Номер провадження 2/754/2333/15
Справа №754/3363/15-ц
29 жовтня 2015 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:
головуючого - судді Шевчука О.П.
при секретарі - Бойко Т.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Будівельне управління № 813» про стягнення сум, належних працівникові при звільненні, середнього заробітку за час затримки розрахунку та моральної шкоди
До суду звернулись ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 з позовом про стягнення з ПАТ «Будівельне управління № 813» про стягнення сум, невиплачених правнику при звільненні, середнього заробітку за час затримки розрахунку та моральної шкоди.
Свої вимоги позивачі обґрунтовують тим, що ОСОБА_1 з 14.09.2013 року по 24.09.2014 року працював на ПАТ «Будівельне управління № 813» машиністом бурової установки лінійного відділу та звільнений з роботи у зв'язку з скороченням чисельності працівників.
З 2014 року відповідач почав затримувати виплату заробітної плати.
При звільненні позивача до виплати йому підлягала вихідна допомога в розмірі 4068 грн., яку виплачено не було.
Крім того. Відповідно довідки підприємства позивачу нарахований дохід з січня по вересень 2014 року в розмірі 24 688 грн. 72 коп., виплачено - 5 943 грн. 44 коп., відраховано з заробітної плати податок на доходи фізичних осіб в розмірі 4 419 грн. 30 коп.
Заборгованість по невиплаченим позивачу виплатам становить 14 325 грн. 98 коп.
Позивач ОСОБА_2 працював у відповідача з 14.09.2013 по 17.07.2014 року виконавцем робіт звільнений з роботи за згодою сторін.
Відповідно довідки, наданої відповідачем позивачу нарахований дохід з січня по липень 2014 року в розмірі 22 142 грн. 13 коп., відраховано податок в розмірі 3 955 грн. 74 коп., виплачено заробітну плату в розмірі 3 821 грн. 19 коп.
Заборгованість по виплатам при звільненні позивача становить 14 365 грн. 20 коп.
ОСОБА_3 працював у позивача з 14.09.2013 року по 30.04.2014 року водієм, звільнений з роботи за згодою сторін.
Згідно довідки відповідача позивачу нарахований за січень - квітень 2014 року дохід в розмірі 11 931 грн. 08 коп., стягнуто податок в розмірі 2 106 грн. 11 коп., виплачено заробітну плату у січні 2014 року 1977 грн. 58 коп.
Заборгованість по заробітній платі позивача становить 7 847 грн. 39 коп.
Посилаючись на викладене та норми чинного законодавства позивачі просять суд стягнути на користь ОСОБА_1 заборгованість в розмірі 14 325 грн. 98 коп., середній заробіток за час затримки розрахунку в розмірі 51 073 грн.,на користь ОСОБА_2 - в розмірі 14 365 грн. 20 коп., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні - 23 720 грн. 54 коп., на користь ОСОБА_3 - 7 847 грн. 39 коп. та середній заробіток в розмірі 20 958 грн. 52 коп.
Крім того, позивачі просять суд стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 20 000 грн. на користь кожного з них.
В ході розгляду справи позивачами збільшено позовні вимоги в частині середнього заробітну за час затримки розрахунку, просять суд стягнути на користь ОСОБА_1 119 784 грн. 90 коп., на користь ОСОБА_2 - 45 939 грн. 78 коп., ОСОБА_3 - 35 799 грн. 96 коп. (а.с. 75 - 76).
Позивачі в судове засідання не з'явились, надавши заяву про розгляд справи без їх участі (а.с. 40).
Представник відповідача в судові засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 53, 74, 83), причини неявки суду не повідомив.
Приймаючи до уваги викладене суд розглядає справу без участі сторін у справі з постановленням заочного рішення.
Дослідивши письмові докази у справі суд встановив наступне.
ОСОБА_1 з 14.09.2013 року по 24.09.2014 року працював на ПАТ «Будівельне управління № 813» машиністом бурової установки лінійного відділу та звільнений з роботи у зв'язку з скороченням чисельності працівників - п. 1 ст. 40 КЗпП (а.с. 7).
Відповідно ст. 44 КЗпП ри припиненні трудового договору з підстав, зазначених у пункті 6 статті 36 та пунктах 1,2 і 6 статті 40 цього Кодексу, працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі не менше середнього місячного заробітку; у разі призову або вступу на військову службу, направлення на альтернативну (невійськову) службу (пункт 3 статті 36) - у розмірі двох мінімальних заробітних плат; внаслідок порушення власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, колективного чи трудового договору (статті 38 і 39) - у розмірі, передбаченому колективним договором, але не менше тримісячного середнього заробітку; у разі припинення трудового договору з підстав, зазначених у пункті 5 частини першої статті 41, - у розмірі не менше ніж шестимісячний середній заробіток.
Таким чином, при звільненні позивача до виплати йому підлягала вихідна допомога в розмірі 4068 грн., яку виплачено не було.
Відповідно довідки підприємства позивачу нарахований дохід з січня по вересень 2014 року в розмірі 24 688 грн. 72 коп., виплачено - 5 943 грн. 44 коп., відраховано з заробітної плати податок на доходи фізичних осіб в розмірі 4 419 грн. 30 коп.(а.с. 8)
Заборгованість по невиплаченим позивачу виплатам становить 14 325 грн. 98 коп.
Позивач ОСОБА_2 працював у відповідача з 14.09.2013 по 17.07.2014 року виконавцем робіт звільнений з роботи за згодою сторін (а.с. 15)
Відповідно довідки, наданої відповідачем позивачу нарахований дохід з січня по липень 2014 року в розмірі 22 142 грн. 13 коп., відраховано податок в розмірі 3 955 грн. 74 коп., виплачено заробітну плату в розмірі 3 821 грн. 19 коп. (а.с. 16).
Заборгованість по виплатам при звільненні позивача становить 14 365 грн. 20 коп.
ОСОБА_3 працював у позивача з 14.09.2013 року по 30.04.2014 року водієм, звільнений з роботи за згодою сторін (а.с. 21)
Згідно довідки відповідача позивачу нарахований за січень - квітень 2014 року дохід в розмірі 11 931 грн. 08 коп., стягнуто податок в розмірі 2 106 грн. 11 коп., виплачено заробітну плату у січні 2014 року 1977 грн. 58 коп. (а.с. 22).
Заборгованість по заробітній платі позивача становить 7 847 грн. 39 коп.
Статтею 116 КЗпП встановлено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.
Відповідно ст. 117 КЗпП в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.
Відповідно розрахунку позивачів, середній заробіток за час затримки розрахунку становить щодо ОСОБА_1 - 119 784 грн. 90 коп., ОСОБА_2 - 45 939 грн. 78 коп., ОСОБА_3 - 35 799 грн. 96 коп. (а.с. 77 - 79).
Зазначений розрахунок відповідачем не оспорювався та не спростований.
Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість та доведеність вимог позивачів в частині стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки розрахунку.
Щодо вимог позивачів про стягнення моральної шкоди, зазначені вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Статтею 2371 КЗпП встановлено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.
Відповідно до ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з пошкодженням чи знищенням її майна, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів.
Сума відшкодування моральної шкоди, визначена позивачем не відповідає обставинам, за яких порушено їх права, степеню вини відповідача, принципам розумності та справедливості.
Оцінюючи вищевикладені обставини та обґрунтування моральної шкоди позивачем, суд вважає, що 2 000 грн. на кожного з позивачів буде сумою, достатньою для відшкодування їх моральних страждань.
Задовольняючи позов частково суд відповідно вимог ст. 88 ЦПК України стягує з відповідача на користь Держави нараховану суму судових витрат в розмірі 2440 грн. 63 коп.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10,60,88,213-215 ЦПК України, суд
Позов задовольнити частково.
Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Будівельне управління № 813» на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі в розмірі 14 325 грн. 98 коп., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні - 119 784 грн. 90 коп., моральну шкоду в розмірі 2 000 грн.
Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Будівельне управління № 813» на користь ОСОБА_2 заборгованість по заробітній платі в розмірі 14 365 грн. 20 коп., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні - 45 939 грн. 78 коп., моральну шкоду в розмірі 2 000 грн.
Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Будівельне управління № 813» на користь ОСОБА_3 заборгованість по заробітній платі в розмірі 7 847 грн. 39 коп., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні - 35 799 грн. 96 коп., моральну шкоду в розмірі 2 000 грн.
Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Будівельне управління № 813» на користь Держави судові витрати в розмірі 2440 грн. 63 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва.
Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.
Суддя