Справа № 125/1850/14-ц
УХВАЛА

Іменем України

07 грудня 2015 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого-судді Карпінської Ю.Ф.,

за участі секретаря Воробей В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Вінницькій області, за участю боржника ОСОБА_1, стягувача Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк», заінтересованих осіб ОСОБА_2, ОСОБА_3, про визначення частки в подружньому майні ОСОБА_1, а саме майнового комплексу автозаправочної станції (АЗС) в порядку виконання рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 10.04.2014 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1, Товариства з обмеженою відповідальністю «Приват-Петрол» про стягнення заборгованості за договором № 23-ОКЛ/12 про надання кредиту у формі овердрафт, -

ВСТАНОВИВ:

Відділ примусового виконання рішень Управління ДВС Головного управління юстиції у Вінницькій області звернувся до суду з вищевказаним поданням. Подання обґрунтовує тим, що на примусовому виконанні у Відділі примусового виконання рішень Управління ДВС Головного управління юстиції у Вінницькій області знаходиться виконавчий лист № 128/4125/13-ц, виданий 10.06.2014 року Вінницьким районним судом Вінницької області на підставі рішення суду від 10.04.2014 року по справі № 128/4125/13-ц за позовом ПАТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_1, ТОВ «Приват-Петрол» про стягнення заборгованості за договором № 23-ОКЛ/12 про надання кредиту в формі овердрафт.

13.06.2014 року було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 43690411, згідно якої боржнику ОСОБА_1 було надано строк для самостійного виконання рішення суду до 20.06.2014 року. Також 13.06.2014 року було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, згідно якої накладено арешт на все майно боржника. Копії зазначених постанов 13.06.2014 року було направлено для відома сторонам виконавчого провадження та для виконання до реєструючих органів.

З метою отримання інформації щодо майна боржника ОСОБА_1 16.06.2014 року державним виконавцем були направлені запити до УДАІ УМВС України у Вінницькій області, Пенсійного Фонду України, ГУ Держземагенства у Вінницькій області, Державної інспекції сільського господарства у Вінницькій області, Адресного бюро у Вінницькій області.

З відповіді ДПС встановлено, що фізичну особу-підприємця припинено. Також отримано відповідь щодо реєстрації за ОСОБА_1 комори та квартири АДРЕСА_1; будинку в с. Степашки по вул. Леніна, 59, Гайсинського району Вінницької області. Згідно повідомлень МРЕВ УДАІ зясовано інформацію щодо наявності у боржника транспортних засобів. Відповідно до довідки Державної інспекції сільського господарства сільськогосподарської техніки за боржником не зареєстровано.

10.07.2014 року на адресу Відділу надійшла заява стягувача ПАТ «Альфа-Банк» про проведення виконавчих дій, в якій зазначено, що 09.09.2012 року боржник ОСОБА_1 уклав шлюб з ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище Каращенко) Л.В. і за наявною у ПАТ «Альфа-Банк» інформацією, остання за час шлюбу у 2013 році, набула у власність: комплекс будівель та споруд газонаповнювальної комплексної станції, що знаходиться в м. Іллінці по вул. Залізнодорожна, 59-А, Вінницької області; майновий комплекс автозаправочної станції (АЗС), що знаходиться в с. Лука-Барська, вул. Молодіжна, 1-А, Барського району Вінницької області та нежитлову будівлю АЗС, що знаходиться в смт. Теплик по вул. Базарна, 4, Вінницької області.

Оскільки боржник відмовляється виконувати свої зобовязання за вищезазначеним виконавчим листом, то Відділ примусового виконання рішень Управління ДВС ГУЮ у Вінницькій області на підставі ст. 60 СК України, ст. 368 ЦК України та ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» просить суд визначити частку ОСОБА_1 у спільному майні подружжя, а саме: в майновому комплексі автозаправочної станції (АЗС), що знаходиться в с. Лука-Барська по вул. Молодіжна, 1-А, Барського району Вінницької області в розмірі 1/2 частки.

В судове засідання 07.12.2015 року представник Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГУЮ у Вінницькій області за довіреністю ОСОБА_4 не зявилась, попередньо через канцелярію суду подала письмову заяву про розгляд подання у її відсутність, подання підтримує та просить його задовольнити.

Представник стягувача ПАТ «Альфа-Банк» за довіреністю ОСОБА_5 в судове засідання 07.12.2015 року також не зявився, попередньо через канцелярію суду подав письмову заяву з проханням провести судове засідання у його відсутність, при цьому в заяві зазначив, що подання підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити.

