ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
справа № 753/8490/15-ц
провадження № 2/753/4776/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" листопада 2015 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді КАЛІУШКА Ф.А.

при секретарі ДЕАК Ю.В.

за участю

позивача ОСОБА_1;

відповідач не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» про стягнення коштів

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1.) звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» (далі по тексту - відповідач, ПрАТ «СК «Українська страхова група») про стягнення коштів.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним.

22 липня 2014 року між сторонами було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності водія та від нещасного випадку з водієм та пасажирами на транспорті. 16 січня 2015 року з транспортним засобом Nissan Juke (ДНЗ НОМЕР_1), застрахованим на підставі зазначеного договору, стався страховий випадок, про який позивач повідомив відповідача, звернувшись до нього з заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування. За направленням №ДККА-42298/2 від 16 січня 2015 року, транспортний засіб позивача було направлено відповідачем на СТО ТОВ «Кий Авто Холдинг» для складення калькуляції вартості відновлювального ремонту. В подальшому позивач не приймав участі в оцінці збитків, визначенні вартості відновлювального ремонту та не отримував від відповідача жодних виплат. 02 березня 2015 року СТО повідомила позивача про здійснення відповідачем оплати відновлювального ремонту, однак коштів для проведення ремонту застрахованого автомобіля виявилось недостатньо, у зв'язку з чим позивач 03 березня 2015 року звернувся до відповідача за отриманням інформації. Листом від 19 березня 2015 року відповідач повідомив позивача про повне виконання ним зобов'язань за договором страхування у визначеному СТО розмірі, в зв'язку з чим позивач був змушений сплатити на користь СТО грошові кошти в розмірі 8835,05 грн., необхідні для завершення ремонту його автомобіля, які вважає збитками та просить їх стягнути з відповідача.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, вважав їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідач в судове засідання свого представника не направив, направивши до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. В судовому засіданні, що відбулось 16 вересня 2015 року представником відповідача було подано заперечення проти позову, в якому він вважав вимоги безпідставними та просив відмовити у їх задоволенні.

Заслухавши в судовому засіданні пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 22 липня 2014 року між сторонами укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності водія та від нещасного випадку з водієм та пасажирами на транспорті №28-0107-14-00953.

16 січня 2015 року за адресою: м. Київ, пр-т Бажана/вул. Руденко внаслідок ДТП сталось пошкодження належного ОСОБА_1 транспортного засобу Nissan Juke (ДНЗ НОМЕР_1), у зв'язку з чим він одразу звернувся до ПрАТ «СК «Українська страхова група» з заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування, в якій просив здійснити останню на рахунок СТО для здійснення ремонту.

В той же день відповідач, на виконання умов договору, направив пошкоджений автомобіль на СТО «ТОВ «Кий Авто Холдинг» для складання калькуляції вартості відновлювального ремонту, що підтверджується направленням №ДККА-42298/2 від 16 січня 2015 року.

В свою чергу ТОВ «Кий Авто Холдинг», склавши 20 січня 2015 року калькуляцію вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля, виставило відповідачеві рахунок №15012015 на суму 31989,83 грн.

Відповідно до страхових актів №ДККА-42298 від 03 лютого 2015 року та №ДККА-42298/1 від 10 березня 2015 року відповідач сплатив на рахунок ТОВ «Кий Авто Холдинг» страхове відшкодування в розмірі 30239,83 грн. (суму, зазначену в рахунку та калькуляції, за вирахуванням безумовної франшизи, що відповідно до умов договору становить 1750 грн.).

З відповіді ТОВ «Кий Авто Холдинг» №1321 від 02 березня 2015 року вбачається, що після оплати відповідачем рахунку, останнє замовило необхідні запасні частини, необхідні для ремонту пошкодженого автомобіля позивача, але на момент проведення митних процедур відбулось подорожчання, в зв'язку з чим вартість відновлювального ремонту збільшилась на 8835,05 грн. Зазначену суму оплатив позивач, що підтверджується рахунком №15030532 від 06 березня 2015 року та квитанцією №116869443 від 06 березня 2015 року.

Пунктом 12.1 договору, укладеного між сторонами розмір страхового відшкодування визначається з прямого розміру збитків, завданих страхувальнику в результаті страхового випадку, на підставі даних огляду пошкодженого транспортного засобу та/або документів, зазначених у розділі 11 частини 2 договору. Розмір страхового відшкодування в будь-якому випадку не може перевищувати розмір страхової суми за відповідним видом страхування та відповідних лімітів, якщо такі встановлені. А відповідно до пункту 12.2 зазначеного договору, вартість відновлювального ремонту розраховується виходячи з цін, що діяли на дату настання страхового випадку (або пізнішу дату, але не пізніше 10 календарних днів з моменту настання страхового випадку) на території України відповідно до калькуляції СТО, рекомендованої або погодженої страховиком.

Частиною 3 статті 22 Цивільного кодексу України (далі по тексту - ЦК України) передбачено, що збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Частиною 1 ст. 990 ЦК України встановлено, що страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Відповідно до п. 2 ст. 9 Закону України «Про страхування» страхова виплата це грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку.

Оскільки страховий випадок настав 16 січня 2015 року, а калькуляцію складено 20 січня 2015 року, то суд приходить до висновку про правомірність дій відповідача та виконання ним умов договору в повному обсязі, а позовні вимоги позивача вважає необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Виходячи з положень ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України суд, відмовляючи в задоволенні позову, також відмовляє позивачу у стягненні з відповідача на його користь понесених ним і документально підтверджених судових витрат.

На підставі викладеного та керуючись ст. 9 Закону України «Про страхування», стст. 22, 526, 988, 990 Цивільного кодексу України, стст. 10, 60, 61, 88, 208, 209, 212, 218 Цивільного процесуального кодексу Украйни, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ: КАЛІУШКО Ф.А.