Справа № 725/3712/15-ц
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження у справі

10.07.2015 Суддя Першотравневого районного суду м.Чернівці Стоцька Л. А., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу із спадкоємця кредитором спадкодавця, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу із спадкоємця кредитором спадкодавця.

В обгрунтування позовної заяви посилалась на те, що у грудні 1993 року ОСОБА_3 (мати відповідача ОСОБА_2І.) з метою виїзду за кордон та розвитку бізнесу, отримала у неї позику в розмірі 15000 доларів США та позику у сумі 2000 доларів США, яку надав їй ОСОБА_4, що підтверджує розпискою від 10.12.1993 року. ОСОБА_3 зобов'язувалась повернути зазначені грошові кошти по приїзду з-за кордону за першою вимогою. Вона є спадкоємицею померлого ОСОБА_4, а тому набула право вимоги повернення позики у сумі 2000 доларів США.

Проте, виїхавши за кордон разом із сином, ОСОБА_3 майже девять років не повідомляла про себе, місце перебування її та ОСОБА_2 відоме не було, а тому рішенням Хотинського районного суду Чернівецької області їх було оголошено померлими, після чого ОСОБА_4 отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на майно, яке належало ОСОБА_2 та його матері.

Також зазначила, що ОСОБА_4 подарував їй успадковане майно з метою погашення заборгованості матері позивача, яка виникла внаслідок неповернення позичених нею 15 тис. дол. США. Таким чином, вона вважала, що борг погашено.

Проте, в подальшому рішенням Апеляційного суду Чернівецької області від 26.03.2015 року рішення суду першої інстанції від 04.02.2015 року було частково скасовано, позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 задоволено. Визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, визнано за ОСОБА_2 право власності на 2/3 частини квартири АДРЕСА_1. Витребувано з володіння ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 2/3 частини квартири АДРЕСА_2.

У звязку з цим вважає, що є нові обставини для звернення до суду, оскільки ОСОБА_2 визнано спадкоємцем, що є підставою для того, щоб останній відповідав за боргами спадкодавця.

Просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь 15000 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ становить 336000 гривень, та в межах вартості спадкового майна 1775 доларів США, тобто 37275 гривень.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Разом із тим, за змістом п.2 ч.2 ст.122 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення суду у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Як було встановлено судом, рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівці від 04.02.2015 року в задоволенні первісного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, визнання права власності на майно, витребування майна, а також зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за боргами спадкодавців було відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Чернівецької області від 26.03.2015 року рішення суду першої інстанції від 04.02.2015 року було частково скасовано, позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 задоволено. Визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, визнано за ОСОБА_2 право власності на 2/3 частини квартири АДРЕСА_1. Витребувано з володіння ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 2/3 частини квартири АДРЕСА_2.

Рішення суду першої інстанції в частині зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за боргами спадкодавців сторонами по справі оскаржене не було та набрало законної сили.

Як вбачається із змісту мотивувальної частини рішення суду від 04.02.2015 року, судом було досліджено розписку від 10.12.1993 року, складену від імені ОСОБА_5, допитано свідків з приводу обставин її складення та призначено експертизу боргового документи. Зазначеним доказам судом було надано належну оцінку, результати якої відображені у прийнятому рішенні.

Посилання ОСОБА_1 на ту обставину, що судом було відмовлено в позові про стягнення заборгованості за боргами спадкодавців лише з підстав не встановлення набуття права власності ОСОБА_6 в порядку спадкування на будь-яке майно, яке належало його матері за життя не відповідає дійсності.

Так, як видно з останнього абзацу мотивувальної частини рішення суду, крім зазначеної обставини, підставою для відмови у зустрічній позовній заяві стала також відсутність належних та допустимих доказів, які б беззаперечно вказували на існування між покійними ОСОБА_5, ОСОБА_7 та ОСОБА_1 договірних відносин, які випливають з договору позики.

Аналізуючи положення п.2 ч.2 ст.122 ЦПК України, суд приходить до висновку, що для їх застосування необхідно встановити тотожність спорів, які співпадають за предметом, підставами та субєктним складом.

При цьому питання тотожності вирішується не лише за загальними ознаками предмета позову, але й за його конкретним змістом.

Так, суд зауважує, що в даному випадку в обох спорах тотожні: субєктний склад, їх предмети та підстава.

Та обставина, що гривневий еквівалент суми боргу та вартості спадкового майна у спорах відрізняється не може свідчити про відсутність тотожності, оскільки в даному випадку мають місце інфляційні процеси.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, вважаю, що у відкритті провадження слід відмовити.

Виходячи з наведеного та керуючись ст.ст.3, 15, 122 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Відмовити ОСОБА_1 у відкритті провадження за її позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення боргу із спадкоємця кредитором спадкодавця.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці ОСОБА_8 Л. А.