Боржник ОСОБА_1 в судове засідання 07.12.2015 року не зявився з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, що підтверджується матеріалами справи, заяв про розгляд справи у його відсутність або про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило. Також боржник ОСОБА_1 на жодні засідання не зявлявся з невідомих суду причин.

Заінтересовані особи ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання 07.12.2015 року також не зявились з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином, що підтверджується матеріалами справи, заяв про розгляд справи у їх відсутність або про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в письмових поясненнях, поданих через канцелярію суду 07.10.2015 року, вказала, що заперечує щодо задоволення даного подання з огляду на те, що подання обґрунтовано нормами ст. 60 СК України, яка не підлягає до застосування, адже майно придбане нею до шлюбу з ОСОБА_1, але обєкт нерухомості було придбано нею в період недійсності шлюбу з ОСОБА_1 за її особисті кошти, чого не заперечує ОСОБА_1 Так, нею було отримано кредитні кошти, що підтверджується випискою банку про надходження на її картковий рахунок кредитних коштів, з яких вона і оплатила вартість придбання вищевказаного майна. Ні банк, ні ДВС не надали суду жодного доказу, що майно є спільною сумісною власністю подружжя. Крім того, належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його за час шлюбу, але і спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна. За наведених підстав в задоволенні подання просила відмовити.

Врахувавши думки учасників процесу, викладені у поданих через канцелярію суду письмових заявах, вивчивши матеріали подання, письмові докази по справі та надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов такого висновку.

На підставі ч. 1 ст. 379 ЦПК України питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного виконавця.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні у Відділі примусового виконання рішень Управління ДВС Головного управління юстиції у Вінницькій області дійсно знаходиться виконавчий лист № 128/4125/13-ц, виданий Вінницьким районним судом Вінницької області 10.06.2014 року на підставі рішення суду від 10.04.2014 року по справі № 128/4125/13-ц за позовом ПАТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_1, ТОВ «Приват-Петрол» про стягнення заборгованості за договором № 23-ОКЛ/12 про надання кредиту в формі овердрафт (а.с. 3).

13.06.2014 року Відділом примусового виконання рішень Управління ДВС Головного управління юстиції у Вінницькій області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 43690411, згідно якої боржнику ОСОБА_1 надано строк для самостійного виконання рішення суду до 20.06.2014 року (а.с. 4). Також 13.06.2014 року було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, згідно якої накладено арешт на все майно ОСОБА_1 (а.с. 5). Копії зазначених постанов 13.06.2014 року було направлено для відома сторонам виконавчого провадження та для виконання, до реєструючих органів.

З метою отримання інформації щодо майна боржника ОСОБА_1 16.06.2014 року Відділом примусового виконання рішень Управління ДВС Головного управління юстиції у Вінницькій області були направлені запити до УДАІ УМВС України у Вінницькій області, Пенсійного Фонду України, ГУ Держземагенства у Вінницькій області, Державної інспекції сільського господарства у Вінницькій області, Адресного бюро у Вінницькій області (а.с. 6).

З відповіді ДПС встановлено, що фізичну особу-підприємця припинено. Також отримано відповідь щодо реєстрації за ОСОБА_1 комори та квартири АДРЕСА_1, будинку в с. Степашки по вул. Леніна, 59, Гайсинського району Вінницької області. Згідно повідомлень МРЕВ УДАІ зясовано інформацію щодо наявності у боржника транспортних засобів. Відповідно до довідки Державної інспекції сільського господарства сільськогосподарської техніки за боржником не зареєстровано (а.с. 7, 8, 9, 10, 12, 13).

Відповідно до копії вищезазначеного виконавчого листа, з ОСОБА_1 та ТОВ «Приват-Петрол» солідарно до стягнення підлягають кошти в розмірі 5 012 499,90 грн., а також судові витрати в розмірі 3 441,00 грн. (а.с. 3). Крім того, відповідно до копії постанови Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС Головного управління юстиції Вінницької області від 23.06.2014 року з ОСОБА_1 також стягнуто виконавчий збір у розмірі 501 594,09 грн. (а.с. 11). Станом на час звернення до суду боржник ОСОБА_1 відмовляється виконувати свої зобовязання за вищезазначеним виконавчим листом.

Відповідно до ч. 6 ст. 52 Закону «Про виконавче провадження» стягнення на майно боржника звертається в розмірі і обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат, повязаних з організацією та проведенням виконавчих дій, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження. У разі якщо боржник володіє майном спільно з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням державного виконавця.

Згідно ч. 5 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення звертається також на належне боржнику інше майно, за винятком майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення.

Відповідно до заяви стягувача ПАТ «Альфа-Банк» про проведення виконавчих дій, яка надійшла 10.07.2014 року на адресу Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Вінницькій області, зазначено, що 09.09.2012 року боржник ОСОБА_1 уклав шлюб з ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище Каращенко) Л.В. і за наявною у ПАТ «Альфа-Банк» інформацією, остання за час шлюбу у 2013 році набула у власність: комплекс будівель та споруд газонаповнювальної комплексної станції, що знаходиться в м. Іллінці по вул. Залізнодорожна, 59-А, Вінницької області; майновий комплекс автозаправочної станції (АЗС), що знаходиться в с. Лука-Барська по вул. Молодіжна, 1-А, Барського району Вінницької області та нежитлову будівлю АЗС, що знаходиться в смт. Теплик по вул. Базарна, 4, Вінницької області (а.с. 14).

Факт укладення шлюбу ОСОБА_1 з ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище Каращенко) ОСОБА_6 підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-АМ № 123717 від 09.09.2012 року (а.с. 15).

Згідно копії виписки по картці/рахунку ПАТ КБ «ПриватБанк» № 366785 за період з 08.04.2013 року-09.04.2013 року ОСОБА_2 отримала кредитні кошти в сумі 4000 грн. (а.с. 245).

Відповідно до ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 31.10.2013 року зазначений шлюб визнано недійсним до 15.07.2013 року (а.с. 75 76).

Відповідно до копії реєстраційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо субєкта реєстраційний номер 32746011 від 27.01.2015 року, за ОСОБА_2 дійсно зареєстрована нежитлова будівля АЗС, що розташована за адресою: смт. Теплик, вул. Базарна, будинок, 4.

Частиною 1 статті 45 СК України зазначено, що недійсний шлюб (стаття 39 цього Кодексу), а також шлюб, визнаний недійсним за рішенням суду, не є підставою для виникнення у осіб, між якими він був зареєстрований, прав та обов'язків подружжя, а також прав та обов'язків, які встановлені для подружжя іншими законами України. Проте, відповідно до ч. 2 ст. 45 СК України, якщо протягом недійсного шлюбу особи набули майно, воно вважається таким, що належить їм на праві спільної часткової власності.

Статтею 366 ЦК України встановлено, що кредитор співвласника майна, що є у спільній частковій власності, у разі недостатності у нього іншого майна, на яке може бути звернене стягнення, може пред'явити позов про виділ частки із спільного майна в натурі для звернення стягнення на неї. Якщо виділ в натурі частки із спільного майна має наслідком зміну його призначення або проти цього заперечують інші співвласники, спір вирішується судом. У разі неможливості виділу в натурі частки із спільного майна або заперечення інших співвласників проти такого виділу кредитор має право вимагати продажу боржником своєї частки у праві спільної часткової власності з направленням суми виторгу на погашення боргу. У разі відмови боржника від продажу своєї частки у праві спільної часткової власності або відмови інших співвласників від придбання частки боржника кредитор має право вимагати продажу цієї частки з публічних торгів або переведення на нього прав та обов'язків співвласника-боржника, з проведенням відповідного перерахунку.

Згідно з ч. 2 ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Відповідно до ч.1 ст. 369 ЦК України, співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

З урахуванням положень ст. 371 ЦК України, відповідно до якої у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

З огляду на вищезазначене, оскільки боржником рішення суду в добровільному порядку не виконано, факт належності даного майна на праві особистої приватної власності лише ОСОБА_2 судовим рішенням не доведений, перерахунок часток в залежності від вкладу в придбання даного майна, що змінює його частки судовим рішенням чи у добровільному порядку не визначений, суд вважає подання обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення.

На підставі викладеного та керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст. 45 СК України, ст.ст. 357, 366, 368, 369, 370, 371, 379 ЦК України, ст. 379 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Подання задовольнити.

Визначити, що частка ОСОБА_1 у спільному майні подружжя, а саме: в майновому комплексі автозаправочної станції (АЗС), що знаходиться в с. Лука-Барська по вул. Молодіжна, 1-А, Барського району Вінницької області, та зареєстроване за ОСОБА_2, складає 1/2 частки.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Апеляційного суду Вінницької області протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

СУДДЯ: Ю.Ф. Карпінська