АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження: 22-ц/790/4541/15 Головуючий ІІ інстанції - Бездітко В.М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - Бездітка В.М.,

суддів - Сащенка І.С., Овсяннікової А.І.,

за участю секретаря - Чабан А.В.,

розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Харкова від 29 квітня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, Відділ Державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції про визнання батьківства та стягнення аліментів, -

встановила:

У серпні 2014 року позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що вона з грудня 2010 р. підтримує близькі стосунки із відповідачем без укладання шлюбу. ІНФОРМАЦІЯ_1 у неї народилась дочка - ОСОБА_3, батьком якої є відповідач, який забрав її разом із дитиною із полового будинку, зареєстрував дитину, утримував її та дитину. Однак з травня 2014 р. між ними припинилися стосунки та з цього часу відповідач участі в утриманні та вихованні дочки не приймає.

Просила встановити, що ОСОБА_2 є батьком дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1; надати ОСОБА_3 прізвище відповідача; зобов'язати відділ реєстрації актів цивільного стану внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_3, вказавши прізвище батька - ОСОБА_2; стягнути з відповідача на утримання дочки аліменти в розмірі 25% від усіх видів заробітку до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 29 квітня 2015 рокуу задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов у повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи. В обґрунтування скарги зазначає, що при з'ясуванні питання про оплату експертизи, у зв'язку з її емоційним станом, вона невірно зрозуміла питання, та невірно відповіла, що грошові кошти на проведення експертизи у неї відсутні. Судом першої інстанції, на її прохання, судово-генетичної експертизи призначено не було.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами , які були досліджені в судовому засіданні.

По справі встановлено, що згідно витягу Державною реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження - ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась ОСОБА_3, матїр'ю дитини зазначена - ОСОБА_4, батьком ОСОБА_5. Відомості про батька записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, тобто зі слів матері.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено походження ОСОБА_3 від відповідача, внаслідок чого підстави для зміни актового запису про народження дитини із значенням прізвища батька та дитини - ОСОБА_2 та стягнення аліментів з відповідача на утримання ОСОБА_3, у відповідності до положень ст.ст. 135,145, 180 5 України відсутні.

Проте з таким висновком суду погодитися не можна з наступних підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України, суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Суд першої інстанції не здійснив усіх необхідних заходів щодо забезпечення всебічного і повного з'ясування обставин для розгляду справи.

Так, судом першої інстанції не надано оцінки тій обставині, що у справі міститься доручення позивача на ім'я відповідача, зокрема питань з питань вагітності та пологів. У справі є фотографії, з яких видно, що сторони спільно проводили вільний час, відпочивали.

За клопотанням ОСОБА_4 Апеляційний суд Харківської області призначав судово-генетичну експертизу, проведення якої доручав Київському міському клінічному бюро судово-медичної експертизи, з відібранням зразків, для призначеної експертизи у Харківському обласному бюро судово-медичної експертизи для встановлення чи є відповідач біологічним батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Однак експертиза проведена не була, у зв'язку із неявкою відповідача на відібрання зразків для проведення експертизи.

Згідно п. 9. Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» відповідно до статей 213, 215 ЦПК рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім'я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).

Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ст. 212 ЦПК, згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.

У разі коли ухилення сторони у справі зазначеної категорії від участі в експертизі або від подання необхідних матеріалів, документів тощо унеможливлює її проведення, суд відповідно до ст. 146 ЦПК може визнати факт, для з'ясування якого її було призначено, або відмовити в його визнанні (залежно від того, хто зі сторін ухиляється, а також яке значення має для них ця експертиза).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач отримав судову про виклик його у судове засідання призначене на 14:50 год. на 25.06.2015 року, отримав апеляційну скаргу, а тому був обізнаний про подання ОСОБА_4 апеляційної скарги на рішення Київського районного суду м. Харкова від 29 квітня 2015 року,проте заперечення на апеляційну скаргу не подав. В подальшому розглядом справи не цікавився, ухилявся від явки в судове засідання.

Судово-генетична експертиза проведена не була, у зв'язку з неявкою ОСОБА_2 до установи Харківського обласного бюро судово-медичної експертизи для надання зразків крові.

Судову повістку про виклик в судове засідання призначене на 24.12.2015 року о 16:20 год. ОСОБА_2 було вручено 21.12.2015 року за місцем його роботи, однак, останній на судове засідання не з'явився.

Колегія суддів вважає, що ОСОБА_2 в порядку ч. 1 ст. 146 ЦПК України є особою, яка ухиляється від участі у проведенні експертизи, а тому приходить до висновку про визнання ОСОБА_2 батьком дитини, яка народилася у ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 - ОСОБА_3.

Відповідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

У ст. 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач участі в утриманні та вихованні дочки не приймає, ОСОБА_4 не працює та має потребу у матеріальному забезпеченні дитини, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Враховуючи матеріальне становище позивача, колегія суддів приходить до висновку, що з ОСОБА_2 слід стягнути на користь ОСОБА_4 на утримання дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти в розмірі 25% від усіх видів заробітку, починаючи з 14 серпня 2014 року та до досягнення дитиною повноліття, але не менше 1/4 частини прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У той же час вимоги позивача про зобов'язання державних органів здійснити внесення змін до актового запису про народження задоволенню не підлягають, оскільки саме рішення суду є підставою внесення таких змін.

За вказаних обставин, відповідно до вимог ст. 309 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе задовольнити апеляційну скаргу частково, скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_4 частково.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313-314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 29 квітня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Встановити, що ОСОБА_2 є батьком дитини, яка народилася у ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 - ОСОБА_3.

Надати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, прізвище ОСОБА_2.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти в розмірі 25% від усіх видів заробітку, починаючи з 14 серпня 2014 року та до досягнення дитиною повноліття, але не менше 1/4 частини прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 365,40 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення. Рішення може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий -

Судді -