№ 2-7897/10
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
І М ЕНЕМ У К Р АЇ Н И
02 грудня 2010 року Малиновський районний суд м. Одеси
у складі головуючого судді Буран О.М.,
при секретарі Татар Ю.Г.
розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Одесі справу за позовом ОСОБА_1 до Одеської міської ради про визнання права власності,
Позивачка звернулася до суду з позовом до Одеської міської ради про визнання права власності на нежитлову будівлю в АДРЕСА_1
Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що їй на підставі договору купівлі-продажу належить домоволодіння за адресою: м. Одеса, АДРЕСА_1. Позивачем за власні кошти було здійснено перебудову домоволодіння в нежитлову будівлю загальною площею 101,7 кв.м. В результаті проведеної реконструкції домоволодіння в АДРЕСА_1 стала складатися з наступних приміщень: зал автомийки на три поста літ. Д площею 85,2 кв.м, санвузол літ. а площею 2,8 кв.м, підсобне приміщення літ. а1 площею 7,9 кв.м., технічне приміщення літ. б площею 5.8 кв.м. Діючим законодавством, у тому числі ст. 18 Закону України «Про архітектурну діяльність», передбачено необхідність введення закінчених будівництвом об`єктів в експлуатацію, згідно з ДБН А. 3.1-3-94 прийняття в експлуатацію завершених будівництвом об`єктів можливо при наявності архітектурно-планіровочного завдання і технічних умов (дозвіл Інспекції ДАБК), за тих обставин, що у позивача відсутній дозвіл Інспекції ДАБК, то визнання права власності на вищенаведений об`єкт нерухомості можливо тільки за рішенням суду.
У судове засідання позивачка з'явилася, підтримала позовні вимоги у повному обсязі.
Представник Одеської міської ради у судове засідання не з'явився, про час, дату та місце слухання справи сповіщався належним чином, причини неявки суду не повідомив.
На підставі ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів.
Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, суд прийшов до висновку про можливість задоволення позовних вимог виходячи з наступного.
Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.
В результаті проведеної реконструкції домоволодіння в АДРЕСА_1 стала складатися з наступних приміщень: зал автомийки на три поста літ. Д площею 85,2 кв.м, санвузол літ. а площею 2,8 кв.м, підсобне приміщення літ. а1 площею 7,9 кв.м., технічне приміщення літ. б площею 5.8 кв.м. Діючим законодавством, у тому числі ст. 18 Закону України «Про архітектурну діяльність», передбачено необхідність введення закінчених будівництвом об`єктів в експлуатацію, згідно з ДБН А. 3.1-3-94 прийняття в експлуатацію завершених будівництвом об`єктів можливо при наявності архітектурно-планіровочного завдання і технічних умов (дозвіл Інспекції ДАБК), за тих обставин, що у позивача відсутній дозвіл Інспекції ДАБК, то визнання права власності на вищенаведений об`єкт нерухомості можливо тільки за рішенням суду.
Після здійснення відповідної реконструкції, позивачем було одержано технічний висновок, виконаний ПП «Відкриття», згідно якого будівельні конструкції та інженерне обладнання нежитлової будівлі після перебудови та укріплення конструкцій будинку знаходяться в гарному задовільному технічному стані. Виконання перебудови відповідно до діючих будівельних, санітарних та протипожежних норм та правил підтверджується наступними узгодженнями: - висновком Санітарно-епідеміологічної станції м. Одеси № 199-699 від 21.06.2010р.; - висновком Управління з питань наглядово-профілактичної діяльності ГУ МНС України в Одеській області № 22-1604 від 20.07.2010 р. (а.с. )
Права третіх осіб при здійсненні перебудови не порушені, що підтверджується заявами сусідів, посвідченими належним чином.(а.с. )
Відповідно до ч. 1 ст. 331 Цивілного Кодексу України право вланості на нову річ, яка виготовлена ( створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила ( створила)річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї річі.
Відповідно до ст. 41 Конституції України, ст. 321 Цивільного кодексу України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і противоправних посягань.
Відповідно до ст. 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.
Відповідно до ст.8 Конституції в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституційні права та свободи людини і громадянина є безпосередньо діючими. Вони визначають цілі і зміст законів та інших нормативно-правових актів, зміст і спрямованість діяльності органів законодавчої та виконавчої влади, органів місцевого самоврядування і забезпечуються захистом правосуддя.
Виходячи із зазначеного принципу та гарантування Конституцією судового захисту конституційних прав і свобод, судова діяльність має бути спрямована на захист цих прав і свобод від будь-яких посягань шляхом забезпечення своєчасного та якісного розгляду конкретних справ. При цьому слід мати на увазі, що згідно зі ст.22 Конституції закріплені в ній права і свободи людини й громадянина не є вичерпними.
Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, можуть виникати з рішення суду.
Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Так, ст. 392 ЦК України також передбачено право власника майна на пред'явлення позову про визнання його права власності.
Відповідно до ст. 376 Цивільного кодексу України право власності на самовільно збудоване/реконструйоване нерухоме майно може за рішенням суду визнано за особою, що здійснила самовільне будівництво на земельній ділянці, не відведеній для цієї мети, за умови надання земельної ділянки в установленому порядку особі під вже побудоване нерухоме майно.
Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності вважається придбаним правомірно, якщо інше не витікає із закону або незаконність придбання права власності не встановлена судом.
Керуючись ст.ст. 41, 64 Конституції України, ст.ст. 11, 16, 328, 376, 383, 392 Цивільного кодексу України, ст.ст. 10, 58, 60, 130, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на нежитлову будівлю в АДРЕСА_1 загальною площею 101,7 кв.м, яка складається з наступних приміщень: зал автомийки на три поста літ. Д площею 85,2 кв.м, санвузол літ. а площею 2,8 кв.м, підсобне приміщення літ. а1 площею 7,9 кв.м., технічне приміщення літ. б площею 5.8 кв.м.
Рішення суду є підставою для державної реєстрації в КП «ОМБТІ та РОН».

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Якщо апеляційна скарга не була подана протягом десяти днів після отримання сторонами копії рішення, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня його отримання.

Суддя О.М. Буран