Провадження № 2/161/3585/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2015 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі головуючого судді Подзірова А.О., при секретарі Кубяк О.В., за участі сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимоги щодо предмета спору ОСОБА_4, ОСОБА_5 про усунення перешкод в користуванні житловим будинком і вселення,

В С Т А Н О В И В :

позивачі звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3, треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору ОСОБА_4, ОСОБА_5 про усунення перешкод в користуванні житловим будинком і вселення.

Свій позов мотивують тим, що 23 грудня 2014 року ОСОБА_6 подарував позивачам по 3/50 частки кожному з них житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами № 6 по вул. Тімірязєва в м. Луцьку Волинської області. Крім позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2 співвласниками даного нерухомого майна є відповідач ОСОБА_3 на підставі договорів дарування, посвідчених приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу ОСОБА_7 22.01.2015 р. № 88; ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Першою Луцькою державною нотаріальною конторою 15.08.1990 року за № 3-2594, договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу ОСОБА_8 07.08.2006 року за № 2430 та ОСОБА_5 на підставі договору купівлі продажу, посвідченого Першою Луцькою державною нотаріальною конторою 21.11.2003 року за № 1-2925.

Зазначає, що вказаний житловий будинок умовно складається з трьох квартир: квартира № 1 загальною площею 32,0 кв.м.АДРЕСА_1 загальною площею 53,3 кв.м.АДРЕСА_2 загальною площею 51,6 кв.м.

Позивачі разом з малолітнім сином ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1 вселилися в даний житловий будинок і проживали в його частині, що умовно позначений як квартира № 1. Проте, 22 січня 2015 року ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_10 вивезли їхні речі та змінили на дверях замки. Після того, у спірну частину будинку разом з сімєю вселився відповідач ОСОБА_3

На підставі наведеного, просять суд, вселити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з малолітнім сином ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2 в належний їм на праві спільної часткової власності житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по вул. Тімірязєва, 6 в м. Луцьку Волинської області.

Зобовязати ОСОБА_3 не чинити перешкод у користуванні житловим будинком з господарськими будівлями та спорудами по вул. Тімірязєва, 6 в м. Луцьку Волинської області.

В судовому засіданні позивачі та їх представник позовні вимоги підтримали, просили позовні вимоги задовольнити.

Відповідач та треті особи в судове засідання не зявилися з невідомих на те суду причин, хоча належним чином були повідомлений про час та місце розгляду справи, відповідно до ч.ч. 5, 9 ст. 74 ЦПК України.

Представник відповідача ОСОБА_11, в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила в задоволенні вимог позивачів відмовити, оскільки в позивачів є зареєстровані місця проживання, спірне житло є малим, щоб в ньому проживали дві сімї, крім того, зазначила, що між сторонами в Луцькому міськрайонному суді розглядається цивільна справа про припинення права на частку в спільному майні.

Вислухавши сторони, допитавши свідків, дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що 23 грудня 2014 року ОСОБА_6 подарував позивачам по 3/50 частки кожному житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами № 6 по вул. Тімірязєва в м. Луцьку Волинської області, який посвідчений приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу ОСОБА_7, зареєстровано в реєстрі за № 3599. Крім позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2 співвласниками даного нерухомого майна є відповідач ОСОБА_3 на підставі договорів дарування, посвідчених приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу ОСОБА_7 22.01.2015 р. № 88; ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Першою Луцькою державною нотаріальною конторою 15.08.1990 року за № 3-2594, договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу ОСОБА_8 07.08.2006 року за № 2430 та ОСОБА_5 на підставі договору купівлі продажу, посвідченого Першою Луцькою державною нотаріальною конторою 21.11.2003 року за № 1-2925 (а.с. 5- 6, 8, 10, 12, 14, 16).

Відповідно до ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Також ст. 391 ЦК України надає власнику майна право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 47 Конституції України, кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Права власника житлового будинку, квартири визначені статтею 383 ЦК України та статтею 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 чинить перешкоди ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у вселенні в спірний житловий будинок, відповідно до свідчень ОСОБА_12 та ОСОБА_13, ОСОБА_14, що також було визнано представником відповідача в судовому засіданні.

За таких обставин, судом встановлено, що позивачі, будучи власниками по 3/50 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що в цілому складає 3/25 спірного будинку, який знаходиться по вул. Тімірязєва, 6 в м. Луцьку Волинської області, не мають можливості вселитись в даний житловий будинок, оскільки відповідач чинить їм перешкоди, зокрема змінив замок на вхідних дверях квартири і проживає в ній зі своєю сімєю.

В звязку з викладеним, суд вважає за необхідне захистити порушене право позивачів на користування своєю власністю та задовольнити позовні вимоги повністю.

З врахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що слід вселити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з малолітнім сином ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2 в житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по вул. Тімірязєва, 6 в м. Луцьку Волинської області.

Суд відноситься критично до наявності домовленості між сторонами про користування спірним житлом (а.с.67) та до обґрунтування представником відповідача правомірності його дій по перешкоджанню в користуванні позивачами їх власністю, а саме щодо проживання відповідача зі своєю сімєю та не допуску позивачів до спірного приміщення та свого майна з мотивів необхідності збереження майна, оскільки, на думку суду вказана домовленість між сторонами не відповідала волі обох позивачів та не була дотримана відповідачем. Крім того сторонами в добровільному порядку не досягнуто домовленості щодо користування спірним майном про що свідчать позовні заяви, що розглядаються судом.

Керуючись ст. ст. 3. 8, 10, 11, 58, 59, 60, 88, 213, 214, 215, 224 - 226 ЦПК України, на підставі ст. 310, 316, 319, 391 ЦК України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимоги щодо предмета спору ОСОБА_4, ОСОБА_5 про усунення перешкод в користуванні житловим будинком і вселення - задовольнити.

Вселити ОСОБА_1, ОСОБА_2 з малолітнім сином ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2 в житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по вул. Тімірязєва, 6 в м. Луцьку Волинської області.

Зобовязати ОСОБА_3 не чинити перешкод ОСОБА_1, ОСОБА_2 з малолітнім сином ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2 перешкоди в користуванні житловим будинком з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по вул. Тімірязєва, 6 в м. Луцьку Волинської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення складений та підписаний 28.12.2015 року.

Суддя

Луцького міськрайонного суду ОСОБА_15