РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/8599/15-ц

пр. № 2/759/4211/15

16 листопада 2015 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді Уляновської О.В.;

секретаря Бандури Н.О.,

за участю: представника позивача ОСОБА_1,

представників відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Обслуговуючого кооперативу «ЖБК «Осінній», ОСОБА_5, третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 про визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2015 р. позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, після уточнення позовних вимог просить суд визнати недійсним Державний акт про право власності на земельну ділянку від 03.03.2006 р. сер. №КВ №140747, посилаючись на ті підстави, що оспорюванного Державного акта цільове призначення (використання) земельної ділянки будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, проте, після укладення договору Коопераивом в порушення цільового призначення земельної ділянки та приватизаційних вимог, розпочато замість садибного будинку будівництво багатоповерхового багатоквартирного будинку чим і порушують його право як суміжного сусіда по зазначеній земельній ділянці.

У судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав, пояснивши, що незаконні дії відповідачів порушують його права землекористування.

Представники відповідачів у судовому засіданні проти позовних вимог заперечували, надавши заперечення у письмовому вигляді, позовні вимоги вважають безпідставними.

Суд, всебічно зясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що при укладанні договору купівлі-продажу земельної ділянки від 27.11.2012 р., між ОСОБА_5 та ОК «ЖБК ОСІННІЙ» виникли майнові правовідносини та певні зобовязання.

З пояснень представників відповідачів встановлено, що ніяких майнових претензій чи суперечок між сторонами, стосовно даного договору, не виникало.

У вказаному договорі, ОСОБА_7 як позивач не перебував в жодних договірних, матеріальних правовідносинах чи майнових зобовязаннях з ОК «ЖБК ОСІННІЙ» чи ОСОБА_5М і не являється однією із сторін договору.

Згідно цивільного законодавства, спір між позивачем та відповідачем, може виникнути лише між особами, які дійсно перебувають у матеріальних правовідносинах або маються відповідний обовязок один перед одним відповідно до предмету позову, в даній справі це «вчинений правочин» у вигляді договору купівлі-продажу земельної ділянки.

Відповідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 р. «Про судову практику розгляду цивільних вправ про визнання правочинів недійсними, а саме «п.5 відповідно до статей 215 та 216 ЦК вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину».

«п.26 Особами, які беруть участь у справі про визнання правочину недійсним, є насамперед сторони правочину».

Виходячи з того, що позивач не є стороною договору і не може вважатися іншою заінтересованою особою, звязку з відсутністю обґрунтованих доказів про порушення, саме вчиненням договору, прав та законних інтересів позивача, суд вважає, що у позивача відсутнє право на предявлення позову про визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки за адресою м.Київ, вул.Осіння, 38А.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України, судова практика повинна відповідати наведеному рішенню Верховного Суду України.

Суд, оцінивши докази у їх сукупності, прийшов до висновку, що вимоги позивача є такими, що не обґрунтовані на законі, не доведені матеріалами справі та такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 30, 57-61, 88, 179, 209, 212-215, 218, 223, 360-7 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

У позовних вимогах ОСОБА_4 до Обслуговуючого кооперативу «ЖБК «Осінній», ОСОБА_5, третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 про визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні в судовому засіданні протягом десяти днів з дня отримання рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: