Справа № 192/1666/15-ц
Провадження № 2/192/589/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" грудня 2015 р. Солонянський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Щербини Н. О.,

за участі секретаря судового засідання Сербіної Л. Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в смт Солоне цивільну справу за позовом Кредитної спілки «Союз-Дніпро» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором.

На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 16 жовтня 2014 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №2397/14-БП про надання останній кредиту в сумі 7 029 гривень 00 копійок на 24 місяці до 15 жовтня 2016 року, відповідно до умов якого позивач передав відповідачці грошові кошти зі сплатою за користування кредитом відсотків згідно умов договору, а відповідач зобовязалася погашати заборгованість по кредитному договору щомісячно в період з 10 по 16 число кожного місяця згідно з графіком погашення заборгованості по кредитному договору, яка складається з заборгованості по кредиту та відсотків за користування кредитом.

Позивач зазначає, що відповідач повинна була повернути 7 029 гривень 00 копійок в якості отриманого кредиту та проценти за користування кредитом, які розраховуються щомісячно при своєчасному внесенні платежів відповідно до п.4.1 кредитного договору із розрахунку 2,30% на залишок заборгованості за кредитом з наступного дня надання кредиту. За період своєчасного повернення кредиту фактично за кожен день користування кредитом було нараховано 161 гривня 67 копійок.

Відповідачкою ОСОБА_1 несвоєчасно та не у повному обсязі виконувались взяті зобовязання, у звязку з чим заборгованість за кредитним договором станом на 16 вересня 2015 року складає по кредиту 6 708 гривень 68 копійок з урахуванням сплати відповідачкою 320 гривень 32 копійок та по нарахованих відсотках за користування кредитом з урахуванням прострочення платежів 9 206 гривень 78 копійок, а всього - в сумі 15 915 гривень 46 копійок.

Оскільки відповідачка ОСОБА_1 не виконала взятих на себе зобовязань по поверненню основної суми кредиту, внаслідок чого позивачем направлялися відповідачу письмові претензії про необхідність сплати заборгованості за кредитним договором, у відповідь на які кредит не було сплачено, у звязку з чим позивач змушений звернутися до суду з даним позовом до відповідача про примусове стягнення заборгованості за кредитним договором та відсотків.

02 грудня 2015 року позивач надав до суду заяву про зміни до позовної заяви (а.с.48) згідно яких зазначив, що з моменту подання позову до суду відповідачем було здійснено погашення заборгованості за кредитним договором на загальну суму 3 000 гривень, а тому ціна позову складає 12 915 гривень 46 копійок.

Крім того, надали відзив на заперечення відповідачки, в якому зазначили, що відповідач намагається навмисно уникнути відповідальності по прийнятим на себе зобовязанням (а.с.49-50).

Представник позивача, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи (а.с.54-55), в судове засідання 25 грудня 2015 року не зявився, надавши суду письмову заяву (а.с.58,59), за якою прохав розглядати справу у відсутність їх представника, а позовні вимоги підтримав у повному обсязі, прохав їх задовольнити, а в разі неявки відповідачів не заперечував проти розгляду справу в порядку заочного провадження. Крім того, представник позивача надав суду розшифровку заборгованості по кредитному договору від 16 жовтня 2014 року, згідно якого станом на 25 грудня 2015 року розмір заборгованості відповідачки за кредитом становить 6 708 гривень 68 копійок, а також нараховані відсотки за пророчення платежів в розмірі 6 206 гривень 78 копійок, а загальний розмір заборгованості становить 12 915 гривень 46 копійок (а.с.60-62).

Відповідач ОСОБА_1 яка про день та час розгляду справи повідомлена належним чином (а.с.55), в судове засідання 25 грудня 2015 року не зявилася, а згідно поданої заяви просила здійснювати розгляд справи без її участі (а.с.54). Крім того відповідачка надала суду заперечення на позов, згідно яких не заперечувала факт укладання кредитного договору, проте зазначила що вимушена була виїхати з місця свого проживання до ІНФОРМАЦІЯ_1 у звязку з хворобою свої матері, докази про що вона не може надати, на пять місяців, у звязку з чим не мала можливості здійснювати погашення отриманого кредиту, оскільки не мала реквізитів позивача, а ті які були зазначені у вимозі були невірними. Також відповідач посилається на те, що по приїзду до смт Солоне здійснила погашення кредиту на суму 2 000 гривень та готова сплачувати тіло кредиту, проте вона не погоджується з нарахованими відсотками, оскільки є пенсіонеркою, отримує пенсію в розмірі 1 190 гривень. Відповідачка зазначає, що після укладення договору нею було сплачено 1 529 гривень в кості відсотків за користування кредитом, а 06 листопада 2015 року вона здійснила останню оплату за договором, а тому сума заборгованості має бути перерахована. Просить суд врахувати її матеріальне становище та не стягувати з неї нараховані позивачем відсотки (а.с.25-28).

У звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд у відповідності з ч.2 ст.197 ЦПК України ухвалив здійснювати розгляд справи у відсутність сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст.ст.10, 11,60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, при цьому доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків встановлених цим законом.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610, ст. 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, а також сплата неустойки.

Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання, яка обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання і право на яку згідно ст. 550 ЦК України виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення зміну, або припинення цивільних прав та обов'язків. Зміст договору відповідно до ст. 628 ЦК України становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Однією із різновидностей зобов'язання є кредитний договір, укладений між сторонами відповідно до вимог ст.1054, ст.1055 ЦК України, який відповідно до ст.629 цього Кодексу є обов'язковим до виконання сторонами.

Судом встановлено, що між позивачем та відповідачкою ОСОБА_1 16 жовтня 2014 року було укладено кредитний договір №2397/14 Б/П (а.с.5-6) про надання останній кредиту в сумі 7 029 гривень 00 копійок терміном на 24 місяці зі сплатою в день отримання грошових коштів процентів в розмірі 21,76 % від суми кредиту, що становить 1 529 гривень 00 копійок, а також зі сплатою процентів, які передбачені п.4.1 цього договору з розрахунку 2,3% на залишок заборгованості за кредитом зі строком повернення кредиту до 15 жовтня 2016 року. При цьому в п. 4.1 зазначено, що тип процентної ставки є фіксованим.

Пунктом 3.1. кредитного договору передбачено право кредитодавця вимагати дострокового повернення кредиту та сплати процентів, у разі затримання сплати частини кредиту та/або відсотків щонайменше на один календарний місяць.

Відповідно до умов договору, позивач передав відповідачці грошові кошти у сумі 7 029 гривень 00 копійок згідно видаткового касового ордеру №5347від 16 жовтня 2014 року (а.с.8), а відповідач зобовязалася здійснювати погашення кредиту та відсотків за користування ним в строки та розмірі, обумовлені кредитним договором та графіком, шляхом внесення щомісячно готівки на імя позивача, починаючи з листопада 2014 року та зобовязалася погасити кредит не пізніше 15 жовтня 2016 року. Вказане свідчить про те, що договір між сторонами укладено відповідно до вимог ст.ст. 638, 639, 1054-1056-1 ЦК України.

Оскільки відповідач порушила строки сплати кредиту та відсотків більш ніж на 30 календарних днів, то позивач здійснив розрахунок суми позову у відповідності до умов кредитного договору, про що свідчить розрахунок заборгованості (а.с.4). Крім того, позивачем було надано суду письмові пояснення щодо розрахунку заборгованості, згідно якого з урахуванням здійснення відповідачкою погашення 23 жовтня 2015 року на суму 2 000 гривень та 05 листопада 2015 року на суму 1 000 гривень, розмір заборгованості за тілом кредиту станом на 25 грудня 2015 року складає 6 708 гривень 68 копійок, а розмір нарахованих процентів становить 6 206 гривень 78 копійок (а.с.60-61).

Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Оскільки судом було встановлено, що відповідач ОСОБА_1 порушила умови кредитного договору щодо повного повернення отриманого кредиту, оскільки відповідно до розрахунку позивача лише частково його погасила, що не заперечувала і сама відповідач в поданих до суду письмових запереченнях (а.с. 25-26), то суд вважає що вимоги про стягнення з відповідачки залишку по тілу кредиту в розмірі 6 708 гривень 68 копійок підлягають задоволенню.

Пунктом 4.4 кредитного договору передбачено, що при порушені позичальником строків сплати кредиту, вказаних в п.4.2 договору більше ніж на 15 календарних днів, то з 16 дня кредитодавець нараховує плату із розрахунку 0,5 % на день від суми залишку за кредитом за кожний календарний день прострочення.

Судом було встановлено, що відповідачка ОСОБА_1 отримала кредит у сумі 7 029 гривень 00 копійок, але в порушення умов договору не виконала взяті на себе грошові зобовязання та не виплатила в повному обсязі та у встановлені кредитним договором строки суму кредиту, у звязку з чим позивачем їй 04 серпня 2015 року (а.с.9) направлялася вимога про погашення заборгованості за кредитом, але і після цього відповідачем не були виконані в повному обсязі умови зобовязання, а лише частково погашено заборгованість, що враховано позивачем при здійсненні розрахунку заборгованості (а.с.60-61), що в свою чергу свідчить про істотне порушення відповідачкою в односторонньому порядку умов укладеної кредитної угоди.

Відповідач ОСОБА_1 на виконання умов договору здійснила платежі на погашення кредиту та фактично сплатила відсотки за користування кредитом в розмірі 320 гривень 32 копійки (а.с.4), а з квітня 2015 року припинила виконувати зобовязання за договором.

На підставі умов п. 4.4 кредитного договору позивачем за його розрахунком були нараховані проценти за своєчасне повернення кредиту, а також проценти, нараховані при простроченні платежів в сумі 9 730 гривень 79 копійок. Від загальної суми нарахованих процентів позивачем було відраховано фактично сплачені відповідачкою проценти за користування кредитом в розмірі 524 гривні 01 копійка, а також враховано здійснення відповідачкою погашення кредиту на загальну суму 3 000 гривень, а тому розмір процентів, які позивач просить стягнути з відповідача складає 6 206 гривень 78 копійок.

Судом встановлено, що відповідно до п.4.1 кредитного договору щомісячна процентна ставка визначена на рівні 2,3% на залишок заборгованості за кредитом яка є фіксованою, а відповідно до п. 4.4 спірного договору, проценти нараховуються при порушені позичальником строків сплати кредиту, вказаних в п.4.2 договору більше ніж на 15 календарних днів та розраховуються з 16 дня із рахунку 0,5 % на день від суми залишку за кредитом за кожний календарний день прострочення.

Частиною 3 ст. 1056-1 ЦК України передбачено, що фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.

Таким чином, нараховані позивачем проценти відповідно до п.4.4 договору не є процентами за користування грошовими коштами, оскільки тип процентної ставки, передбачений п. 4.1 цього договору є фіксованим та згідно ст. 1056-1 ЦК України не може бути змінений протягом усього строку кредитного договору.

В той же час згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання, яка обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання і право на яку згідно ст. 550 ЦК України виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.

На підставі зазначеного, суд вважає, що існують правові підстави для стягнення нарахованої позивачем неустойки в розмірі 6 206 гривень 78 копійок, проте підстави для зменшення її розміру відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України відсутні, оскільки розмір неустойки не перевищує розміру загальної заборгованості.

З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, що існують правові підстави для задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором станом на 25 грудня 2015 року в розмірі 6 708 гривень 68 копійок та відсотків за несвоєчасність виконання зобовязання за договором в сумі 6 206 гривень 78 копійок, оскільки відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Крім того, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути у звязку з задоволенням позову витрати по сплаті судового збору, який було сплачено позивачем при зверненні з позовом до суду, з урахуванням розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 258,526-530, 536, 543, 549-551, 553-559, 572-593, 598, 610-615, 624, 625, 638-654, 1046-1056-1 ЦК України; ст.ст. 10, 11, 57, 60, п.6 ч.3 ст.79, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов кредитної спілки «СОЮЗ-ДНІПРО» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь кредитної спілки «СОЮЗ-ДНІПРО» заборгованість за кредитним договором №2397/14 Б/П від 16 жовтня 2014 року за кредитом в розмірі 6 708 (шість тисяч сімсот вісім) гривень 68 копійок та відсотки за прострочення платежів в розмірі 6 206 (шість тисяч двісті шість) гривень 78 копійок, а всього 12 915 (дванадцять тисяч девятсот п'ятнадцять) гривень 46 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь кредитної спілки «СОЮЗ-ДНІПРО» судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) гривень 00 копійок.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області через районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий: суддя Н. О. Щербина