Справа № 464/3432/15-ц
пр.№ 2/464/1093/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.08.2015 року Сихівський районний суд м. Львова

в складі головуючого судді Радченко Е.А.

при секретарях Калітовській А.Б., Лобко А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

23.04.2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про зобов`язання вчинити дії. Позовні вимоги мотивовані тим, що сусіди ОСОБА_1 вирішили перепланувати місця загального користування, загрожуючи втратою можливості користуватися санвузлом. Перепланування планується робити без будь-яких узгоджень. Санвузол перебуває у спільному користуванні. Унітази були відсутні, капітальний ремонт не робився. ОСОБА_1 власним коштом встановив в санвузлі два унітази. Перепланування місць загального користування сусідами не погоджено ні з ОСОБА_1, ні з іншими сусідами, ні з районною адміністрацію, а також не відповідають будівельним нормам. Тому ОСОБА_1 просить заборонити ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 робити незаконні та неузгоджені перепланування в місцях загального користування. Крім того, він просить їх зобов`язати звернутися до районної адміністрації та виконком з метою розподілу поверху на два окреми блоки, а також попередньо узгодити з сусідами свої дії, зобов`язати внести відповідні зміни у наявні поверхові плани з тим, аби узаконити перепланування у відповідності з будівельними нормами шляхом звернення до БТІ, в реєстраційну службу або нотаріально. Також ОСОБА_1 просить роз`яснити ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 можливі юридичні наслідки незаконних перепланувань.

Позивач в судове засідання не з`явився через хворобу. В судових засіданнях 28.05.2015 року та 05.06.2015 року позивач позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. При цьому позивач посилався на те, що не може дійти згоди з відповідачами з приводу перепланування місць загального користування, а відповідачі почали роботи перепланування поверху без узгодження своїх дій з іншими сусідами.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні 28.05.2015 року позов не визнав, посилаючись на те, що жодних робіт з перепланування місць загального користування ніхто із сусідів, окрім позивача, не здійснював. Також ОСОБА_3 пояснив, що сусіди дійсно збиралися для вирішення питання щодо перепланування поверху, проте згоди не дійшли.

Заслухавши позивача, відповідача ОСОБА_3, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Позивач на підставі свідоцтва про право власності С-08969 від 05.11.2010 року, виданого згідно з наказом Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради від 05.11.2010 року № 1917-Ж-с, є власником квартири загальною площею 32,2 кв.метрів за адресою: АДРЕСА_1.

Квартира розташована на дев`ятому поверсі будинку. На цьому ж поверсі розташовано ще сім квартир. Відповідачі є власниками квартир, які також розташовані на дев`ятому поверсі.

До 2007 року вищезазначений будинок був гуртожитком для проживання сімей та рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради від 09.03.2007 року № 139 гуртожитку надано статус житлового будинку і передано у власність територіальної громади м. Львова. Після надання будинку статусу житлового капітальний ремонт не проводився. У вказаному будинку санвузли та кухні є місцями загального користування. Вказані місця для використання фактично не придатні, оскільки не обладнані належним устаткуванням та не в повному обсязі підключені до мережі комунікацій.

Вищезазначені обставини визнані сторонами та ними не оспорюються.

Позивач посилається на те, що відповідачі без узгодження з іншими сусідами, без отримання необхідних дозволів та з порушенням будівельних норм та інших вимог законодавства почали робити перепланування місць загального користування.

На підтвердження своїх вимог позивачем надано копії рахунків, поверхових планів, актів, рішень, звернень та фотознімків. Проте, вказані документи на доводять, що відповідачами було порушено вимоги законодавства щодо здійснення перепланувань квартир та місць загального користування. Крім того, ці документи не доводять, що відповідачі взагалі проводили будь-які роботи з перепланування квартир та місць загального користування. Тобто, позивач не надав суду доказів того, що відповідачі вчиняли будь-які дії, спрямовані на перепланування квартир та місць загального користування, а також того, що діями відповідачів було порушено права позивача.

За правилами ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з вимогами ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до ст. 129 Конституції України, ст.ст. 10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно з вимогами ч. 2 ст. 27 ЦПК України всі наявні докази для підтвердження своїх вимог та заперечень сторони повинні надати до початку розгляду справи по суті.

У відповідності з ч. 1, 3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у сукупності.

Вивчивши всі надані сторонами докази, суд вважає недоведеним посилання позивача на те, що відповідачі вчиняли будь-які дії, спрямовані на перепланування квартир та місць загального користування, а також того, що діями відповідачів було порушено права позивача.

Позивач посилався на те, що відповідачі діяли з порушенням вимог закону. Однак передбачених законом доказів будь-яких дій відповідачів позивачем не надано, оскільки наявність перепланувань та порушення вимог будівельних норм та інших нормативних актів при здійсненні перепланувань може бути підтверджено висновком експерта.

Позивачем не було надано суду експертного дослідження та не було заявлено клопотання про проведення судової будівельної експертизи.

Крім того, в судовому засіданні встановлено, що саме позивач без узгодження з власниками інших квартир власним коштом у санвузлі загального користування встановив два унітази, доступ до одного з яких для власників інших квартир зробив неможливим, зачинивши приміщення з цім унітазом на замок.

Вирішуючи позовні вимоги, суд виходить з того, що зазначені позивачем в позовній заяві та в судовому засіданні обставини не знайшли свого підтвердження та не доведені позивачем.

Позивач в судовому засіданні посилався на те, що відповідачі мають намір робити перепланування з порушенням вимог закону. Суд враховує, що згідно з вимогами ст. 3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Намір відповідачів вчиняти дії не є порушенням, невизнанням або оспоренням прав, свобод чи інтересів позивача.

При розгляді позовну суд також враховує, що відповідно до змісту ст.ст. 11, 15 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Захист цивільних прав -це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способом захисту суб`єктивних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів зазначений в ст.16 ЦК України. Як вбачається із змісту вказаної норми Закону власник порушеного права може скористатися не любим, а цілком конкретним способом захисту свого права, передбаченим законом або договором. Оскарження наміру здійснювати в майбутньому перепланування, що не тягне за собою будь-яких наслідків, не передбачено чинним законодавством як спосіб захисту прав. Також не передбачені такі способи захисту як зобов`язання звернатися до районної адміністрації та виконкому, зобов`язання внести відповідні зміни у наявні поверхові плани та роз`яснення можливих юридичних наслідків

За таких обставин суд не вбачає підстав для задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. 129 Конституції України, ст.ст. 3, 10, 11, 34, 35, 59, 60, 208, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Львівської області через Сихівський районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особам, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий :