У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2015 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Нагорняк В.А., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Дружківського міського суду Донецької області від 03 лютого 2015 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 26 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів,

в с т а н о в и в :

У грудні 2014 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів.

В обґрунтування позову позивачка посилалася на те, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 1995 року по 2001 рік, від якого мають двох дітей, які перебувають на її утриманні.

Рішенням Дружківського міського суду Донецької області від

22 листопада 2011 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, починаючи стягнення з 28 вересня

2011 року.

На виконанні у ВДВС Дружківського МУЮ перебуває виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_2 аліментів за вказаним рішенням суду.

Відповідач ухиляється від сплати аліментів, сплачує нерегулярно та не в повному обсязі, в результаті чого утворилась заборгованість в сумі 6 066 грн

73 коп., відповідно до розрахунку ВДВС Дружківського МУЮ від 12 листопада 2014 року.

Позивачка вказувала, що за її розрахунком за період з 27 вересня

2011 року по 01 листопада 2014 року сума неустойки складає 34 075 грн 60 коп.

На підставі вищевказаного позивачка просила позов задовольнити та стягнути з відповідача на її користь неустойку за прострочення сплати аліментів в розмірі 34 075 грн 60 коп.

Рішенням Дружківського міського суду Донецької області від 03 лютого 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 26 березня 2015 року, позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 неустойку за прострочення сплати аліментів в сумі 3 500 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

До Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла касаційна скарга ОСОБА_2, з пропуском передбаченого ст. 325 ЦПК України строку на касаційне оскарження. В доданому до касаційної скарги клопотанні заявником ставиться питання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень з посиланням на поважність причин пропуску такого строку.

Відповідно до вимог статті 325 ЦПК України касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням (ухвалою) апеляційного суду (зі змінами, внесеними згідно із Законом

№ 2453-VI від 07 липня 2010 року). У разі пропуску зазначеного строку з причин, визнаних поважними, суддя касаційної інстанції за заявою особи, яка подала скаргу, може поновити цей строк.

Перевіривши доводи заявника та додані до касаційної скарги матеріали, вважаю за можливе її задовольнити.

Однак, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

У касаційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення норм матеріального права та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду, ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Суди попередніх інстанцій, ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів, правильно встановили характер правовідносин сторін у справі та застосували норми матеріального права, які регулюють ці правовідносини, вирішили спір з урахуванням меж заявлених позовних вимог та конкретних обставин справи на підставі наданих сторонами доказів з дотриманням норм процесуального права.

Доводи, наведені в касаційній скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками судів попередніх інстанцій та з їх оцінкою.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних рішень не дають підстав для висновку, що судами попередніх інстанцій при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судових рішень.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Поновити ОСОБА_2 строк на касаційне оскарження рішення Дружківського міського суду Донецької області від

03 лютого 2015 року та ухвали апеляційного суду Запорізької області від

26 березня 2015 року.

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ В.А. Нагорняк