Справа №173/1950/15-ц
Провадження №2/173/935/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2015 р. м. Верхньодніпровськ

Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Шевченко О.Ю., при секретарі судового засідання Демяненко С.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про оспорювання батьківства, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: виконавчий комітет Верхівцевської міської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, Відділ реєстрації актів цивільного стану Верхньодніпровського районного управління юстиції,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про оспорювання батьківства. В обґрунтування позовної заяви зазначено, що відповідач, ОСОБА_2, є рідною сестрою позивача. 28 квітня 2007 року вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_3. У шлюбі в них народилося двоє дітей: син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та Євгеній, ІНФОРМАЦІЯ_2. В лютому 2010 року було припинено шлюбні відносини між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та ОСОБА_2 почала зустрічатися з іншим чоловіком, від якого завагітніла та 6 січня 2011 року народила сина. 20 січня 2011 року рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області було розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3. ОСОБА_2 звернулася до виконкому Верхівцевської міської ради з метою реєстрації народження дитини. Проте у реєстрації народження дитни їй було відмовлено, оскільки її колишній чоловік, ОСОБА_3, написав заяву про відмову від дитини, а місцезнаходження біологічного батька дитини не було відомо. У звязку з чим сестра запропонувала позивачу, щоб його записали батьком її новонародженої дитини. На що позивач погодився та написав заяву про визнання свого батьківства. 7 червня 2014 року позивач одружився та в нього народився син. Дружині позивача стало відомо про те, що він зареєстрований батьком дитина сестри у звязку з чим виникла необхідність виключити відомості про нього як батька дитини, оскільки це порушує його права. Позивач вважає, що така ситуація склалася через неправильну консультацію у виконавчому комітеті Верхівцевської міської ради щодо порядку реєстрації народження дитини. Окрім того ОСОБА_2 не може отримати соціальну допомогу на дитину, хоча фактично самостійно виховує та утримує дитину. Місце знаходження батька дитини не відоме. Оскільки між позивачем та дитиною відсутнє кровне споріднення, позивач просив суд виключити з актового запису про народження ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, відомості про нього як батька дитини.

В судовому засіданні позивач позов підтримав, просив суд задовольнити заявлені позовні вимоги. Суду пояснив, що після народження дитини у виконавчому комітеті Верхівцевської міської ради сестрі відмовили у реєстрації народження дитини, оскільки ОСОБА_3 відмовився від батьківства, місцезнаходження біологічного батька не відомо. Їй порадили, щоб будь-хто написав заяву про визнання батьківства і тоді вони зареєструють народження дитини. У звязку з чим сестра попрохала його написати заяву про визнання батьківства її новонародженого сина. Позивач на це погодився та не приділив цьому особливої уваги. Своє батьківство щодо дитини позивач ніколи не визнавав та написав заяву про визнання батьківства лише, щоб сестра мала можливість зареєструвати народження дитини.

Відповідач, ОСОБА_2, в судовому засіданні позов визнала, проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Суду пояснила, що дійсно ще до розірвання шлюбу з ОСОБА_6 вона народила дитину від іншого чоловіка. У виконкомі Верхівцевської міської ради порадили, щоб хтось написав заяву про визнання батьківства, щоб зареєструвати народження дитини. Ніхто не розяснив, що народження дитини має бути зареєстровано на чоловіка, а потім він міг би оспорювати батьківство. У звязку з чим вона звернулася до брата з проханням написати заяву про визнання батьківства, що він і зробив. Брат ніколи не визнавав своє батьківство щодо дитини, не приймає участі у вихованні та утриманні дитини, фактично вона є матірю-одиначкою, проте не має можливості отримати державну допомогу, оскільки позивач записаний батьком дитини.

Відповідач, ОСОБА_3, в судовому засіданні позов визнав, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Суду пояснив, що відносини з ОСОБА_2 було припинено ще в лютому 2010 року, проте розрізано шлюб було лише 20 січня 2011 року, вже після народження дитини. Він написав заяву про відмову від дитини, оскільки він не був її батьком. Він був особисто присутній у Верхівцевській міській раді, коли сестрі порадили, щоб хтось написав заяву про визнання батьківства. Ніхто не розяснив, що він може оспорити своє батьківство через суд і для цього не потрібно обовязкової заяви іншої особи про визнання батьківства. А зараз виникла необхідність виключити запис про батька дитини, оскільки позивач не є батьком дитини.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Верхньодніпровського районного управління юстиції подав заяву про розгляд справи без його участі.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.

