"03" листопада 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді Виниченко Л.М.,
за участі секретаря Локоткова І.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи ОСОБА_6, Дніпровський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в м. Києві про визнання осіб такими, що втратили право на користування жилим приміщенням,-
ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом у якому просять визнати ОСОБА_4 та ОСОБА_5 такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1
Вимоги мотивують тим, що вони є наймачами квартири АДРЕСА_1 де також зареєстровані відповідачі.
У 2000 році позивач ОСОБА_2 став інвалідом другої групи, а тому потребував додаткової уваги і піклування. Його дружина, ОСОБА_4, яка являється відповідачкою по справі, не захотіла терпіти і миритися з таким станом речей і, забравши свого сина відповідача ОСОБА_5, добровільно покинула квартиру, після чого там ні разу не з'являлися.
23 березня 2013 року ОСОБА_4 звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. В подальшому шлюб між ними було розірвано.
З того моменту як відповідачі у 2000 році покинули квартиру, вони у ній не з'являлися, не цікавилися житлом, не сплачували платежів за квартиру та комунальні послуги, що тягне за собою додаткове фінансове навантаження, а у зв'язку із суттєвим збільшенням вартості комунальних платежів, взагалі непід'ємним тягарем.
На прохання знятися з реєстрації відповідачка відповіла відмовою у зв'язку із тим, що у неї немає часу цим займатися.
Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 06.07.2015 р. до участі у справі було залучено у якості третіх осіб, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмету спору ОСОБА_6 та Дніпровський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в м. Києві (а.с. 22, 23).
В судовому засіданні позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_3 підтримали позов і викидані у ньому обставини. Позивач ОСОБА_1 додатково повідомила, що відповідачка виселилася самостійно та добровільно з їхньої квратири влітку 2000 року коли всі вони були на роботі. Вечором вони побачили пусту кімнату без речей та меблів, залишила лише речі ОСОБА_2. З того часу у квартирі відповідачі не були, витрат по утриманню житла вони не несуть, у ОСОБА_5 вже є своя сім'я, зв'язку з ним немає; відповідачка живе зі своїми батьками.
Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, суду подав заяву з проханням розглянути справу без його участі, в заяві вказав, що позов підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки не повідомили, у зв'язку з чим з урахуванням думки позивачів суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідачів та відповідно до ст. ст. 169 ч. 4, 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Третя особа ОСОБА_6 та представник третьої особи Дніпровського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в м. Києві в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи треті особи були повідомлені належним чином, про причини неявки ОСОБА_6 суд повідомлено не було, Дніпровським РВ ГУДМС України в м. Києві суду було подано заяву про розгляд справи без участі їхнього представника.
Суд, вислухавши пояснення позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_3, свідка, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.
Спірне жиле приміщення - це двокімнатна квартира АДРЕСА_1
Відповідно довідки по формі № 3 від 17.06.2015 року, виданої ЖРЕО № 408, у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані сторони по справі: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1; ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2; ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3; ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4; ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, та третя особа ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6; квартира неприватизована (а.с. 12).
Відповідачка ОСОБА_4 є колишньою дружиною позивача ОСОБА_2, шлюб між ними розірваний рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 20.05.2013 року (а.с. 15, 15 зв.).
В судовому засіданні встановлено, що відповідачі з 2000 року по даний час у спірній квартирі не проживають, майна їхнього там не має, спірним житлом не цікавляться, житлово-комунальні послуги не оплачують, перешкод їм у користуванні жилим приміщенням не чинили, залишили житло добровільно, до квартири не з'являються, наміру у ній проживати не виявляли.
Дані обставини підтверджуються поясненнями свідка ОСОБА_7, яка пояснила, що є сусідка позивачів, відповідачку бачила лише декілька раз відразу коли вона (свідок) заселилася в будинок, ОСОБА_5 не пам'ятає. Після розірвання шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 остання не проживає з позивачами. Всі ці роки вона жодного разу не бачила відповідачів, квартирою АДРЕСА_1 вони не цікавляться, речей їхніх там не має, за квартиру не платять.
Крім того, як убачається із акту від 15.05.2015 р. затвердженого начальником ЖРЕО № 408, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у квартирі АДРЕСА_1 у м. Києві не проживають на протязі 20 років (а.с. 8).
Також згідно відповіді Дніпровського РУ ГУМВС України в м. Києві від 12.06.2015 року та Висновку по заяві позивача ОСОБА_1 від 10.06.2015 року, з приводу вчинення перешкод у проживанні по АДРЕСА_1 заяв від гр. ОСОБА_4 та гр. ОСОБА_5 не надходило (а.с. 10,11).
Згідно ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї, за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Таким чином суд встановив, що відповідачі постійно не проживають у квартирі АДРЕСА_1 без поважних причин більше шести місяців.
За викладених обставин позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню.
Судові витрати позивачі просили покласти на них.
Керуючись ст. ст. 71, 72 ЖК України, п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» від 12.04.1985 року № 2 зі змінами, ст. ст. 10, 11, 58, 60, 169, 208, 215-218, 224-226 ЦПК України суд,-
Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи ОСОБА_6, Дніпровський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в м. Києві про визнання осіб такими, що втратили право на користування жилим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_4 та ОСОБА_5 такими, що втратили право на користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1
Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте Дніпровським районним судом м. Києва за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя