Провадження №22-ц/784/1581/15 Суддя по 1 інстанції Гуденко О.А.
Категорія 27 Доповідач апеляційного суду ОСОБА_1
Рішення

Іменем України

7 липня 2015 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого - Шолох З.Л.,

суддів Довжук Т.С., Коломієць В.В.,

при секретарі судового засідання Богуславській О.М.,

за участю:

-представника позивача Банку ОСОБА_2,

-представника відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

публічного акціонерного товариства «Банк Форум»

на рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 28 квітня 2015 року у справі

за позовом

публічного акціонерного товариства «Банк Форум» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

та зустрічними позовами

ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «Банк Форум» про визнання поруки припиненою,

ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Банк Форум» про визнання поруки припиненою,

в с т а н о в и л а :

У вересні 2014 року публічне акціонерне товариство «Банк Форум» (далі Банк) звернулося з позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позову позивач посилався на те, що 24 квітня 2013 року між ним та товариством з обмеженою відповідальністю «Техноторг» (далі ТОВ «Техноторг») укладено кредитний договір, за умовами якого товариство отримало кредитні кошти у формі відновлювальної кредитної лінії для поповнення оборотних коштів з максимальним лімітом заборгованості в сумі 1 500 000 Євро строком користування по 23 квітня 2014 року, зі сплатою 11,5% річних за користування кредитними коштами.

Договорами від 30 липня, 13 серпня та 30 вересня 2013 року вносилися зміни до кредитного договору, які носили уточнюючий характер та стосувалися коефіцієнта забезпеченості кредиту.

В порядку забезпечення вказаного кредитного зобовязання, в цей же день укладені окремі договору поруки, у тому числі із ОСОБА_3 та ОСОБА_4, за умовами яких кожен із них окремо поручився перед Банком нести солідарну відповідальність з ТОВ «Техноторг» за кредитним договором у повному обсязі.

В звязку з неналежним виконанням позичальником кредитного зобовязання, Банк просив стягнути заборгованість з поручителів.

Неодноразово змінюючи розмір позовних вимог, в звязку зі зміною курсу валют, Банк просив стягнути з кожного з відповідачів на свою користь заборгованість, яка утворилася станом на 19 серпня 2014 року у розмірі 1 582 563,42 Євро (еквівалентно 38 458 892,84 грн.), а також і пеню в розмірі 115 010,46 Євро, що еквівалентно 2 794 943,25 грн. (по курсу НБУ станом на 27 квітня 2015 року 100 Євро = 2430,1644 грн.).

Заперечуючи проти позову, кожен із відповідачів звернувся до суду із зустрічним позовом до Банку про визнання їх поруки припиненою з 30 липня 2013 року, посилаючись на те, що Банк, укладаючи з ТОВ «Техноторг» додаткові угоди до кредитного договору, збільшив обсяг їх відповідальності як поручителів, без їх згоди.

Посилаючись на вимоги ч. 1 ст. 559 ЦК України просили визнати їх поруку припиненою.

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 28 квітня 2015 року відмовлено у задоволенні позовних вимог Банку. Задоволені зустрічні позови відповідачів до Банку про припинення поруки. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі Банк, посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції, просив його скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити їх первісний позов та відмовити у задоволенні зустрічних позовів відповідачів.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які брали участь у справі, перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 559 ЦК України порука відповідачів припинена, оскільки укладені додаткові угоди до кредитного договору з позичальником, збільшили обсяг їх відповідальності як поручителів, які не надавали на це своєї згоди. Тому суд вважав, що відсутні підстави для задоволення позову Банку, а зустрічні позови відповідачів обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Колегія не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони не відповідають фактичним обставинам справи, які суд зясував неповно.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

За змістом ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до частин 1,2, 4 ст. 543 ЦК, у разі солідарного обовязку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

