РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 643/9143/15-ц

Провадження № 2/643/3583/15

30.07.2015 року

Московський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого: судді Омельченко Н.І.

При секретарі: Люленко Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Харківської міської ради про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями у порядку спадкування за законом, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Харківської міської ради про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями у порядку спадкування за законом, у якій просить суд визнати за нею право приватної власності у порядку спадкування за законом після смерті матері, ОСОБА_2, померлої 17.10.2014 року, на житловий будинок літ. А-1, житловою площею 55,6 кв. м., загальною площею 82,5 кв. м., з обслуговуючими його надвірними будівлями: льохом літ. К, вбиральнею літ. Н, сараєм літ. М, хвірткою №3, що розташовані по вулиці Серп і Молот, 5 у м. Харкові.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що на підставі рішення народного суду 1-ї ділянки Московського району м. Харкова від 09.06.1958 року, ухвали народного суду 1-ї ділянки Сталінського району м. Харкова від 30.07.1958 року, договору дарування, зареєстрованого 18.09.1967 року ХДНК №3 під № 1-4669, свідоцтва про право на спадщину, виданого 25.04.1995 року ХДНК №3 під № 1-1677 моїй матері ОСОБА_2 на праві власності належало 50/100 частин домоволодіння №5 по вул. Серп і Молот у м. Харкові.

Згідно заочного рішення Московського районного суду м. Харкова від 23.10.2008 року, ухвали Московського районного суду від 20.01.2009 року, за позовом їх співвласниці ОСОБА_3 їй було виділено у користування належну їй ? частину домоволодіння житловий будинок та окрему земельну ділянку площею 432 кв. м., ОСОБА_2 на належну їй ? частину домоволодіння було виділено у користування будинок лі. А-1, льох літ. К, вбиральню літ. Н, сарай літ. М, хвіртку №3. Також було виділено житловий будинок літ. Б-1 з обслуговуючими його спорудами, які знаходяться у користуванні ОСОБА_3 зі складу домоволодіння у окремий обєкт власності, зобовязавши Московський РВК м. Харкова встановити за цим будинком окрему поштову адресу: м. Харків, вул. Серп і Молот, 5-А, а за будинком літ. А-1, як за окремим обєктом власності, залишити адресу: м. Харків, вул. Серп і Молот, 5.

17.10.2014 року мати, ОСОБА_2, померла.

Єдиною спадкоємицею за законом першої черги після смерті матері є позивачка, її донька. Заповіту мати не залишила.

Спадщину вона прийняла, оскільки на день смерті матері була зареєстрована та проживала разом з нею у домоволодінні.

Однак, коли позивачка звернулась до нотаріальної контори для оформлення спадщині їй повідомили, що видати свідоцтво про право на спадщину не мають можливості, оскільки право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, яке виникло за заочним рішенням Московського районного суду м. Харкова від 23.10.2008 року, справа № 2-4774/08 та ухвалою Московського районного суду м. Харкова віл 20.01.2009 року згідно довідки КП «ХМБТІ» від 27.04.2015 року не було зареєстровано у КП «ХМБТІ».

Мати не зареєструвала право власності за рішенням та ухвалою Московського районного суду, однак про його існування позивачка узнала значно пізніше. У 2011 році мати звернулась до КП «ХМБТІ» з питання реєстрації права власності, однак їй пояснили, що спочатку потрібно виготовити новий технічний паспорт, а коли 25.10.2012 року технічний паспорт був готовий, сказали, що документи на реєстрацію вже не приймають, оскільки повноваження щодо реєстрації права власності з 01.01.2013 року будуть передані реєстраційній службі ХМУЮ. Коли мати у січні 2014 року звернулась до реєстраційної служби ХМУЮ, їй було відмовлено.

Такі обставини вимушують її звернутись до суду з цією позовною заявою за визнанням права власності на житловий будинок з надвірними будівлями №5 по вул. Серп і Молот у м. Харкові у порядку спадкування за законом після смерті матері.

/а. с. 2-3/

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявився, надавши суду письмові пояснення, відповідно до яких зазначив, що надавши правовий аналіз наявних матеріалами справи з урахуванням вищевикладених норм чинного законодавства України можна зробити висновок про те, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Таким чином, просив суд прийняти законне та обґрунтоване рішення на підставі наявних у справі матеріалів, яке не буде порушувати права Харківської міської ради та третіх осіб, окрім цього просив справу розглянути без участі представника Харківської міської ради.

/а. с. 53-54/

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, письмові пояснення представника відповідача, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивачка, ОСОБА_4 народилась 09.08.1952 року, відповідно до свідоцтва про народження серія V-ВЛ № 306073 від 27.06.1990 року. Мати позивачки є ОСОБА_2.

/а. с. 32/

Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, ОСОБА_4 зерєструвала шлюб з ОСОБА_5, 28.04.1973 року, актовий запис № 324. Прізвище після одруження чоловіка ОСОБА_5, дружини ОСОБА_5.

/а. с. 33/

Позивачка 29.11.1985 року зареєструвала шлюб із ОСОБА_6 у Московському відділі м. Харкова, актовий запис 1737, серія ІІ-ВЛ № 484570, та після шлюбу прізвище позивачки - ОСОБА_6.

/а. с. 35/

17.10.2014 року померла мати позивачки ОСОБА_2, свідоцтво серія І-ВЛ № 467456 від 18.10.2014 року виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби ХМУЮ, актовий запис № 14720.

/а. с. 31/

19.05.2015 року після смерті мати позивачка звернулася до Третьої Харківської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини на житловий будинок (літ. «А-1»), з надвірними будівлями, що знаходиться в місті Харкові по вулиці Серп і Молот, 5, яка належала на праві власності ОСОБА_2, однак їй було відмовлено, оскільки померла ОСОБА_2, при житті не встигла зареєструвати право власності на спадкове майно.

/а. с. 4-5/

При житті ОСОБА_2 заповіту не склала.

Спадкоємцями першої черги за законом за померлою ОСОБА_2 є ОСОБА_1 - донька спадкодавця.

Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Діючим законодавством України передбачається, що державній реєстрації підлягає вже набуте права власності на нерухоме майно і не встановлено строки, в межах яких особа повинна здійснити державну реєстрацію і відсутність такої реєстрації не може свідчити про порушення спадкодавцем якихось обов'язків, повязаних з реалізацією набутого права власності. Відсутність державної реєстрації права власності ні яким чином не скасовує вже набуте право власності.

Відповідно до заочного рішення Московського районного суду м. Харкова від 23.10.2008 року (справа № 2-4774/08) та ухвали Московського районного суду м. Харкова від 20.01.2009 року, залишено житловий будинок літ. «А-1» (приміщення 1, 1-1, 1-2, 1-5, V, 2-1, 2-4) погріб літ. «К», уборну літ. «Н», сарай літ. «М», калітку № 3 з обслуговуючими його службовими спорудами та будівлями, які знаходяться у володінні та користуванні ОСОБА_2 з земельною ділянкою в 432 кв. м., як окремий обєкт власності, зобовязавши виконавчий комітет Московської районної ради м. Харкова залишити за ним поштову адресу: м. Харків, вул. Серп і Молот, 5.

/а. с. 8-9/

Відповідно до рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень № 10655355 від 05.02.2014 року відмовлено у державній реєстрації права власності на житловий будинок, що розташована за адресою: Харківська область, м. Харків, вулиця Серп і Молот, 5 за субєктом: ОСОБА_2, податковий номер НОМЕР_1.

/а. с. 7/

Відповідно до ст.. 1217 ЦК України спадкування в Україні здійснюється за законом і за заповітом.

Спадкування за законом має місце, коли воно не змінене заповітом.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України - у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, утому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч 1 ст. 1268 ЦК України за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

На підставі ст..41 Конституції України кожен має право володіти користуватися та розпоряджатися майном.

На підставі ст.16 Цивільного Кодексу кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, одним з способів захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права, визнання правочину недійсним, відновлення становища, яке існувало до правопорушення і інше.

На підставі вимог ч 2 ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає з закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

На підставі ст..1268 ЦК України року спадкоємці, які постійно мешкали зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважаються прийнявшими спадщину, якщо під час строку, встановленого ст.. 1270 ЦК України, вони не заявили про відмову від спадщини.

Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування за законом мають вирішуватись на основі правил глави 86 ЦК.

Спадкування за законом здійснюється почергово.

За відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття всіма спадкоємцями, за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги. Зокрема, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

На підставі вищезазначеного, суд приходить до висновку, що вимоги позивача знайшли своє повне підтвердження в судовому засіданні у зв'язку з чим підлягають задоволенню, а за позивачем підлягає визнанню право власності на житловий будинок літ. А-1, житловою площею 55,6 кв. м., загальною площею 82,5 кв. м., з обслуговуючими його надвірними будівлями: льохом літ. К, вбиральнею літ. Н, сараєм літ. М, хвірткою №3, що розташовані по вулиці Серп і Молот, 5 у м. Харкові, в порядку спадкування за законом, як спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_2, померлої 17.10.2014 року.

Керуючись ст..ст. 10, 11, 79, 88, 213-215 ЦПК України, ст.. 41 Конституції України, ст.. ст.. 16, 328, 1217, 1218, 1261, 1268, 1270 ЦК України, п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», суд

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті матері, ОСОБА_2, померлої 17.10.2014 року на житловий будинок літ. А-1, житловою площею 55,6 кв. м., загальною площею 82,5 кв. м., з обслуговуючими його надвірними будівлями: льохом літ. К, вбиральнею літ. Н, сараєм літ. М, хвірткою №3, що розташовані по вулиці Серп і Молот, 5 у м. Харкові.

Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через районний суд шляхом подання в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Омельченко Н.І.