У х в а л а

31 серпня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Охрімчук Л.І.,

Гуменюка В.І.,

Лященко Н.П.,

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України рішення Драбівського районного суду Черкаської області від 20 листопада 2014 року, ухвали Апеляційного суду Черкаської області від 22 січня 2015 року та ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Колос», треті особи: відділ Держземагентства у Драбівському районі Черкаської області, товариство з обмеженою відповідальністю «Земельне бюро «Хрещатик», про стягнення орендної плати та збитків, завданих унаслідок порушення земельного законодавства,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Драбівського районного суду Черкаської області від 20 листопада 2014 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 22 січня 2015 року, позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено частково: стягнуто з сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Колос» на його користь 1 тис. 885 грн заборгованості по орендній платі за 2013 рік та 113 грн 1 коп. пені за несвоєчасну виплату орендної плати. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання судових витрат.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 березня 2015 року касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилено, рішення Драбівського районного суду Черкаської області від 20 листопада 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 22 січня 2015 року залишено без змін.

26 червня 2015 року ОСОБА_4 звернувся до Верховного Суду України із заявою про перегляд зазначених судових рішень з передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) підстави неоднакового застосування судом касаційної інстанції норм матеріального права, а саме статті 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель».

На обґрунтування підстави перегляду зазначених судових рішень, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України, заявник посилається на ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 лютого 2015 року, в якій, на його думку, по-іншому, ніж в оскаржуваних судових рішеннях, застосовано вказану норму матеріального права.

Перевіривши наведені в заяві доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що в допуску справи до провадження необхідно відмовити з таких підстав.

За положеннями пункту 1 частини першої статті 355 ЦПК України підставою для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

При цьому під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де тотожними є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Постановляючи ухвалу від 26 березня 2015 року, про перегляд якої порушує питання заявник, та залишаючи без змін судові рішення, касаційний суд погодився з висновками місцевого та апеляційного судів про недоведеність орендодавцем позовних вимог щодо завданих йому збитків, а отже й відсутність правових підстав для задоволення зазначених позовних вимог.

Разом з тим в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 лютого 2015 року, наданій заявником для порівняння, касаційний суд погодився з висновком суду апеляційної інстанції про відмову у стягненні неотриманого прибутку у зв'язку із самовільним зайняттям відповідачем земельних ділянок.

Отже, порівняння наведеного судового рішення із судовим рішенням, про перегляд якого подано заяву, не дає підстав для висновку про те, що суд касаційної інстанції під час розгляду двох чи більше справ з тотожними предметами спору, підставами позову та аналогічними обставинами й однаковим регулюванням норм матеріального права у спірних правовідносинах дійшов протилежних висновків щодо заявлених вимог.

Ураховуючи наведене, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що в допуску справи до провадження Верховного Суду України необхідно відмовити.

Керуючись частиною другою статті 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_4 до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Колос», треті особи: відділ Держземагентства у Драбівському районі Черкаської області, товариство з обмеженою відповідальністю «Земельне бюро «Хрещатик», про стягнення орендної плати та збитків, завданих унаслідок порушення земельного законодавства, за заявою ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України рішення Драбівського районного суду Черкаської області від 20 листопада 2014 року, ухвали Апеляційного суду Черкаської області від 22 січня 2015 року та ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 березня 2015 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді : Л.І. Охрімчук

В.І. Гуменюк

Н.П. Лященко