За змістом указаних норм матеріального права поручитель хоча й повязаний із боржником певними зобовязальними відносинами, є самостійним субєктом у відносинах із кредитором. Поручитель, зокрема, має право висувати заперечення проти кредитора і в тому разі, коли боржник від них відмовився або визнав свій борг (ч. 2 ст. 555 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України, порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобовязання, а також у разі зміни зобовязання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Як вбачається із матеріалів справи, 24 квітня 2013 року між Банком ТОВ «Техноторг» укладено кредитний договір №1-0030/13/26-KL, за умовами якого товариство отримало кредитні кошти окремими частинами («вибірками») у формі відновлювальної кредитної лінії для поповнення оборотних коштів з максимальним лімітом заборгованості в сумі 1 500 000 Євро строком користування по 23 квітня 2014 року, зі сплатою 11,5% річних за користування кредитними коштами (пункти 1.1, 1.4, 3.2).

При цьому, згідно із п.1.2.1 договору вільний залишок кредитного ліміту (доступний залишок) визначається як різниця між загальним лімітом кредитування позичальника та товариства з обмеженою відповідальністю «Техноторг - Дон» (яке зазначено в кредитному договорі також як поручитель під № 1) в сумі 55 000 000 грн. та:

- загальною сумою заборгованості (наданих і непогашених вибірок) поручителя № 1 (ТОВ «Технотрог Дон») за його кредитним договором № 1-0029/13/26-KL від 24 квітня 2013 року;

- загальною сумою заборгованості (наданих і непогашених вибірок) поручителя № 1 (ТОВ «Технотрог Дон») за кредитним договором № 0011/11/26-KL від 6 червня 2011 року, що укладений з кредитором;

- гривневим еквівалентом загальної заборгованості (наданих і непогашених вибірок) позичальника за цим кредитним договором.

Умовами кредитного договору передбачено, що позичальник здійснює погашення заборгованості за кожною «вибіркою» в дату зазначену в акцептований кредитором заявці, в межах 120 календарних днів, але не пізніше кінцевого терміну повернення кредиту (п. 2.3.4 кредитного договору).

У разі непогашення заборгованості за відповідною вибіркою фактична сума заборгованості за такою вибіркою вважається простроченою та переноситься на відповідний рахунок обліку простроченої заборгованості (п. 2.7).

Розмір процентів, що нараховується за цим договором, може бути збільшений без укладення відповідного договору про внесення змін, внаслідок порушення позичальником своїх обовязків, тощо, у випадках, передбачених п. 3.4 цього договору ( абзац 3 п. 3.1).

Пунктом 3.4 кредитного договору сторони узгодили, що у разі порушення (невиконання або неналежного виконання) позичальником обовязків, передбачених пунктами 5.2.3 ( a, b, c, d), п.5.2.7, 5.2.10- 5.2.13 договору та/або відхилення фактичного розміру кредитових оборотів позичальника та поручителя № 1, яким є ТОВ «Техноторг Дон», за звітний період від значення, встановленого в п. 5.2.6 договору, понад 5%, розмір процентної ставки, встановлений п.3.2 цього договору, збільшується на 1% річних. Про факт збільшення розміру процентної ставки, а також дату, з якої остання вважається збільшеною, кредитор письмово повідомляє позичальника.

Крім того, цим же пунктом зазначено, що сторони розуміють, що вищезазначене збільшення розміру процентної ставки буде здійснено в разі настання вищезазначених обставин (умов) та не потребуватиме укладення будь-якого договору про внесення змін до цього договору, а також сторони згодні з таким збільшенням щодо всієї суми можливої заборгованості за кредитом в межах кредитного ліміту (а.с. 7-14).

В порядку забезпечення вказаного кредитного зобовязання, в цей же день укладені окремі договору поруки, у тому числі із ОСОБА_3 (договір поруки №1-0148/13/26-Р) та ОСОБА_4 (договір поруки № 1-0149/13/26-Р), які є аналогічні за змістом (а.с. 23-28).

За умовами договорів поруки кожен із відповідачів окремо поручився перед Банком нести солідарну відповідальність з позичальником за кредитним договором, укладеним із ТОВ «Техноторг», так із за двома кредитними договорами, укладеним між Банком та ТОВ «Техноторг-Дон» за № 0011/11/26-KL від 6 липня 2011 року та за № 1-0029/13/26-KL від 24 квітня 2013 року.

Зокрема, стосовно позичальника ТОВ «Техноторг» (як зазначено в договорі поруки за кредитним договором № 3) кожен із відповідачів, відповідно до п. 2.1.3 договорів поруки, зобовязався повернути кредит у формі відновлювальної кредитної лінії з максимальним лімітом заборгованості в сумі 1 500 000 Євро з кінцевим терміном повернення 23 квітня 2014 року. Сплачувати нараховані проценти за користування кредитом в розмірі 11,5 % річних, з можливим збільшенням їх розміру на 1% річних внаслідок порушення зобовязання позичальником, без укладання окремого договору. Крім того, сплачувати комісії, неустойку в розмірах та у випадках, передбачених кредитним договором, відшкодувати збитки, завдані порушенням зобовязання.

Договорами від 30 липня, 13 серпня та 30 вересня 2013 року вносилися зміни до кредитного договору з ТОВ «Техноторг», зокрема:

-згідно із договором від 30 липня 2013 року викладено в новій редакції п. 1.6 кредитного договору щодо коефіцієнта забезпечення кредиту, а також доповнено пункт 5.2.2 кредитного договору підпунктом 5.2.2.1, зміст якого стосується забезпечення погашення заборгованості внаслідок коливання курсу валют (а.с.15);

-згідно із договором від 13 серпня 2013 року змінена редакція п. 2.3.4 кредитного договору, яка стосується строків оплати за кожною наданою Банком вибіркою, яка буде зазначена в акцептованій кредитором заявці по кожній виборці, але не пізніше кінцевого терміну повернення кредиту. Сторони узгодили, що кредитні вибірки надані станом на 13 серпня 2013 року підлягають поверненню не пізніше 8 квітня 2014 року (тобто не пізніше ніж через 7 місяців 25 днів). Тобто строк здійснення оплати по наступним вибіркам збільшився на користь позичальника (було не пізніше 120 днів, а у разі порушення цього строку йде прострочення). При цьому сторони обумовили, що в подальшому у випадку внесення змін до кредитного договору за ініціативою позичальника, він зобовязаний буде сплатити одноразову комісію в розмірі 31 844 грн. (а.с. 16). Отже, зазначене не дає підстав для висновку про збільшення основного зобовязання, як зазначав суд першої інстанції.

-згідно із договором від 30 вересня 2013 року уточнено пункт 5.2.6 кредитного договору, що стосується звітного періоду та обсягу здійснення контрольних фінансових функцій Банку за виконанням зобовязання (а.с. 17).

Зазначені додаткові угоди оцінені судом першої інстанції як підстава для зміни основного зобовязання та збільшення обсягу відповідальності поручителів, є лише припущенням, оскільки належних доводів та обґрунтувань щодо цього не приведено. Не надано таких обґрунтувань і відповідачами.

При цьому збільшення розміру процентної ставки на 1% річних внаслідок порушення зобовязання позичальником, без укладання окремого договору, передбачено як умовами кредитного договору так, і умовами договорів поруки, що укладені з відповідачами ( п. 2.1.3 договорів поруки).

Сукупний аналіз та оцінка змісту кредитного договору з внесеними до нього змінами, а також змісту договорів поруки, які укладені відповідачами на його забезпечення, не дають підстав для висновку про збільшення обсягу відповідальності поручителів. Не містять таких доказів і матеріали справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК підставою для припинення поруки зі зміною основного зобов'язання за відсутності згоди поручителя на таку зміну є не будь-яка зміна умов основного зобов'язання, а лише така, внаслідок якої збільшується обсяг відповідальності поручителя, зокрема:

-внаслідок підвищення процентної ставки за кредитним договором;

-відстрочення виконання, що призводить збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами;

-установлення або збільшення розміру неустойки;

-встановлення нових умов щодо порядку зміни процентної ставки вбік збільшення тощо ( правові позиції викладені у постановах Верховного Суду України у справах № 6- 69 цс/12, № 6-20 цс/12).

В обгрунтування припинення поруки відповідачі посилались на те, що укладаючи з позичальником додаткові угоди до кредитного договору Банк розширив зміст основного зобовязання та без їх згоди збільшив обсяг їх відповідальності.

Між тим, таких обставин із матеріалів справи не вбачається, а тому докази щодо припинення поруки, з підстав, передбачених ч. 1 ст. 559 ЦК України, відсутні.

Отже, зустрічні позовні вимоги є недоведеними.

В звязку з неналежним виконанням позичальником кредитного зобовязання, 24 липня 2014 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 направлені вимоги про виконання зобовязання, які отримані ними 29 та 28 липня 2014 року відповідно, але залишені без задоволення (а.с. 29-32).

Згідно із розрахунком Банку (а.с. 21-22, 170-172), станом на 19 серпня 2014 року утворилася заборгованість за кредитом та відсотками у розмірі 1 582 563,42 Євро (еквівалентно 38 458 892,84 грн.), із яких: 1 493 728,09 Євро, що еквівалентно 36 300 048,28 грн., - заборгованість по кредиту; 88 835,33 Євро, що еквівалентно 2 158 844,56 грн., - заборгованість по процентам, а також 115 010,46 Євро, що еквівалентно 2 794 943,25 грн. пені за порушення зобовязання ( по курсу НБУ станом на 27 квітня 2015 року 100 Євро = 2430,1644 грн.), виходячи із умов договору та подвійної облікової ставки НБУ.

Таким чином, з урахуванням викладеного, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про припинення поруки відповідачів та безпідставно відмовив у задоволенні позову Банку про стягнення заборгованості з кожного із поручителів окремо на виконання солідарного обовязку з позичальником ТОВ «Техноторг».

З урахуванням викладеного, оскаржуване рішення підлягає скасуванню на підставі пунктів 1, 3 ч. 1 ст. 309 ЦПК України з ухваленням нового рішення про задоволення позову Банку та відмову у задоволенні зустрічних позовів відповідачів.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України підлягають розподілу судові витрати.

Керуючись ст. ст. 303, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Банк Форум» задовольнити.

Рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 28 квітня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь публічного акціонерного товариства «Банк Форум» 1 582 563,42 Євро, що еквівалентно 38 458 892,84 грн., заборгованості, яка утворилася станом на 19 серпня 2014 року, на виконання солідарного зобовязання з товариством з обмеженою відповідальністю «Техноторг», що виникло за кредитним договором №1-0030/13/26-KL від 24 квітня 2013 року, укладеним між публічним акціонерним товариством «Банк Форум» та товариством з обмеженою відповідальністю «Техноторг», із яких:

-1 493 728,09 Євро, що еквівалентно 36 300 048,28 грн., - заборгованість по кредиту;

-88 835,33 Євро, що еквівалентно 2 158 844,56 грн., - заборгованість по процентам, а також 115 010,46 Євро, що еквівалентно 2 794 943,25 грн. пені за порушення зобовязання.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь публічного акціонерного товариства «Банк Форум» 1 582 563,42 Євро, що еквівалентно 38 458 892,84 грн., заборгованості, яка утворилася станом на 19 серпня 2014 року, на виконання солідарного зобовязання з товариством з обмеженою відповідальністю «Техноторг», що виникло за кредитним договором №1-0030/13/26-KL від 24 квітня 2013 року, укладеним між публічним акціонерним товариством «Банк Форум» та товариством з обмеженою відповідальністю «Техноторг», із яких:

-1 493 728,09 Євро, що еквівалентно 36 300 048,28 грн., - заборгованість по кредиту;

-88 835,33 Євро, що еквівалентно 2 158 844,56 грн., - заборгованість по процентам, а також 115 010,46 Євро, що еквівалентно 2 794 943,25 грн. пені за порушення зобовязання.

Стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 по 3 654 грн. судового збору на користь держави.

Відмовити у задоволенні зустрічних позовів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Банк Форум» про припинення поруки.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий Судді: