УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 грудня 2015 року Іллічівський районний суд м.Маріуполя в складі:

головуючого судді Мирошниченка Ю. М . при секретарі Ковальовій О.О. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання правочинів недійсними,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2013 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання правочинів недійсними та визнання права власності в порядку спадкування, в обґрунтування якого вказувала, що є єдиною спадкоємицею першої черги після смерті свого батька ОСОБА_3, який помер 18.04.2010 року. У зазначений законом строк вона звернулась до нотаріальної контори для прийняття спадщини однак, прийняти спадщину не змогла, оскільки ОСОБА_3 за життя подарував належний йому будинок № 60 по вул. Лафазана в с. Сартана м. Маріуполя відповідачці ОСОБА_2 на підставі договорів дарування від 23.10.2006 року та 05.05.2007 року. Просила визнати недійсними зазначені договори та визнати за нею право власності на вказаний будинок в порядку спадкування посилаючись на те, що в момент укладення договорів дарування ОСОБА_3 не розумів значення своїх дій та не міг ними керувати, оскільки мав стійке захворювання яке призвело до хронічного гострого порушення мозкового кровообігу.

18.07.2013 року ухвалою суду по вказаній справі призначено судово-психіатричну (посмертну) експертизу, за результатами якої складено акт № 406а/523а, згідно якого експерти прийшли до висновку, що не можуть відповісти на питання про здатність ОСОБА_3 в період укладення юридичних угод розуміти значення своїх дій та керувати ними.

09.12.2013 року ухвалою суду за заявою представника позивачки вказаний позов залишено без розгляду.

20.12.2013 року позивачка повторно звернулась до суду з аналогічним позовом, по якому також призначалась судово-психіатрична (посмертна) експертиза, за результатами якої складено висновок № 10 від 29.01.2015 року, згідно якого ОСОБА_3 на момент укладання договорів дарування, тобто в період часу з 23.10.2006 року по 05.03.2007 року виявляв ознаки хронічного стійкого психічного розладу у формі судинної дистонії. За своїм психічним станом в той період часу не міг розуміти значення своїх дій та керувати ними.

У вказаному висновку експерти при досліджуванні поданих на експертизу обєктів брали до уваги записи в медичній картці амбулаторного хворого № 472.

В ході розгляду справи виник спір щодо дійсності записів у зазначеній картці, у звязку з чим представник позивачки ОСОБА_4 заявила клопотання про проведення судово-психіатричної (посмертної) експертизи без врахування діагнозу ОСОБА_3 у медичній картці № 472.

Відповідачка та її представник не заперечували проти задоволення клопотання.

Відповідно до ст. 145 ЦПК України, якщо у справі необхідно встановити психічний стан особи, то призначення експертизи є обовязковим за клопотанням хоча б однієї із сторін.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи вважає, що клопотання підлягає задоволенню, оскільки для вирішення питання про те, чи усвідомлював ОСОБА_3 значення своїх дій та чи міг він керувати ними на час укладання договорів дарування будинку від 23.10.2006 року та 05.05.2007 року необхідні спеціальні знання в галузі судової психіатрії.

В той же час, у звязку з виниклим спором щодо дійсності записів у медичній картці № 472, експертизу, з огляду на згоду сторін у цій справі, слід провести без врахування зазначених в ній відомостей.

Зважаючи на те, що дві попередні експертизи проведені в Донецькому обласному центрі судово-психітричної експертизи та КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної ради, суд з метою уникнення сумнівів у неупередженості та обєктивності експертного дослідження, вважає за доцільне доручити проведення даної експертизи Комунальній установі «Обласна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради.

Оскільки для проведення зазначеної експертизи потрібний значний проміжок часу, на час проведення експертизи провадження по справі необхідно зупинити.

Керуючись ст. ст. 145, 202 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Призначити у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання правочинів недійсними судово-психіатричну (посмертної) експертизу, проведення якої доручити Комунальній установі «Обласна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради (69600, Запорізька обл., м. Запоріжжя, Оріхівське шосе, буд.10-а), попередивши експертів про кримінальну відповідальність за ст.ст.384, 385 КК України.

На вирішення експертів поставити наступне питання:

- Чи міг ОСОБА_3 усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними при укладенні договорів дарування 23.10.2006 року та 05.03.2007 року?

При проведенні експертизи не брати до уваги медичну картку амбулаторного хворого № 472.

Надати експертам для проведення експертизи матеріали цивільної справи 264/14586/13-ц та медичні документи (амбулаторну карту № 301012 та медичну справу № 26603 ОСОБА_3Ф.).

Провадження по справі зупинити до отримання висновку експерта.

Витрати по проведенню експертизи покласти на позивачку - ОСОБА_1.

На ухвалу в частині зупинення провадження по справі може бути подана апеляція до апеляційного суду Донецької області через Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області протягом пяти днів з дня проголошення ухвали.

Суддя: ОСОБА_5