, то він з ОСОБА_3 мав розмову про вирішенні даної проблеми мирним шляхом у позасудовому порядку. Вона спершу погодилася, а потім заявила, що буде судитися.

Останнім часом ОСОБА_3 стала так себе поводити у квартирі, що складалося враження, що вона провокує по відношенню до нього на хуліганські дії, яких від нього так і не наступило. Він також не може продовжувати жити у одній кімнаті з дорослою незнайомою раніше жінкою і це не є етичним. На жодні мирні пропозиції про грошову компенсацію її частини квартири ОСОБА_3 не погоджувалася.

З довідки житлового органу, яку він отримав не вказано, що ОСОБА_3 зареєстрована у квартирі, № 65 буд. № 42-а по вул. Ціолковського.

Згідно висновку експерта встановлено, що реально виділити 1/5 частину у спірній квартирі АДРЕСА_2, неможливо. Також, експерт у своєму висновку визначив ринкову вартість 1/5 частини квартири АДРЕСА_2, яка складає станом на 21.04.2009 року, 23 124 гривень. Дану суму вони бажають сплатити відповідачу.

Просили суд припинити право ОСОБА_3 на 1/5 частку в спільному майні квартирі АДРЕСА_4, 42а в м. Кременчуці та визнати право власності на 4/5 часток в цій квартирі за ОСОБА_1, виселити ОСОБА_3 з квартири АДРЕСА_5 без надання іншого житла, а також стягнути з відповідачки витрати, понесені у звязку зі зверненням суд за ІТЗ, 30 гр., за держ. мито на 231 гр. 24 коп. та провадження експертизи, 500 гривень, а всього, 761 гр. 24 коп.

В судовому засіданні позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 та їх представник позовні вимоги підтримали посилаючись на обставини викладені в позовній заяві і просили позов задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_3 та її представник в судовому засіданні з позовними вимогами не погодились просили в позові відмовити.

Суд розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дав повну оцінку зібраним по справі доказам у їх сукупності приходить до наступного.

Так судом встановлено, що батько позивачів ОСОБА_4, 1950 р. н., який мешкав у м. Кременчуці по вул. Ціолковського, б. № 42-аАДРЕСА_1 знаходився у розірваному шлюбі з їхньою матірю з 15 .07.1986 року.

Останній шлюб він уклав з відповідачкою ОСОБА_3, 31.08.2007 року.

Після його смерті залишилася спадщина на 1 - кімнатну квартиру АДРЕСА_2.

На день смерті батька малося 5 спадкоємців: мати, ОСОБА_5. батько, ОСОБА_6, син ОСОБА_1, дочка ОСОБА_2 та дружина ОСОБА_3.

Всі спадкоємці побажали прийняти спадщину, тобто мати та батько, дочка та син. Їм всім залишилося по 1/5 частині, а всього 4/5 частини, а дружині ОСОБА_3, 1/5 частина даної квартири.

Батьки померлого ОСОБА_4, відмовилися від своїх часток у спадщині на користь ОСОБА_1. Позивач ОСОБА_1 став спадкоємцем 3/5 частин квартири АДРЕСА_3, позивачка ОСОБА_2, 1/5 частини даної квартири і відповідачка ОСОБА_3 стала спадкоємицею 1/5 частини спірної квартири, що підтверджується свідоцтвами про право на спадщину від 01.10.2008 року та від 29.09.2008 року.

Згідно висновку експерта реально виділити 1/5 частину у спірній квартирі АДРЕСА_2, неможливо. Також, експерт у своєму висновку визначив ринкову вартість 1/5 частини квартири АДРЕСА_2, яка складає станом на 21.04.2009 року, 23 124 гривень.

У відповідності до ст. 365 ЦК України допускається припинення частки особи в спільному майні, якщо мається хоча б одно з умов, встановлених в зазначеній нормі закону, зокрема,

частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння та користування майном є неможливим.

А також за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї.

Однокімнатна квартира є неподільною річчю, і спільне користування нею позивачами та відповідачем є неможливим: оскільки ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є різної статі, не є родичами, і таке користування квартирою буде неможливим не тільки з практичної точки зору, але і буде явним порушенням моральних засад суспільства.

Припинення частки в спільній власності не завдасть відповідачці істотної шкоди, оскільки має право спільної власності на домоволодіння по вул. Чайковського, 16 в с. Піщане Кременчуцького району, де може проживати.

В той же час, позивач ОСОБА_1С, не має іншого житла в м. Кременчуці.

Після припинення права власності відповідача на частку в спільному майні, вона не буде мати права на проживання в квартирі, оскільки не буде мати права власності на цю квартиру, а також не буде мати на проживання в ній, оскільки вона була членом сімї колишнього власника, а членом сімї жодного з позивачів вона ніколи не була.

Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України з урахуванням положень ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сімї власника житла, які проживають разом з ним у будинку ( квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником. Право члена сімї власника квартири користуватись цим житлом існує лише при наявності у власника права приватної власності на це майно. Виникнення прав членів сімї власника квартири на користування цією квартирою та обсяг цих прав залежить від виникнення у власника квартири права власності на цю квартиру, а припинення права власності особи на квартиру, припиняє право членів її сімї на користування цією квартирою.

Керуючись ст..183, 355, 356, 358, 364 ЦК України, ст.ст. 14, 57-59, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про припинення права особи на частку у спільному майні задовольнити.

Припинити право ОСОБА_3 на 1/5 частку в спільному майні квартирі АДРЕСА_4, 42а в м. Кременчуці.

Визнати право власності на 4/5 часток в цій квартирі за ОСОБА_1, виселити ОСОБА_3 з квартири АДРЕСА_5 без надання іншого житла.

Зобовязати ОСОБА_1, ОСОБА_2 внести на користь ОСОБА_3 23124 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1, ОСОБА_2 судові витрати в сумі 761 грн. 24 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Полтавської області через Автозаводський районний суд м. Кременчука шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги.

Суддя: