Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/заочне в порядку гл. 8 розділу ІІІ ЦПК України/

23 грудня 2015 року м. Дніпропетровськ

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Демидової С.О.

за участю секретаря Пєронкова М.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що він є VIP-клієнтом ПАТ КБ «Приватбанк», власником карткового рахунку та держателем картки MasterCard Platinum № 4627 0550 0901 3235, імітованої на його імя. 25 червня 2015 року зазначену картку було заблоковано без попередження, в звязку з чим він позбавлений можливості користуватися своїми грошовими коштами. Позивач неодноразово письмово звертався до банку з приводу зазначеного, однак це не дало ніякого результату. В липні 2015 року в звязку зі спливом строку дії карти відповідач автоматично імітував на його імя нову платіжну картку MasterCard Platinum № 4627 0550 0921 8073, але зазначений картковий рахунок також заблокований. Тому позивач просить суд зобовязати ПАТ КБ «Приватбанк» усунути перешкоди в користуванні та розпорядженні грошовими коштами, що знаходяться на його платіжній картці MasterCard Platinum № 4627 0550 0921 8073, яка відкрита в Дніпродзержинському відділені ПАТ КБ «Приватбанк» шляхом негайного розблокування зазначеної картки в межах фактичного залишку коштів.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві, просив їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Тому суд відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України з урахуванням згоди представника позивача вважає можливим провести заочний розгляд справи.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що заявлені вимоги є не обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Одним із загальних принципів цивільного законодавства є принцип свободи договору, який знайшов своє відображення у ст.ст. 3 та 627 ЦК України. Свобода договору включає в себе й вільне визначення сторонами його умов, де фіксуються взаємні права та обов'язки учасників. За ст. 632 ЦК України ціна договору встановлюється за домовленістю сторін, тобто вільною.

Як встановлено в судовому засіданні, згідно довідки від 05 серпня 2015 року на імя ОСОБА_1 в ПАТ КБ «Приватбанк» відкрито рахунок № 013235, на якому доступний залишок з урахуванням кредитного ліміту складає 434 312, 97 грн. /а.с.9/

В червні 2015 року зазначений рахунок було заблоковано, в звязку з чим позивач позбавлений можливості вільно користуватися та розпоряджатися своїми грошовими коштами /а.с.10, 12-13/.

На письмові звернення позивача до ПАТ КБ «Приватбанк», жодних пояснень не надано, рахунок залишається заблокованим. В липні 2015 року в звязку зі спливом строку дії карти відповідач автоматично імітував на імя позивача платіжну картку MasterCard Platinum № 4627 0550 0921 8073 /а.с.11/, але зазначений картковий рахунок також заблокований.

Відповідно до ст.ст.15,16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідност.11 ЦК України підставами для виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Нормою ст. 1066 ЦК України визначено, що за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

Відповідно до ст. 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансування тероризму, передбачених законом.

Згідно п.7.7, 7.8 Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою Правління НБУ від 12 листопада 2003 року № 492, забороняється використовувати поточні рахунки фізичних осіб для проведення операцій, пов'язаних із здійсненням підприємницької діяльності. За поточними рахунками в національній валюті фізичних осіб - резидентів здійснюються всі види розрахунково-касових операцій відповідно до умов договору та вимог законодавства України, які не пов'язані із здійсненням підприємницької діяльності.

Положеннями п.п.1.3.2.13 Умов та правил надання банківських послуг відповідача, останній має право відмовитися від здійснення розрахункових операцій по рахунку клієнта в разі виникнення мотивованих підозр відносно використання банку для проведення незаконних операцій.

Як вбачається з матеріалів справи, банк не надав обґрунтованих доказів та мотивованих підозр відносно використання банку для проведення незаконних операцій, але поточний рахунок позивача, який обслуговується карткою № 4627 0550 0921 8073 весь цей час був заблокований. Неможливість отримання грошових коштів також підтверджується наданими позивачем роздруківками фотокопій - скріншотів, зробленими під час спілкування із співробітниками ПАТ КБ «Приватбанк» у мережі Інтернет.

Таким чином, судом встановлено наявність порушення з боку відповідача свого зобов'язання.

У відповідності до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

З огляду на те, що неправомірні дії з боку відповідача в судовому засіданні доведені, вимоги позивача про усунення перешкод в користуванні та розпорядженні грошовими коштами, що знаходяться на його платіжній картці MasterCard Platinum № 4627 0550 0921 8073, яка відкрита в Дніпродзержинському відділені ПАТ КБ «Приватбанк» шляхом негайного розблокування зазначеної картки в межах фактичного залишку коштів, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 57-61, 76, 88, 169, 209, 212-215, 218, 224 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про зобовязання вчинити певні дії задовольнити.

Зобовязати публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» усунути перешкоди в користуванні та розпорядженні позивачем ОСОБА_1 грошовими коштами, що знаходяться на його платіжній картці MasterCard Platinum № 4627 0550 0921 8073, яка відкрита в Дніпродзержинському відділені ПАТ КБ «Приватбанк» шляхом негайного розблокування зазначеної картки в межах фактичного залишку коштів.

Стягнути з публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати в розмірі 487, 20 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 223 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення суду може бути оскаржене позивачем протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя С.О. Демидова