Справа № 199/4553/15-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

15 грудня 2015року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Богун О.О.

при секретарі Рибак К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «БАНК ФОРУМ» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «БАНК ФОРУМ» ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

У червні 2015 року позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитом, в обґрунтування своїх вимог зазначивши, що 21 лютого 2012 року між позивачем та відповідачем було укладено Договір банківського поточного рахунку з використанням спеціального платіжного засобу №2484162. 27 серпня 2013 року між сторонами було укладено договір про внесення змін №3-0148/13/14-KLCC до Договору банківського поточного рахунку з використанням спеціального платіжного засобу №2484162, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу відновлювану кредитну лінію для споживчих потреб у розмірі 25 000,00 грн.

Позивач свої зобовязання перед відповідачем виконав, надавши йому кредит у розмірі встановленому договором. Відповідач, в свою чергу свої обовязки щодо вчасного повернення кредиту належним чином не виконує, кредит не сплачує, в звязку з чим станом на 25.05.2015 заборгованість за договором склала 27 496,29 грн., яка складається з:

16 650,53 грн. прострочена заборгованість по поверненню кредитних коштів; 5177,69 грн. прострочена заборгованість за нарахованими процентами; 5 668,07 грн. сума пені.

На даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання свого обовязку щодо погашення кредиту, в звязку з чим позивач і просить суд стягнути дану суму заборгованості з нього в судовому порядку.

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 12 листопада 2015 року було скасовано заочне рішення у даній справі від 04 вересня 2015 року.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги частково, та просив суд їх задовольнити в частині стягнення пені та судових витрат, оскільки суму заборгованості по кредиту та відсоткам відповідачем погашена добровільно.

Відповідач проти стягнення пені заперечував в повному обсязі.

Вислухавши пояснення та доводи сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Банківський кредит це будь-яке зобов'язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов'язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов'язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов'язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми (ст. 2 закону України Про банки та банківську діяльність); за ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають із підстав, установлених ст. 11 цього Кодексу, зокрема: договорів та інших правочинів (ч. 2 ст. 509 ЦК України).

Зобов'язання перестає діяти в разі його припинення з підстав, передбачених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК України), та ці підстави зазначені в ст.ст. 599, 600, 601, 604 - 609 ЦК України, та за відсутності інших підстав припинення зобов'язання, передбачених договором або законом, зобов'язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Належним виконанням зобов'язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов'язки сторін зобов'язання.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами; боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (стаття 625 ЦК України).

Отже, позичальник зобов'язаний виконувати кредитний договір у відповідності до його умов та законодавства.

Судом встановлено, що 21 лютого 2012 року між позивачем та відповідачем було укладено Договір банківського поточного рахунку з використанням спеціального платіжного засобу №2484162. 27 серпня 2013 року між сторонами було укладено договір про внесення змін №3-0148/13/14-KLCC до Договору банківського поточного рахунку з використанням спеціального платіжного засобу №2484162, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу відновлювану кредитну лінію для споживчих потреб у розмірі 25 000,00 грн.

Кредитні кошти відповідачем були використані, утім на порушення ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України відповідач зобовязання за договором щодо повернення їх банку щомісячними платежами зі сплатою процентів за користування ними, належним чином не виконав, в звязку з чим станом на 25.05.2015 заборгованість за договором склала 27 496,29 грн., яка складається з:

16 650,53 грн. прострочена заборгованість по поверненню кредитних коштів; 5177,69 грн. прострочена заборгованість за нарахованими процентами; 5 668,07 грн. сума пені.

Відповідно до квитанції №57 від 26 червня 2015 року суму заборгованості у розмірі 23250,00 грн. відповідачем було погашено, не сплаченої залишилася пеня у розмірі 5668,07 грн.

У відповідності до ст. 610 ЦК України, порушення зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: ... сплата неустойки;

Оскільки відповідачем було допущено порушення виконання зобов»язання щодо строків сплати кредиту та відсотків за користування ним, то у відповідності до ст. 611 ЦК України з нього також підлягає стягненню пеня.

При цьому, згідно ч. 3 ст. 551 ЦК України, за якою розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, суд вважає за необхідне зменшити суму нарахованої позивачем пені до 2600 грн..

За таких обставин, на підставі викладеного, суд приходить до висновку про часткове задоволенння позовних вимог.

Питання про розподіл судових витрат вирішено у відповідності до приписів ст.ст. 88 та 215 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 169, 209, 214, 215, 222, 224-226, 88 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційного банку «БАНК ФОРУМ» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «БАНК ФОРУМ» пеню за Договом про внесення змін №3-0148/13/14-KLCC від27 серпня 2013 року у розмірі 2600 (дві тисячі шістсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) на користь держави судові витрати по справі зі сплати судового збору у розмірі 274 (двісті сімдесят чотири) гривень 96 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий :