Провадження № 2/761/8619/2015
У Х В А Л А

28 серпня 2015 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Рибак М.А. вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору недійсним,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання договору недійсним.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач звернувся з даним позовом саме до Шевченківського районного суду м. Києва посилаючись на положення ч. 8 ст. 110 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України), а також те, що ОСОБА_2 зареєстрований у м. Донецьк, яке тимчасово окуповане та із незрозумілих причин спірний договір не може бути виконаний у м. Донецьк. Також позивач вказує, що ОСОБА_2 за місцем реєстрації не проживає протягом 2014-2015 років, а постійно проживає у м. Києві, але точна адреса проживання йому невідома.

Так, згідно вимог ч. 8 ст. 110 ЦПК України позови, що виникають з договорів, у яких зазначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред'являтися також за місцем виконання цих договорів.

Проте, як вбачається з копії договору позики від 04 серпня 2015 року, який долучено позивачем до матеріалів позову в ньому не зазначено місце його виконання, у зв'язку з чим позов не може бути подано відповідно до п. 8 ст. 110 ЦПК України, а віднесення м. Донецька до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, не є поважною причиною у зв'язку з якою позивач не може звернутись до суду за місцемзнаходження відповідача, враховуючи також ту обставину, що згідно розпорядження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про визначення територіальної підсудності справ» від 02 вересня 2014 року № 2710/38-14 територіальну підсудність цивільних справ, підсудних районним судам м. Донецька змінено та визначено їх підсудність іншим судам.

Відтак, при визначенні підсудності даної справи позивачу слід керуватися вимогами ч. 9 ст. 110 ЦПК України, згідно яких позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред'являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи), а також з урахуванням вищевказаного розпорядження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про визначення територіальної підсудності справ» від 02 вересня 2014 року № 2710/38-14.

Звертаючись з позовом до суду, позивач вказав, що останнім відомим зареєстрованим місцем реєстрації відповідача є: АДРЕСА_1, що територіально не відноситься до дислокації Шевченківського району м. Києва, а відноситься до Ворошиловського району м. Донецька, підсудність якого визначено Селидівському міському суду Донецької області.

Згідно п. 4 ч. 3 ст. 121 ЦПК України суддя повертає позовну заяву позивачу у випадках коли справа не підсудна цьому суду.

З урахуванням викладеного, суддя прийшов до висновку, що даний позов не підсудний Шевченківському районному суду міста Києва та підлягає поверненню позивачу для подання до належного суду, а саме за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання або перебування відповідача.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 109, 121, 209, 210 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору недійсним - повернути позивачу для подання до належного суду.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд міста Києва шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

СУДДЯ М.А. РИБАК