Судом встановлено такі обставини та відповідні їм правовідносини.

З 28 квітня 2007 року до 20 січня 2011 року ОСОБА_3 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі. 20 січня 2011 року на підставі рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 20 січня 2011 року шлюб між ними було розірвано (а.с.9-11). Шлюбні відносини між подружжям припинено ще в лютому 2010 року, що в судовому засіданні визнали сторони, а також встановлення рішенням суду. У звязку з чим ця обставина не підлягає доказуванню у відповідності до ч.1 та 2 ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України.

Під час шлюбу, 6 січня 2011 року, у ОСОБА_2 народився син ОСОБА_5, про що 9 лютого 2011 року виконавчим комітетом Верхівцевської міської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області в Книзі реєстрації народжень було зроблено відповідний актовий запис за № 18 та видано свідоцтво про народження І-КИ № 307935 (а.с.6).

Згідно із свідоцтвом про народження батьком ОСОБА_5 записано ОСОБА_1. Відомості про батька дитини було записано у відповідності до ч. 1 ст. 126 Сімейного кодексу України, якою передбачено, тобто за заявою чоловіка та жінки, які не перебувають у шлюбі між собою.

Частиною 3 ст. 122 Сімейного кодексу України передбачено, що подружжя, а також жінка та чоловік, шлюб між якими припинено, мають право подати до державного органу реєстрації актів цивільного стану спільну заяву про невизнання чоловіка (колишнього чоловіка) батьком дитини. Така вимога може бути задоволена лише у разі подання іншою особою та матірю дитини заяви про визнання батьківства.

Таким чином, за відсутності заяви від матері дитини та іншого чоловіка заяви про визнання батьківства, вважається, що дитина походить від подружжя. Отже, в цьому випадку виконавчий комітет Верхівцевської міської ради як державний орган реєстрації актів цивільного стану, мав зареєструвати народження дитини, як такої, що походить від подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_2, оскільки дитина народилася у шлюбі, а ОСОБА_3, у випадку невизнання свого батьківства, мав право звернутися до суду з позовом про виключення з актового запису про народження дитини відомостей про нього як батька дитини. Разом з тим з невідомих суду причин органом реєстрації актів цивільного стану було рекомендовано зареєструвати батьком дитини брата ОСОБА_2 ОСОБА_1.

З огляду на те, що матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 дійсно є рідним братом та сестрою (а.с.11), суд вважає встановленою ту обставину, що ОСОБА_1 був записаний в актовому записі про народження ОСОБА_5 саме через неправильну консультацію з боку державного органу реєстрації актів цивільного стану, а не через те, що він визнавав своє батьківство щодо дитини.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 136 Сімейного кодексу України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього кодексу має право оспорити своє батьківство, предявивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження.

Суд вважає, що обставина відсутності кровного споріднення між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 визнана сторонами, а тому згідно з ч. 1 ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України не підлягає доказуванню.

Суд приймає до уваги, що частиною 5 ст. 136 Сімейного кодексу України передбачено, що не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, проте в даному випадку, на думку суду, реєстрація відомостей про ОСОБА_1 як батька ОСОБА_5 порушують не лише сімейні права позивача, який має іншу сімю, але і малолітньої дитини та відповідача, яка фактично самостійно виховує дитину.

На підставі вищевикладеного суд вважає законними та обґрунтованими вимоги позивача про виключення відомостей про нього як батька дитини з актового запису про народження ОСОБА_5, а тому позов підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 122, 136 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10,11,60,61,212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про оспорювання батьківства задовольнити.

Виключити з актового запису про народження №18 ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, зробленого 9 лютого 2011 року виконавчим комітетом Верхівцевської міської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області відомості про батька дитини ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Після набрання рішенням суду законної сили його копію направити до Відділу реєстрації актів цивільного стану Верхньодніпровського районного управління юстиції у Дніпропетровській області для внесення відповідних змін до актового запису про народження ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня проголошення. Особи, які брали участь у справі, проте не були присутні під час проголошення рішення суду мають право оскаржити його протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.Ю.Шевченко