Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2015 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

судді Наумов С.В.

при секретарі Слакві Марчук Н.В.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, -

В с т а н о в и в

ОСОБА_3 завернулась до Рівненського міського суду з позовом до ОСОБА_4 про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя.

Просила суд здійснити поділ спільного майна подружжя, саме, визнати за нею ОСОБА_3- право власності на легковий автомобіль Toyota Avensis, 1.8, 2005 року випуску, колір сірий, об»єм двигуна 1762 куб. см. Шасі №SB1BR56L143611 д.н. НОМЕР_1. Визнати за ОСОБА_5 право власності на ? частку з 95/100 частки будівлі офісного центру по вул.. Гетьмана Мазепи, 4А/6А, що в м. Рівне, загальною площею 2087 квадратних метрів.

До початку розгляду справи по суті, представник позивача надав суду клопотання позивача яке підтримав про зменшення позовних вимог.

Зокрема, просить суд, здійснити поділ майна, що є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя, шляхом визнання за нею, ОСОБА_3 право власності на легковий автомобіль НОМЕР_2. .

Позовну вимогу щодо визнання за ОСОБА_3 права власності на 1/2 частку з 95/100 частки будівлі офісного центру по вул.. Гетьмана Мазепи, 4А/6А, що в м. Рівне, загальною площею 2087 квадратних метрів, просить залишити без розгляду.

Ухвалою суду від 18.11.2015р., вказана вище вимога позивача залишена без розгляду та провадження в цій частині закрито.

Позов обґрунтовує тим, 04.07.1998 р. між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було укладено шлюб на підтвердження чого відділом РАЦС Новобуського району Миколаївської області того ж дня здійснено актовий запис № 48.

У шлюбі народилась дитина ОСОБА_3 02.05.2000 р. н., яка проживає з ОСОБА_3 в м. Києві. Відповідно до тверджень позивача ОСОБА_4 протягом десяти останніх років проживає в м. Рівне.

За період шлюбу подружжям було набуто рухоме та нерухоме майно, а саме: легковий автомобіль Toyota Avensis 1.8, державний номер НОМЕР_1, а також 95/100 будівлі офісного центру по вул. Гетьмана Мазепи, 4А/6А, що в м. Рівне загальною площею 2087 квадратних метрів.

Позивач стверджує, що шлюб між ним та відповідачем не розірвано, але незважаючи на те, що майно було набуто за час шлюбу і є спільною сумісною власністю подружжя, таке майно було оформлено виключно на відповідача - ОСОБА_4.

Також, позивач зазначає, що оскільки, частки подружжя у вищевказаному майні подружжям визначені не були, і у звязку із відсутністю між сторонами консенсусу щодо вирішення в позасудовому порядку питання про поділ спільного майна подружжя, вона змушена звернутись до суду за захистом своїх прав, у звязку із чим просить здійснити поділ вищезазначеного майна на визнати за нею право власності на легковий автомобіль Toyota Avensis 1.8, державний номер НОМЕР_1.

З зазначених у позові підстав просить суд задовольнити позов.

Представник позивача позов підтримав просив його задовольнити.

Представник відповідача не заперечив проти задоволення вказаної вимоги позивача, щодо визнання за ОСОБА_3 право власності на автомобіль «Toyota Avensis» 1.8, д. н. АА3355АІ.

Заслухавши сторін в судовому засіданні, перевіривши доводи позовної заяви в частині визнання за ОСОБА_3 права власності на легковий автомобіль «Toyota Avensis» 1.8, д. н. АА3355АІ, суд дійшов висновку про наступне.

Статтею 60 СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловіку на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Згідно з статтею 61 СК України, обєктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Відповідно до статті 63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Ст. 65 Сімейного кодексу України визначає право подружжя на розпоряджання майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Статтею 69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Відповідно до статті 70 СК України, у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до частини другої цієї статті, при вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення.

Згідно з частиною третьою цієї статті, за рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти.

Відповідно до частини першої статті 71 СК України, неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Зважаючи на це, суд дійшов висновку, про задоволення вимог позивача про визнання права власності на автомобіль Toyota Avensis 1.8, державний номер НОМЕР_1, оскільки такий автомобіль є неподільним та не може бути використаний одночасно подружжям без згоди на те останніх.

Також суд при визнанні права власності на вищевказане рухоме майно враховує факт проживання з позивачем неповнолітньої дитини, що була народжена у шлюбі з відповідачем.

Сплачений позивачем судовий збір в сумі 2212 грн. 00 коп. підлягає стягненню із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 .

Зважаючи на викладене, керуючись ст.ст. 10,60,88,212,215,218, ЦПК України, -

В и р і ш и в:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на автомобіль Toyota Avensis 1.8, 2005 року випуску, колір сірий, об»єм двигуна 1762 куб. см. Шасі №SB1BR56L143611 державний номер НОМЕР_1.

Стягнути з ОСОБА_4 (і.н.) на користь ОСОБА_3 сплачений судовий збір в сумі 2212 грн.00 коп..

Повідомити сторін, що із повним текстом рішення сторони можуть ознайомитись та отримати рішення суду в Рівненському міському суді 30 листопада 2015 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненській міський суд. Особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Рівненськоо міського суду С.В. Наумов