У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 грудня 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області у складі:

Головуючого судді: Демянчук С.В.

суддів: Ковалевича С.П., Шеремет А.М.,

секретаря судового засідання: Вох В.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Рівненського обласного управління акціонерного товариства "Ощадбанк" на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 25 листопада 2015 року по справі за позовом відкритого акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Рівненського обласного управління акціонерного товариства "Ощадбанк" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором кредиту.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які зявилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 25 листопада 2015 року в задоволенні заяви ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Рівненського обласного управління АТ «Ощадбанк» про винесення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ВАТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі філії покликається на те, що зазначена ухвала порушує права та законні інтереси АТ "Ощадбанк, є необгрунтованою, постановленою з порушенням норм процесуального права, а відтак такою, що підлягає скасуванню.

Вказує, що згідно кредитного договору № 627 від 27 жовтня 2006 року ОСОБА_1 отримала в Рівненському обласному управлінні ВАТ Державний ощадний банк України кредит у сумі 22 939, 56 Доларів США під 11,7 % річних, з терміном повернення не пізніше 26 жовтня 2013 року. Валютою ___________________________________________________________________________________________

Провадження № 22ц-787/2547/2015 Головуючий у суді 1 інстанції: ОСОБА_3

Доповідач : Демянчук С.В.

даного зобовязання є долар США.

Зазначає, що 06 квітня 2011 року було проголошено рішення по справі № 2-987/11, яким позов банку задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 солідарно на користь ПАТ „Державний ощадний банк України в

особі філії борг у сумі 160 590,18 грн. та 1820,00 грн. судових витрат.

Крім того вказує, що сума боргу боржника, яка обліковується в банку на даний час, 21087,25 дол. США та у звязку з цим порушуються майнові інтереси державного банку.

Просив ухвалу суду першої інстанції від 25 листопада 2015 року скасувати та ухвалити нову про задоволення заяви банку.

Представник ПАТ «Державний ощадний банк України» в судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримала та просила її задовольнити.

ОСОБА_1, заперечуючи проти задоволення апеляційної скарги, покликалася на законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали.

ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що дає правові підстави для розгляду справи в його відсутності.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, а також вимог, заявлених в суді першої інстанції, правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі філії про винесення додаткового рішення в даній справі, суд першої інстанції виходив з того, що підстави для ухвалення додаткового рішення відсутні, оскільки при ухваленні зазначеного рішення у справі, судом було вирішено по суті всі позовні вимоги, з приводу яких сторони подавали докази і надавали пояснення.

Щодо даних висновків, суд першої інстанції навів відповідні мотиви та доводи з якими погоджується і колегія суддів.

Відповідно до ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати; 3) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених ст. 367 ЦПК України; 4) судом не вирішено питання про судові витрати.

З матеріалів справи вбачається і це встановлено судом, що 06 квітня 2011 року Рівненським міським судом було ухвалено рішення, яке набрало законної сили. Даним рішенням позов ВАТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором було задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» заборгованість по кредиту в сумі 132726,28 грн., нараховані та несплачені відсотки за користування кредитом у сумі 27363,90 грн. нараховану, несплачену пеню по основному боргу та відсотках в сумі 500 грн. та понесені ВАТ «Державний ощадний банк України» судові витрати по справі, по сплаті державного мита в розмірі 1600 грн., та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

При ухваленні даного рішення у справі, судом було вирішено по суті всі позовні вимоги, з приводу яких сторони подавали докази і надавали пояснення, судом зазначені точні суми грошових коштів, які підлягають стягненню.

Разом з цим убачається, що як на підставу винесення додаткового рішення, апелянт вказує на невірне визначення боргу за договором кредиту, а саме оскільки кредитні кошти надавалися в валюті доларах США, тому в рішенні слід було зазначити про стягнення боргу в валюті кредиту.

Таким чином, доводи представника ВАТ «Державний ощадний банк України» зводяться до оспорення визначеного судовим рішенням суми заборгованості за договором кредиту.

Зазначені обставини неможливо усунути шляхом винесення додаткового рішення, оскільки це призведе до збільшення обсягу відповідальності позичальника визначеного рішенням суду.

Отже, в даному випадку порушене право позивача усувається шляхом оскарження рішення відповідно до положень цивільно-процесуального законодавства.

Враховуючи викладене, ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм процесуального права, доводи апеляційної скарги правильності висновків суду не спростовують, а тому підстав для її скасування немає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 220, 303, 304, 307, 312-315 ЦПК України колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Рівненського обласного управління акціонерного товариства "Ощадбанк" відхилити.

Ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 25 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя: С.В. Демянчук

Судді : С.П. Ковалевич

ОСОБА_4