АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/121/15 Головуючий 1 інст. Шишкін О.В.
Категорія: договірні Доповідач Шаповал Н.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого Шаповал Н.М.,

суддів: Кіпенка І.С.,

ОСОБА_1,

за участю секретаря Макаренко Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою Комунального підприємства «Жилкомсервіс» на ухвалу судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 18 липня 2014 року по справі за заявою Комунального підприємства «Жилкомсервіс» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2014 року КП «Жилкомсервіс» звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 заборгованості з утримання будинків та прибудинкових територій.

Ухвалою судді Дзержинського районного суду м.Харкова від 18 липня 2014 року відмовлено у прийнятті заяви КП «Жилкомсервіс», розяснено заявнику право звернення до суду з тими самими вимогами у позовному провадженні.

В апеляційній скарзі КП «Жилкомсервіс» ставить питання про скасування ухвали суду першої інстанції з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обгрунтування доводів апеляційної скарги заявник посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, вказує на відсутність спору про право між сторонами, оскільки відсутні дані про заперечення боржників проти стягнення заборгованості у звязку з пропуском строку позовної давності.

Дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Відмовляючи у прийнятті заяви КП «Жилкомсервіс» про видачу судового наказу суд першої інстанції виходив з того, що вимоги заявника про стягнення заборгованості не є безспірними та випливають із оспорюваних цивільно-правових відносин, тому підлягають розгляду в позовному провадженні.

Такі висновки суду першої інстанції колегія суддів вважає правильними.

Відповідно до вимог ст. 96 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, у разі якщо, зокрема: заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Згідно ст. 100 ЦПК України, суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, у разі якщо, зокрема: із заяви і поданих документів вбачається спір про право.

Судом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що КП «Жилкомсервіс» звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2, ОСОБА_3 заборгованості з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (а.с.2-4).

Згідно ч. 5 ст. 100 ЦПК України, у разі, якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті заяви про видачу судового наказу лише в частині цих вимог. У разі, якщо заявлені вимоги між собою взаємопов'язані і окремий їх розгляд неможливий, то суд відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу.

Зі змісту заяви КП «Жилкомсервіс» вбачається, що заборгованість боржників за комунальні послуги утворилася з 01 квітня 2007 року по 31 травня 2014 року. Тобто, наявний сплив строку позовної давності.

Як вказано у п. 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2011 року № 14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», наявність спору про право (п. 2 ч. З ст. 100 ЦПК України), яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб?єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб?єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов?язок перед заявником (кредитором); із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні (ч. З ст. 267 ЦК України).

Відповідно до вимог п. 10 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2011 р. №14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» (далі Постанова), ЦПК не передбачає можливості часткового задоволення заяви про видачу судового наказу, оскільки він видається лише за умови безспірності вимог. Згідно п.11 Постанови, про наявність спору йдеться коли із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні.

Доводи апеляційної скарги спростовуються матеріалами справи та вимогами чинного законодавства, оскільки суд, відмовляючи у видачі судового наказу саме з підстав заявлення вимог за межами строку позовної давності, не застосовує цей строк самостійно, а лише наголошує про те, що правовідносини сторін у такому випадку мають спірний характер, оскільки до цих вимог може бути застосована позовна давність в порядку, передбаченому ЦК, а тому за такими вимогами спір слід розглядати в позовному провадженні. Така позиція не порушує права боржника та не обмежує право заявника (стягувача) на судовий захист.

Судова колегія, перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, визнає, що ухвала судом першої інстанції постановлена з додержанням норм процесуального права, що відповідно до ст. 312 ЦПК України є підставою для відхилення апеляційної скарги

Оскільки оскаржувана ухвала суду постановлена з додержанням норм процесуального права, підстав для її скасування судова колегія не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 312, 315, 317, 319, 324 ЦПК України, судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Жилкомсервіс» - відхилити.

Ухвалу судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 18 липня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий /підпис/

Судді: /підписи/

Згідно з оригіналом,

Суддя -