Справа № 742/1539/15-ц Провадження № 22-ц/795/1341/2015 Категорія цивільнаГоловуючий у I інстанції Циганко М. О. Доповідач - Шевченко В. М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 липня 2015 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіОСОБА_1
суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3
при секретарі:ОСОБА_4
за участю:представника ОСОБА_5 ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 25 травня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_8, ОСОБА_5 про зменшення розміру аліментів, -

в с т а н о в и в:

В квітні 2015 року ОСОБА_7 звернувся до суду з позовом, в якому просив зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на підставі рішення Прилуцького міськрайонного суду від 20 лютого 2015 року на користь ОСОБА_5 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_9 у розмірі 1/4 частини його заробітку, та на підставі рішення Прилуцького міськрайонного суду від 06 березня 2015 року на користь ОСОБА_10 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_11 у розмірі 1/4 частини заробітку, мотивуючи свої вимоги тим, що загальний розмір стягнутих з нього аліментів перевищує половину його заробітної плати, що негативно відображається на його матеріальному становищі.

Рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 25 травня 2015 року позовні вимоги задоволено. Зменшено розмір аліментів, стягнутих з ОСОБА_7 згідно рішення Прилуцького міськрайонного суду від 06 березня 2015 року на користь ОСОБА_8 на утримання неповнолітнього сина, ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1/4 до 1/6 частини всіх видів заробітку щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15 квітня 2015 року і до повноліття дитини. Зменшено розмір аліментів, стягнутих з ОСОБА_7 згідно рішення Прилуцького міськрайонного суду від 20 лютого 2015 року на користь ОСОБА_5 на утримання неповнолітнього сина, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2 з 1/4 до 1/6 частини всіх видів заробітку щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15 квітня 2015 року і до повноліття дитини.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати зазначене рішення суду в частині зменшення розміру аліментів, стягнутих з ОСОБА_7 на її користь на утримання їхнього сина ОСОБА_9 з 1/4 до 1/6 частини заробітку та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову в цій частині.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що судом першої інстанції при зменшенні розміру аліментів не в повній мірі дотримані вимоги ст. 192 Сімейного Кодексу України щодо встановлення обставин, які мають істотне значення для вирішення спору.

Апелянт зазначає, що суд необґрунтовано прийняв, як підставу для задоволення позовних вимог, що загальний розмір аліментів, стягнутих з позивача на утримання неповнолітніх дітей, становить більше ніж 60 % його заробітної плати. В той час, як чинним законодавством, зокрема ст. 70 ЗУ «Про виконавче провадження» і ст. 128 КЗпП України, встановлений максимальний 70-відсотковий розмір загальних відрахувань із заробітної плати при стягненні аліментів на неповнолітніх дітей.

Також вказує, що судом не враховано тієї обставини, що при розгляді справ про стягнення аліментів ОСОБА_7 повністю визнавались позовні вимоги щодо стягнення з нього аліментів на утримання кожної з дитини у розмірі саме 1/4 частини його заробітку.

Крім цього, апеляційна скарга містить посилання на те, що позивачем не надано належних доказів на підтвердження погіршення його матеріального становища, оскільки навіть після відрахування з нього 1/2 частини заробітку (аліментів), він буде отримувати 1982 грн. доходу, що значно перевищує встановлений ЗУ «Про Державний бюджет України на 2015 рік» прожитковий мінімум.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_5, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін, враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що загальний розмір аліментів на утримання неповнолітніх дітей, які стягнуті з позивача за рішеннями суду, становить більше, ніж 60 % його заробітної плати, що призвело до погіршення його матеріального становища. Також суд послався на те, що відповідачка ОСОБА_8 повністю визнала заявлені вимоги про зменшення аліментів до 1/6 частини.

З таким висновком районного суду погоджується апеляційний суд, оскільки він ґрунтується на матеріалах справи та відповідає вимогам чинного законодавства.

По справі встановлено, що ОСОБА_7 та ОСОБА_5 являються батьками неповнолітнього ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2. Крім цього, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 є батьками неповнолітнього ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Прилуцького міськрайонного суду від 20 лютого 2015 року з позивача на користь ОСОБА_5 стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини сина ОСОБА_9, 28 лютого 2007 народження, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с. 5-6).

Іншим рішенням Прилуцького міськрайонного суду від 06 березня 2015 року з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини сина ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с. 9-10).

Постановами державного виконавця відділу державної виконавчої служби Прилуцького міськрайонного управління юстиції відповідно від 11.03.2015 року та 23.03.2015 року відкриті виконавчі провадження з виконання виконавчих листів про стягнення з ОСОБА_12 на користь ОСОБА_5 щомісячно аліментів на утримання синаЗахара ІНФОРМАЦІЯ_3, та на користь ОСОБА_8 на утримання сина ОСОБА_13 , 5.02.2015 р.н.(ас.8,12).

Отже, на даний час, як вбачається з матеріалів справи, з позивача стягуються аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей від двох матерів у розмірі 1/2 частини його заробітку(доходу).

Звернувшись до суду з вимогою про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей, позивач послався на те, що загальний розмір стягнутих з нього аліментів перевищує половину його заробітної плати, що негативно відображається на його матеріальному становищі.

Згідно ст.ст. 180, 181 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим , ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму дитини відповідного віку, за винятком випадків передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 192 СК України та розяснень п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них.

Як зазначалось вище, позивач має двох неповнолітніх дітей від різних матерів синів ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_1. Тобто, поява у позивача в лютому 2015 року другої малолітньої дитини яку він згідно з нормами, закріпленими у главі 15 СК зобов»язаний утримувати вказує на те, що його матеріальне становише зазнало змін. Ця обставина поряд із стягненням із ОСОБА_7, на користь ОСОБА_5 щомісячно аліментів в розмірі ? частини всіх видів заробітку не враховувалась Прилуцьким міськрайонним судом 06 березня 2015 року при вирішенні справи за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_7 про визначення розміру аліментів на утримання їхньої спільної неповнолітньої дитини, сина ОСОБА_13, в звязку з чим було стягнуто з ОСОБА_7 аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку.

Саме вказана обставина, розмір відрахувань які стягуються з позивача за двома судовими рішеннями, на думку колегії суддів, обгрунтовано була врахована судом першої інстанції при визначенні нового розміру аліментів на кожного з дітей, щодо яких є судові рішення і призвела до зменшення розміру аліментів, які повинні стягуватися з ОСОБА_7 на користь відповідачів на утримання кожного з неповнолітніх дітей, до 1/6 частини його заробітку(доходу). Колегія суддів погоджується з тим, що позивачем надано беззаперечні докази на підтвердження необхідності сплати аліментів у меншому розмірі у відповідності із положеннями ст.192 СК України, отже доводи апеляційної скарги ОСОБА_5, в цій частині не заслуговують на увагу.

Інших істотних обставин, які б не були враховані при зменшенні розміру аліментів на неповнолітніх дітей, апелянтом не наведено. Посилання ОСОБА_5 про неврахування районним судом положень ст. 70 ЗУ «Про виконавче провадження» та ст. 128 КЗпП України щодо можливого максимального розміру загальних відрахувань, з огляду на положення є довільним тлумаченням апелянтом правових норм, що регулюють спірні відносини, та не впливають на правильність висновків суду.

Не беруться до уваги доводи апеляційної скарги про те, що судом при вирішенні спору не враховані інтереси малолітньої дитини, оскільки, зменшуючи розмір аліментів, внаслідок зміни матеріального стану позивача, з 1/4 частини на 1/6 частину всіх видів заробітку, суд зазначив, що розмір аліментів має бути не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За таких обставин, підстав вважати, що судовим рішенням порушені законні інтереси неповнолітньої дитини, які визначені чинним законодавством, апеляційний суд не вбачає.

Перевіряючи оскаржуване рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, апеляційним судом не встановлено таких порушень матеріального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення спору.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313- 315, 317, 319, 324 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 25 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:Судді: