Справа №585/1109/15-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/788/1685/15 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2015 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Лузан Л. В.,

суддів - Криворотенка В. І. , Сибільової Л. О.

за участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні у приміщенні Апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк"

на рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 27 липня 2015 року

у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_3

про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и л а :

Рішенням суду від 27 липня 2015 року в задоволенні позовних вимог відмовлено у зв'язку з пропуском строку позовної давності.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду і постановлення нового рішення про задоволення позовних вимог з тих підстав, що судом неповно зясовані обставини, що мають значення для справи, що у справі не були доведені обставини, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, що висновки суду не відповідають обставинам справи та що судом були порушені норми матеріального і процесуального права .

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення особи, яка бере участь у справі, вивчивши матеріали справи і перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається наступне.

17 квітня 2008 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір № б/н, відповідно до якого ОСОБА_3 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту в сумі 7000 грн. на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості.

Зі змісту підписаної сторонами "заяви на видачу кредитного ліміту" вбачається, що :

- строк дії карти 48 місяців;

- строк дії кредитного ліміту співпадає зі строком дії платіжної карти ( тобто 48 місяців) .

Погашення заборгованості здійснюється шляхом як внесення коштів на Карту клієнта, так і шляхом списання Банком коштів з платіжної карти.

Укладений сторонами договір складається з підписаної відповідачем "заяви" та "Умов та правил надання банківських послуг".

У підписаній відповідачем "заяві" зазначається наступне:

"Я ознакомился и согласен с Условиями и Правилами предоставления банковских услуг, Правилами оказания услуг (выполнения работ), а также тарифами банка. Я выражаю согласие с тем, что настоящее заявление вместе с Памяткой клиента, Условиями и Правилами предоставления банковских услуг, а также тарифами составляет между мной и банком договор о предоставлении банковских услуг" (а.с.10).

Відповідно до "Умов та правил надання банківських послуг":

"п. 5.3. Сроки и порядок погашения по ОСОБА_4 (кредитный лимит, кредитная линия) по платежным картам с установленным Минимальным обязательным платежом приведен в Памятке Клиента, которая является неотъемлемой частью Договора. Платеж включает плату за пользование ОСОБА_4, предусмотренную Тарифами, и часть задолженности по ОСОБА_4;

п. 5.4. Срок погашения по ОСОБА_4 (кредитный лимит, кредитная линия) по платежным картам без установленного Минимального обязательного платежа, производиться в следующем порядке:

срок погашения процентов по ОСОБА_4 ежемесячно за предыдущий месяц;

срок погашения ОСОБА_4 в полном объеме, не позднее последнего дня месяца, указанного на платежной карте (в поле MONTH);

п. 5.5. За пользование ОСОБА_4 начисляет проценты в размере, установленном Тарифами Банка, из расчета 360 (триста шестьдесят) календарных дней в году;

п. 5.5.1. За несвоевременное исполнение долговых обязательств (пользование Просроченным кредитом и Овердрафтом) Держатель оплачивает проценты по повышенной процентной ставке или дополнительную комиссию, размеры которых определяются Тарифами;

п. 5.5.2. Проценты за пользование ОСОБА_4 (в том числе Просроченным кредитом и Овердрафтом), предусмотренные Тарифами, начисляются в последний операционный день месяца за каждый календарный день за фактически израсходованные в счет ОСОБА_4 средства, со дня списания суммы с карточного счета;

п. 5.6.1. Очередность и размер погашения Долговых обязательств осуществляется в порядке, изложенном в Памятке клиента, являющейся неотъемлемой частью договора;

п. 8.6. При нарушении Клиентом сроков платежей по любому из денежных обязательств, предусмотренных настоящим договором более чем на 120 дней, Клиент обязан уплатить банку штраф в размере 500 грн. + 5% от суммы иска "(а.с.11-16).

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач пропустив позовну давність для захисту своїх порушених прав.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову, висновки суду відповідають матеріалам справи та вимогам закону, а доводи апеляційної скарги про протилежне не можна визнати обґрунтованими. При цьому виходить з наступного.

Під час розгляду справи у суді першої інстанції відповідач заявив клопотання про застосування позовної давності (а.с. 39-41).

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник ПАТ КБ "ПриватБанк" підтвердив, що при вирішенні спору необхідно застосовувати строки позовної давності, передбачені Цивільним кодексам України.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права (частина перша статті 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Згідно зі статтею 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник ПАТ КБ "ПриватБанк" пояснив, що при укладенні договору сторони не підписували "Памятку клієнта" і у кредитній справі вона відсутня. Проте, як пояснив названий представник, в матеріалах кредитної справи є підписана ОСОБА_3 при укладенні договору "Довідка про умови кредитування з використанням кредитки "Універсальна, 30 днів пільгового періоду", зі змісту якої, зокрема, вбачається, що :

- розмір щомісячних платежів складає 7% від заборгованості, але не менше 50 грн. та не більше залишку заборгованості;

- строк внесення щомісячних платежів до 25 числа місяця, наступного за звітним.

З доданого ПАТ КБ "ПриватБанк" до позовної заяви розрахунку заборгованості за договором, який відповідач не оспорював, вбачається, що цей розрахунок був зроблений з урахуванням розміру щомісячних платежів -7% від заборгованості та строком їх внесення - до 25 числа місяця, наступного за звітним, тобто з урахуванням домовленостей сторін, передбачених "Довідкою про умови кредитування з використанням кредитки "Універсальна, 30 днів пільгового періоду".

Таким чином вбачається, що позивач отримав платіжну картку з встановленим Мінімальним обовязковим платежем.

Аналізуючи умови договору та зміст зазначених правових норм, слід дійти висновку, що за договором про надання банківських послуг (при отриманні позичальником кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку), яким установлено не тільки щомісячні платежі погашення кредиту, а й кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг трирічного строку позовної давності (стаття 257 ЦК України) стосовно щомісячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - після закінчення кінцевого строку повного погашення кредиту (стаття 261 ЦК України).

З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається наступне.

Останній платіж по кредитному договору був здійснений відповідачем 23 жовтня 2008 року у розмірі 300 грн.

Кінцевий строк погашення всієї суми кредиту настав 31 серпня 2010 року; до цієї дати сума простроченої заборгованості по тілу кредиту, відсотках, комісії та пені щомісячно зростала.

31 серпня 2010 року сума простроченої заборгованості по тілу кредиту склала 6502,21 грн., загальний залишок заборгованості за відсотками склав 5028,31 грн., загальний залишок заборгованості по комісії та пені склав 1430,44 грн.

Відповідно до ст. 256 ЦК України строк (позовна давність), у межах якого ПАТ КБ "ПриватБанк" мав право на судовий захист щодо повернення простроченої заборгованості по тілу кредиту - 6502,21 грн., остаточно (з урахуванням щомісячних платежів) сплив 31 серпня 2013 року ;

в цей же день (31 серпня 2013 року) закінчилась позовна давність по останньому щомісячному платежу із загального залишку заборгованості по відсотках, нарахованих станом на 31 серпня 2010 року ;

31 серпня 2011 року закінчилась позовна давність по останньому щомісячному платежу із загального залишку заборгованості по комісії та пені, нарахованих за останній рік перед 31 серпнем 2010 року.

Вбачається, що з вересня 2010 року за кредитним договором продовжували нараховуватись відсотки за користування кредитними коштами, а також комісія та пеня.

Вирішуючи питання щодо стягнення нарахованих з вересня 2010 року сум, колегія суддів виходить з домовленості сторін про те, що картка діє в межах визначеного нею строку (квітень 2012 року). За договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, - перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України).

Оскільки умовами договору передбачені окремі самостійні зобовязання, які деталізують обовязок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обовязку, то право ПАТ КБ "ПриватБанк" вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового платежу, а отже і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення.

Відповідно до вимог ст. 266, ч. 2 ст. 258 ЦК України стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду та починається з дня (місяця), з якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою.

Саме до цього зводяться правові висновки, що висловлені Верховним Судом України в постановах від 19 березня 2014 року (справа № 6-14цс14), від 19 березня 2014 року (справа № 6-20цс14), від 19 листопада 2014 року (справа № 6-160цс14), від 29 жовтня 2014 року(справа № 6-169цс14), які згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковими для судів, що зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішеннями Верховного Суду України.

Так як строк дії платіжної карти закінчився у квітні 2012 року, то звернувшись до суду з позовом 17 квітня 2015 року ПАТ КБ "ПриватБанк" втратив можливість в судовому порядку захистити своє порушене право на стягнення з відповідача щомісячних платежів, які нараховувались до закінчення строку дії платіжної карти, оскільки сплив позовної давності, про застосування якої заявлено відповідачем, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України) ( ас. 10, 71).

З доводами апеляційної скарги погодитись не можна, оскільки її автором не враховані вимоги :

ч.1 ст. 260 ЦК України, відповідно до якої позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253 - 255 цього Кодексу; а також

ч.ч.1 та 5 ст. 261 ЦК України, відповідно до яких перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

З наведених норм права вбачається, що перебіг позовної давності щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу.

Доводи апеляційної скарги про те, що перебіг позовної давності щодо місячних платежів починається не після несплати чергового платежу, а зі спливом останнього дня місяця дії картки, - не грунтуються на вимогах діючого законодавства.

При цьому колегія суддів виходить з наступного. Оскільки умовами договору щодо розміру щомісячних платежів встановлені окремі самостійні зобовязання, які деталізують обовязок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обовязку, то право Банку вважається порушеним з моменту недотримання відповідачем строку погашення кожного чергового платежу, а відтак і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення.

У звязку з наведеним доводи апеляційної скарги про початок перебігу позовної давності з квітня 2012 року - дати закінчення дії платіжної карти і відсутність підстав для застосування позовної давності до прострочених на час звернення до суду щомісячних платежів ґрунтуються на неправильному застосуванні норм матеріального права.

Згідно ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що судом першої інстанції були повно та всебічно встановлені обставини справи, правильно застосовані норми матеріального права при дотриманні норм процесуального права, доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду не спростовують, а тому рішення суду у оскаржуваній частині слід залишити без змін.

Керуючись ст. 303, п.1 ч.1 ст.307, ст.ст. 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" відхилити.

Рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 27 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий -

Судді -