РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/11925/15-ц

пр. № 2/759/5178/15

29 вересня 2015 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді: Шум Л.М.

при секретарі: Прокопенко Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Служба у справах дітей Святошинської РДА у м. Києві про встановлення факту проживання дитини з батьком, встановлення факту перебування дитини на утриманні, визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів, суд, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 у липні 2015 р. звернувся до суду з зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що з 03.12.2005 р. по 27.08.2009 р. він перебував в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою ОСОБА_2, яка у період їх шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_2. народила сина ОСОБА_3.

Проте, з часу розірвання шлюбу, малолітній син постійно проживає разом з позивачем і перебуває на повному його утриманні, оскільки відповідачка участі у вихованні та матеріальному утриманні сина не приймає та повністю самоусунулася від виконання своїх батьківських обов'язків.

Позивач зазначає, що відповідачка не заперечує проти проживання їх спільного сина саме з ним, як батьком дитини та підтверджує, що син повністю перебуває на утриманні позивача, що підтверджується відповідною нотаріально посвідченою заявою відповідачки.

Також, позивач зазначає, що для малолітнього ОСОБА_3 створено належні соціально-побутові умови проживання у квартирі АДРЕСА_1, яка на праві приватної власності належить позивачу та його сім'ї. При цьому, позивач зазначає, що відповідачка взагалі не забезпечена житлом, а тому остання не має можливості забезпечити малолітньому сину елементарні умови проживання, забезпечити належний психічний та фізичний розвиток дитини.

На підставі вищевикладеного позивач просить суд встановити факт проживання з ним малолітнього сина та перебування на повному його утриманні з 27.08.2009 р., визначити розмір аліментів у твердій грошовій формі на утримання сина в розмірі починаючи з 27.08.2009 р. до дати подачі даного позову до суду, визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_3 разом з позивачем за адресою: АДРЕСА_1, стягнути з відповідачки на користь позивача аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі до досягнення сином повноліття, а у випадку продовження сином навчання до досягнення ним 23-річного віку.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити.

Відповідачка в судове засідання не з'явилася, направила на адресу суду заперечення на позов та часткове визнання позову, відповідно до якого визнала факт проживання малолітнього сина з позивачем та перебування дитини на повному утриманні позивача з серпня 2009 р., не заперечує проти визначення місця проживання сина саме з позивачем, просила призначити аліменти на утримання сина в мінімальному розмірі, оскільки вона проживаючи у м. Києві орендує житло. При цьому відповідачка заперечувала проти стягнення з неї аліментів за минулий час, а саме: з серпня 2009 р., посилаючись, в тому числі, на строк позовної давності, судові витрати просила розподілити порівну (а.с. 30). Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідачки.

Представник третьої особи Служби у справах дітей Святошинського району м. Києва в судовому засіданні підтримала позов, при цьому просила врахувати висновок Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації.

Суд, заслухавши пояснення позивача, представника третьої особи та дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що з 03.12.2005 р. по 27.08.2009 р. сторони перебували в зареєстрованому шлюбі (а.с. 6).

Встановлено, що під час шлюбу у сторін народився син ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 5).

Згідно ч. 2 ст. 141 СК України, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов»язків щодо дитини.

Згідно ч. 1 ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Судом встановлено та підтверджено відповідачкою, що з часу розлучення сторін та окремого їх проживання з серпня 2009 р., малолітній ОСОБА_3 проживає разом зі своїм батьком, позивачем по справі за адресою: АДРЕСА_1.

Також, встановлено та підтверджено відповідачкою, що малолітній ОСОБА_3 з серпня 2009 р. перебуває на повному утриманні позивача ОСОБА_1, який про сина піклується, доглядає та займається його всебічним розвитком.

Встановлено, що при обстеженні житлово-побутових умов проживання малолітнього ОСОБА_3 в квартирі АДРЕСА_1, було встановлено, що вказане житлове приміщення є двохкімнатною квартирою, в якій проживають: позивач - ОСОБА_1, малолітній ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7. Для хлопчика створено умови для проживання, розвитку, відпочинку, навчання, виховання та організації дозвілля відповідно його віку (а.с. 11).

Судом встановлено, що відповідно до нотаріально посвідченої заяви ОСОБА_2, остання підтвердила, що малолітній ОСОБА_3 дійсно постійно проживає разом з своїм батьком ОСОБА_1 та перебуває на його повному утримані. Також, відповідачка у своїй заяві зазначила, що не заперечує проти проживання сина разом з батьком у майбутньому (а.с. 8).

