Справа № 477/864/15-ц
Провадження № 2/477/484/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

26 серпня 2015 року м. Миколаїв

Жовтневий районний суд Миколаївської області в складі:

головуючої судді Саукової А.А.,

при секретарі Варламовій Т.О.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Жовтневої районної державної адміністрації Миколаївської області, ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В:

20 квітня 2015 року позивач звернулася до суду із позовною заявою, в якій просить визнати поважними причини пропуску строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла 20 квітня 2004 року, проживала та була зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_2, та призначити додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини на один місяць.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилалася на те, що 20 квітня 2004 року померла її мати ОСОБА_4, яка перед смертю повідомила, що державний акт на землю поклала в книжку, але в яку саме не повідомила. Мати ОСОБА_4 проживала разом з позивачем в м.Миколаєві по вул.Тернопільській, 23, хоча остання була зареєстрована у свого колишнього чоловіка за іншою адресою. Позивач поховала матір, після чого оригінал державного акту на землю не знайшла. В 2005 році позивач поїхала в Росію, оскільки захворіла її тітка, де перебувала п'ять років. Після чого вона приїхала відшукати державний акт на землю, але не знайшла його та землю не переоформила, розлучилася з чоловіком, не працювала й не мала грошей на оформлення спадщини. У лютому 2015 року позивач розпочала ремонт в маминій кімнаті та знайшла оригінал державного акту на землю у книжці. Після того, як вона вирішила передати землю в оренду, фермер сказав надати підтвердження належності їй земельної ділянки, до того часу вона не знала, що її слід переоформити на своє ім'я через юридичну необізнаність. Позивач звернулася до П'ятої Миколаївської державної нотаріальної контори для оформлення спадщини, але їй було надано відповідь-роз'яснення, в якій їй було відмовлено в оформленні спадщини та рекомендовано звернутися до суду для вирішення питання щодо призначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за законом. Таким чином, позивач змушена звернутися до суду із даним позовом для захисту своїх прав на спадкування.

Ухвалою суду від 16 липня 2015 року до участі у справі в якості співвідповідача був залучений ОСОБА_3

Позивач в судове засідання не зявилася, направила свого представника.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, викладені в позові обставини підтвердив, пояснив, що позивач ОСОБА_2 одразу після смерті матері поїхала в Росію на заробітки, де знаходилася близько 5 років. ЇЇ мати перед смертю заховала документи на землю. Позивач не зверталася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщину через юридичну необізнаність та відсутність грошей, на сьогоднішній день вона отримує пенсію в розмірі 980 грн. Землю обробляє орендар, але орендну плату нікому не сплачує. Також зазначив, що відповідач ОСОБА_3 не заперечує проти позову, втім до нотаріуса йти не бажає.

Відповідачі в судове засідання не з'явилися, своїх представників не направили, про час та дату слухання справи повідомлені належним чином та своєчасно. Від Жовтневої районної державної адміністрації Миколаївської області надійшла заява про розгляд справи без присутності представника з проханням прийняти рішення на розсуд суду. Відповідач ОСОБА_3 про причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надіслав, в зв'язку з чим суд допустив заочний розгляд справи.

Третя особа - П'ята Миколаївська державна нотаріальна контора в судове засідання свого представника не направила, надіслала заяву з проханням розглянути справу у відсутність її представника.

Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд дійшов наступного.

Як вбачається із свідоцтва про смерть, ОСОБА_4 померла 20 квітня 2004 року (а.с.5). Дочкою ОСОБА_3Р та ОСОБА_4 є ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.7), яка змінила прізвище на Жила в зв'язку з укладенням шлюбу (а.с.9), після чого повторно змінила прізвище на Демко з тих самих підстав (а.с.8).

Згідно державного акту на право власності на землю серії МК №006332, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №34, власником земельної ділянки площею 3,74 га, розташованої в межах території Жовтневої районної ради Жовтневого району Миколаївської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, значиться ОСОБА_4 (а.с.4).

З листа П'ятої Миколаївської державної нотаріальної контори від 19 березня 2015 року за №342/01-16 слідує, що ОСОБА_6 відмовлено у реєстрації заяви про прийняття спадщини за законом після смерті матері ОСОБА_4, померлої 20 квітня 2004 року, в зв'язку із закінченням 20 жовтня 2004 року строку для прийняття спадщини. Фактично спадщину прийняв згідно п.3 ст.1268 ЦК України чоловік спакодавиці, який на час відкриття спадщини був зареєстрований з нею за однією адресою (а.с.10). Так, на підставі даних паспорту ОСОБА_3 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 з 06 травня 1996 року (а.с.33).

Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 20 травня 2015 року спадкової справи після смерті ОСОБА_4, померлої 20 квітня 2004 року, та виданих на її підставі свідоцтв про право на спадщину не виявлено (а.с.26).

Згідно ст.ст. 1270, 1220 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з дня смерті спадкодавця, якщо спадкоємець протягом вказаного строку не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Разом з тим, за правилами, визначеними ч.3 ст.1272 ЦК України, суд за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Як вбачається з п.24 Постанови Пленуму ВСУ Про судову практику у справах про спадкування від 30.05.2008 року №7, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

У відповідності до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу (підстави звільнення від доказування). Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Аналізуючи надані позивачем докази, суд приходить до висновку про відсутність доказів поважності причин пропуску позивачем шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки окрім копій паспорту, ідентифікаційного коду, державного акту та документів, підтверджуючих родинні стосунки з померлою та зміну прізвища позивачем, інших документів не надано. Її мати померла 20 квітня 2004 року, а позивач, за її поясненнями, виїхала в Росію в 2005 році (тобто через шість місяців) та була там п'ять років (тобто до 2010 року). При цьому, дата виїзду та термін перебування за кордоном будь-якими документами не підтверджено. Доводи про те, що мати сховала державний акт на землю перед смертю, не є поважною причиною для надання додаткового строку для прийняття спадщини, оскільки про наявність спадкового майна позивач знала, а відсутність оригіналу документу не є перешкодою для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Також відсутні докази щодо інших обставин та часу їх виникнення, на які посилалася позивач (відсутність роботи, виїзд за кордон, складне матеріальне становище, тощо). Не надано таких доказів і представником позивача в судовому засіданні, будь-яких клопотань про витребування певних доказів після роз'яснення положень ст.60 ЦПК України ним також не заявлено.

Таким чином, жодних належних та допустимих доказів існування об'єктивних, непереборних, істотних труднощів, які б перешкоджали позивачу звернутись вчасно до нотаріуса та могли б свідчити про поважність пропуску строку для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, не надано.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про недоведеність позовних вимог, у зв'язку з чим позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.213, 215 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_2 до Жовтневої районної державної адміністрації Миколаївської області, ОСОБА_3 про визнання поважними причини пропуску строку на прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_4, померлої 20.04.2004року, та визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини на один місяць відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через Жовтневий районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя А.А.Саукова