№ 207/1421/15-ц
№ 2/207/868/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2015 року Суддя Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області : ОСОБА_1

розглянувши позовну заяву Б О Н Д А Р Е Н К А ОСОБА_2, Х Р О М Е Н К О ОСОБА_3, Х Р О М Е Н К А ОСОБА_4, Х Р О М Е Н К О ОСОБА_5, А Р Б У З О В А ОСОБА_6 та А Р Б У З О В О Ї ОСОБА_7 до Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський ОСОБА_8" орієнтовно про стягнення суми вкладів (про що позов в самій позовній заяві не вказано)

В С Т А Н О В И В :

Вказана позовна заява надійшла до суду 02 квітня 2015 року, була розподілена у встановленому порядку судді САВЧЕНКУ В.О. та передана в його провадження.

Ухвалою від 10 квітня 2015 року вказана позовна заява була залишена без руху і позивачам було запропоновано заплатити судовий збір за банківськими реквізитами Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська, оскільки вони, на думку судді, не були споживачами відповідно до п. 22 статті 1 Закону України "Про захист прав споживачів" від 12 травня 1991 року.

Разом з тим, якщо позивачі в даному випадку не є споживачами, то їх позов до Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський ОСОБА_8" орієнтовно про стягнення суми вкладів (про що позов в самій позовній заяві не вказано) не повинен розглядатися Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська згідно ч. 5 ст. 110 ЦПК України за місцем проживання позивачів. При цьому суддя виходить з наступного.

Позивачі по справі вказують, що даний позов пред'явлений в порядку ч. 5 ст. 110 ЦПК України й позивачі звільнені від сплати судового збору за подання позовної заяви відповідно вимог Закону України "Про захист прав споживачів" від 12 травня 1991 року та п. 7, 17 статті 5 Закону України "Про судовий збір". Разом з тим з самого тексту позовної заяви і доданих до позовної заяви документів видно, що жоден з позивачів ніяких договорів з відповідачем по справі не укладав. Отже, об'єктивно ніхто з позивачів, на думку судді, не є споживачем відповідно до п. 22 статті 1 Закону України "Про захист прав споживачів" від 12 травня 1991 року. Суддя вважає, що недостатньо назвати себе споживачем, а необхідно в цивільно-правовому розумінні бути споживачем.

В обґрунтування своєї позиції позивачі вказали, що правильність застосування до спірних правовідносин законодавства про захист прав споживачів підтверджується рішенням конституційного Суду України № 14-рп/2011 від 10 листопада 2011 року в аспекті конституційного звернення щодо офіційного тлумачення (останні три слова в позовній заяві відсутні) положень пунктів 22, 23 статті 1, статті 11 (далі в позовній заяві пропущено) Закону України "Про захист прав споживачів" від 12 травня 1991 року № 1023-ХII у взаємозв'язку з вимогами ч. 4 статті 42 Конституції України.

Насправді ж, як розуміє суддя, мова йде про Рішення Конституційного Суду України № 15-рп/2011 від 10 листопада 2011 року по справі № 1-26/2011 за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_9 щодо офіційного тлумачення положень пунктів 22, 23 статті 1, статті 11, частини восьмої статті 18, частини третьої статті 22 Закону України "Про захист прав споживачів" від 12 травня 1991 року № 1023-ХII у взаємозв'язку з вимогами ч. 4 статті 42 Конституції України (справа про захист прав споживачів кредитних послуг). Але ні згідно Законів України, ні згідно вказаного рішення Конституційного Суду України вважати позивачів по цій справі споживачами послуг ПАТ "ВАБ" не має ніяких підстав.

За таких обставин позовну заяву ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14 та ОСОБА_15 до Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський ОСОБА_8" орієнтовно про стягнення суми вкладів (про що позов в самій позовній заяві не вказано) та всі додані до цієї позовної заяви документи суддя вважає необхідним повернути позивачам та вважати їх позовну заяву не поданою. Копію цієї ухвали суддя вважає необхідним направити кожному з позивачів.

.

Керуючись статтями 110, 119 та 121 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В :

Позовну заяву Б О Н Д А Р Е Н К А ОСОБА_2, Х Р О М Е Н К О ОСОБА_3, Х Р О М Е Н К А ОСОБА_4, Х Р О М Е Н К О ОСОБА_5, А Р Б У З О В А ОСОБА_6 та А Р Б У З О В О Ї ОСОБА_7 до Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський ОСОБА_8" орієнтовно про стягнення суми вкладів (про що позов в самій позовній заяві не вказано), яка надійшла до суду 02 квітня 2015 року, разом з додатками, -- п о в е р н у т и позивачам, як не підсудну Баглійському районному суду м. Дніпродзержинська та вважати позовну заяву не поданою.

По одній копії цієї ухвали направити кожному з позивачів.

Розяснити позивачам, що згідно ч. 5 ст. 121 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Протягом пяти днів з дня отримання копії цієї ухвали позивачем чи його представником на цю ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська.

С у д ь я : ОСОБА_1