ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/6882/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" грудня 2015 р. Дарницький районний суд міста Києва в складі

судді Вовка Є.І.,

при секретарі Германенко В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 та Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації про зміну договору найму житлового приміщення,

ВСТАНОВИВ :

Позивачі звернулися до Дарницького районного суду м. Києва з позовом, в якому просили: змінити умови договору житлового найму на АДРЕСА_1, виділивши ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у користування житлову кімнату площею 11,7 кв.м, а відповідачам - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 - житлову кімнату площею 19 кв.м, приміщення загального користування залишити у спільному користуванні.

В обґрунтування заявлених вимог позивачі, зокрема вказали, що як члени сім"ї наймача ОСОБА_6 (який помер) зареєстровані у АДРЕСА_1, в якій зареєстровані і відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5. Вказана квартира складається з місць загального користування та двох окремих житлових кімнат 11,7 та 19 кв.м. В спірній квартирі склався саме такий порядок користування, який просять встановити позивачі.

В судовому засіданні позивачі підтримали вказані позовні вимоги та їх обґрунтування, просили позов задовольнити.

В судовому засіданні відповідачі не надали заперечень проти позову.

Відповідно до положень ст.60 ЦПК України: кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу; докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Дослідивши та проаналізувавши наведені дані, дослідивши всі матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини.

Відповідно до довідки форми №3 від 31.07.2015 року в АДРЕСА_1, зареєстровані позивачі - ОСОБА_2, ОСОБА_3 та відповідачі - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с.9), при цьому, вказана квартира складається з місць загального користування та двох окремих житлових кімнат 11,7 та 19 кв.м (викопійовка з поповерхового плану а.с.10).

Проте, згідно з 104 ЖК України член сім"ї наймача вправі вимагати, за згодою інших членів сім"ї, які проживають разом з ним, укладення з ним окремого договору найму, якщо жилу площу, що припадає на нього, може бути виділено у вигляді приміщення, яке відповідає вимогам ст.63 ЖК України.

Згідно з ст.63 ЖК України, предметом договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок. Не можуть бути самостійним предметом договору найму: жиле приміщення, яке хоч і є ізольованим, проте за розміром менше від встановленого для надання одній особі (частина перша статті 48), частина кімнати або кімната, зв'язана з іншою кімнатою спільним входом, а також підсобні приміщення (кухня, коридор, комора тощо).

Згідно з ч.1 ст.48 ЖК України - жиле приміщення надається громадянам у межах норми жилої площі, але не менше розміру, який визначається Кабінетом Міністрів України і Федерацією професійних спілок України.

Відповідно до п.2 та п.3 Постанови Виконавчого комітету Київської міської Ради народних депутатів і Президії Київської міської Ради профспілок від 15 липня 1985 року N582 "Про порядок застосування в м. Києві Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР" із змінами і доповненнями, внесеними постановою виконавчого комітету Київської міської Ради народних депутатів, президії Київської міської ради профспілок

№234 від 30 квітня 1991 року, встановлено: такими, що потребують поліпшення житлових умов визнаються громадяни, які мають жилу площу до 7,5 кв.м включно на кожного члена родини; жилі приміщення у м. Києві надаються громадянам у межах 13,65 кв. м жилої площі, але не більш однієї кімнати на одну особу і не менш, як 9 кв. м жилої площі; виходячи з даних статистичної звітності, визначити рівень середньої забезпеченості громадян у м. Києві, жилою площею 9,0 кв.м на одну особу.

Відповідно до п.53 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень, які затверджені Постановою РАДИ МІНІСТРІВ УКРАЇНСЬКОЇ РСР І УКРАЇНСЬКОЇ РЕСПУБЛІКАНСЬКОЇ РАДИ ПРОФЕСІЙНИХ СПІЛОК від 11 грудня 1984 р. N 470: жиле приміщення надається громадянам у межах 13,65 квадратного метра жилої площі на одну особу, але не менше рівня середньої забезпеченості громадян жилою площею в даному населеному пункті.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи, що позивачі просять виділити їм у користування жилу площу, яка менша як вищевказаного рівня середньої забезпеченості громадян жилою площею в даному населеному пункті, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог належить відмовити, як у безпідставних.

Відповідно до ст.88 ЦПК України судові витрати по справі у вигляді судового збору належить зарахувати в доход держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 208, 209, 214, 215 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Судові витрати по справі у виді судового збору зарахувати в доход держави.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва протягом 10-ти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ: