"11" листопада 2015 р.
Справа № 150/793/15-ц
Провадження №2/150/287/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2015 року с. Мазурівка

Чернівецький районний суд Вінницької області у складі головуючого судді Кушнір Б.Б.,

за участю секретаря: Гендзьори О.О.,

представника позивача ОСОБА_1.,

відповідача ОСОБА_3.,

розглянувши у відритому судовому засіданні в залі суду с.Мазурівка справу за позовом служби у справах дітей Чернівецької райдержадміністрації в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И В:

Служба у справах дітей Чернівецької райдержадміністрації звернулася до Чернівецького районного суду Вінницької області з позовом в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав, мотивуючи тим, що відповідач не бере участі у вихованні дитини, не проявляє батьківської турботи. За період перебування малолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у Тульчинському будинку дитини (з 03.10.2014 року) мати дитини - ОСОБА_3, доньку не відвідувала та участі у її вихованні не брала - останнє відвідування - 09.01 .201 5 року. Дані обставини, на думку позивача, є підставою для позбавлення ОСОБА_3. батьківських прав.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з мотивів викладених в позовній заяві, просила їх задоволити в повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала, та не заперечує щодо їх задоволення.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що розпорядженням голови Чернівецької райдержадміністрації від 03.10.2014 року № 220 за заявою матері ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_2, жительки АДРЕСА_1, тимчасово влаштовано малолітню дитину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, жительку АДРЕСА_2, до Тульчинського дитячого будинку для дітей із захворюваннями центральної нервової системи і порушенням психіки.

Відповідно до акту обстеження матеріально - побутових умов проживання та характеристики ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, жительки АДРЕСА_1 встановлено, що дана особа проживає в АДРЕСА_3 без реєстрації, власного чи найманого житла не має. Постійного місця проживання у ОСОБА_3 немає. Жінка веде аморальний спосіб життя, не влаштувалась на роботу і не перебуває у районному центрі зайнятості на обліку. Життям своєї дитини вона не цікавиться, належних умов для проживання та розвитку дитини поряд з мамою немає. З часу влаштування малолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1., у Тульчинський будинок дитини ОСОБА_3 перебуває під соціальним супроводом у районному центрі соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді.

З ОСОБА_3 проведено багато бесід та консультацій, та виявлено наступні проблеми: це - соціальна ізоляція (з нею люди не бажають спілкуватись), самотність (дуже часто її можна зустріти, коли вона самотньо ходить по селі), психологічні дисбаланси (депресивні, агресивні, істеричні стани), безробіття та невизначеність щодо подальшої зайнятості, малозабезпеченість, соціально - побутові проблеми.

За період перебування малолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у Тульчинському будинку дитини (з 03.10.2014 року) мати дитини - ОСОБА_3, доньку не відвідувала та участі у її вихованні не брала, останнє відвідування - 09.01 .201 5 року.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивачка зазначає, що відповідач не проявляє жодної цікавості щодо дитини, її розвитку.

Відповідно до ст. 141, 180 СК України батьки мають рівні права та обов'язки щодо своїх неповнолітніх дітей, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

В п. п. 15, 16 постанови Пленум Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Особи можуть бути позбавленні батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками.

Вирішуючи спір, суд враховує зазначені роз'яснення Пленуму Верховного Суду України і з'ясовує які безсумнівні докази свідчать про ухилення відповідача від виконання своїх обов'язків щодо виховання дитини, у чому полягає винна поведінка відповідача, свідоме нехтування ним своїми обов'язками, чи вживалися до нього заходи реагування, а також досліджує соціально-побутові умови життя та матеріальне становище відповідача.

Згідно із ч. 4 ст. 19 СК України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування.

З врахуванням того, що відповідач з моменту народження дитини ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, не піклується про неї, не бере участі у її вихованні та матеріальному забезпеченні, не виявляє до неї батьківської турботи та уваги, не турбується про її фізичний і духовний розвиток, не спілкується з нею, а також те, що відповідач позовні вимоги визнала, суд приходить до висновку про ухилення відповідача від виконання своїх обов'язків щодо виховання дитини і, як наслідок, необхідність застосування до неї на підставі пункту 2 частини першої статті 164 СК України крайнього заходу - позбавлення батьківських прав.

Керуючись ст.ст. 19, 141, 180-182, 184, 164 СК України та ст.ст. 10, 60, 209, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов служби у справах дітей Чернівецької райдержадміністрації в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав - задоводити.

Позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, жительку АДРЕСА_3, батьківських прав відносно її малолітньої дитини - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Вінницької області через Чернівецький районний суд з поданням в 10-денний строк апеляційної скарги з дня виготовлення повного тексту рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Чернівецького районного суду

Вінницької області Кушнір Б.Б.