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що матеріальним забезпеченням та повним утриманням малолітнього ОСОБА_3 після розірвання шлюбу сторін, а саме; з серпня 2009 р. займається позивач ОСОБА_1, з яким, з цього часу, малолітній постійно проживає.

Встановлено, що відповідно до висновку Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації, члени комісії з питань захисту прав дитини, рекомендували визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3, разом з батьком - ОСОБА_1 (а.с. 32-33).

Згідно ч. 2 ст. 158 СК України рішення органу опіки та піклування є обов'язковим до виконання.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 16 від 12.06.1998 р. «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім»ю України», при вирішенні спорів між батьками, які проживають окремо, про те, з ким із них залишається дитина, виходячи із встановленої рівності прав та обов'язків батька й матері щодо своїх дітей, рішення повинно відповідати інтересам неповнолітніх. При цьому необхідно врахувати вік дітей, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дітей.

Відповідно до ч. 1 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них будуть проживати неповнолітні діти, спір між ними може вирішуватись органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання дитини беруться до уваги ставлення до батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дітей до кожного з них, вік дітей, стан їх здоров»я та інші обставини, що мають істотне значення.

Аналізуючи наведені вище докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність визначення місце проживання малолітнього ОСОБА_3 разом з батьком - ОСОБА_1, що буде відповідати інтересам малолітнього та вимогам закону. При цьому суд зазначає, що визначення місця проживання дитини з батьком не позбавляє ОСОБА_2 прав та обов'язків щодо участі у вихованні дитини та прав на особисте спілкування з ним у відповідності до вимог ст. 141 СК України.

Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

При цьому, згідно до ч. 1 ст. 80 Сімейного Кодексу України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Враховуючи позовні вимоги, відповідно до яких позивач просив суд визначити розмір аліментів у твердій грошовій формі, при цьому, відповідачка просила суд призначити мінімальний розмір аліментів, суд вважає необхідним призначити аліменти на утримання малолітнього ОСОБА_3 в розмірі 800 грн., щомісячно до досягнення дитиною повноліття, що на думку суду є достатнім розміром, враховуючи матеріальний стан сторін та їх особисті доходи.

Згідно ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

При цьому відповідно до ч. 2 вказаної статті, аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати.

Суд приходить до висновку, що позивач всупереч ст. 60 ЦПК України не надав суду доказів в підтвердження необхідності стягнення з відповідачки аліментів за період з 27.08.2009 р. по день подачі до суду даного позову, а саме вчинення позивачем заходів щодо одержання аліментів з відповідачки, які він не міг отримати у зв'язку з ухиленням останньою від їх сплати, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають відхиленню.

Також, суд не вбачає правових підстав для задоволення позовних вимог про стягнення аліментів у випадку продовження навчання до досягнення ним 23-трьохрічного віку, оскільки дана вимога стосується на майбутнє, крім того розглядаючи дану вимогу, суд має виходити з підтверджуючого факту навчання дитини у вищому навчальному закладі після досягнення ним повноліття.

Що стосується прохання відповідачки ОСОБА_2 про солідарний розподіл судових витрат, суд не вбачає правових підстав та належного обґрунтування для задоволення такої вимоги

Керуючись ст.ст. 141, 150, 153, 157, 158, 160, 161 Сімейного Кодексу України, Постанови Пленуму Верховного Суду України № 16 від 12.06.1998 р. «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю України», ст.ст. 10, 11, 60, 179, 209, 212-215 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Служба у справах дітей Святошинської РДА у м. Києві про встановлення факту проживання дитини з батьком, встановлення факту перебування дитини на утриманні, визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів - задовольнити частково.

Встановити факт проживання малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з його батьком ОСОБА_1 з 27 серпня 2009 р.

Встановити факт перебування ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 на утриманні його батька ОСОБА_1 з 27 серпня 2009 р.

Визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 з його батьком - ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) уродженки Донецької області на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 800 (вісімсот) грн. з усіх видів її заробітку, щомісяця до досягенння дитиною повноліття, але не менше тридцяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29.07.2015 р.

Рішення суду підлягає обов'язковому негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) уродженки Донецької області на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) судовий збір в розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі до Святошинського районного суду м. Києва апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення або отримання копії рішення.

Суддя :