Справа № 638/4625/14-Ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2015 року Дзержинський районний суд м.Харкова у складі:

головуючого Аркатової К.В.

секретаря Подосокорської А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання квартири спільною сумісною власністю подружжя, розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, у якому просить визнати квартиру АДРЕСА_1 об'єктом права спільної сумісної власності її та ОСОБА_2, розірвати шлюб між нею та ОСОБА_2, укладений 17.04.2008 року.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона є дружиною ОСОБА_2. У них з чоловіком сімейні стосунки не склалися, більше року вони не проживають разом, не ведуть спільного господарства, не мають спільного сімейного бюджету та будь - яких інших стосунків притаманних подружжю, подальше спільне життя суперечить її інтересам, тому вважає за необхідне розірвати шлюб з відповідачем у справі. Крім того, її чоловік є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 на підставі: ? частина - свідоцтва про право власності від 05 липня 1999 року та ? частини - свідоцтва про право на спадщину за законом. Так, вона за власні кошти у 2012 році зробила ремонт у зазначеній квартирі, на той час стосунки з відповідачем були добрими. На теперішній час фактично шлюбні відносини припинені, вони не проживають разом, тому вважає, що з урахуванням витрачених нею коштів на ремонт спірної квартири, остання є об'єктом спільної сумісної власності, у зв'язку чим звернулася до суду за захистом своїх прав.

Позивач ОСОБА_1 надала суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності через те, що не має матеріальної можливості приїжджати з Німеччини у судові засідання, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про день та час розгляду справи сповіщений належно.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно свідоцтва про шлюб від 17.04.2008 року, переклад якого з німецької мови на українську зроблено перекладачем ОСОБА_3, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4, реєстровий № 839, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб 17.04.2008 року, зареєстрований Комуна Хадерслев, Віельсесміндігхеден Муніципалітет.

ОСОБА_2 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності від 05 липня 1993 року, виданого Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду за реєстром № 1-93-13165 - ? частина; на підставі свідоцтва про право на спадщину, посвідченого державним нотаріусом Шостої Харківської державної нотаріальної контори Лучкіной І.М., реєстровий № 5-4426 від 15.12.2004 року - ? частини.

Відповідно до статті 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба, тощо) самостійного заробітку (доходу).

Відповідно до статті 57 Сімейного кодексу України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування.

Як вбачається з матеріалів справи право власності на квартиру АДРЕСА_1 виникло у ОСОБА_2 15.12.2004 року шляхом спадкування, а шлюб з ОСОБА_1 укладений 17.04.2008 року, тобто спірна квартира набута не за час шлюбу, а тому не може бути визнана спільною сумісною власністю подружжя. Крім того, відмовляючи у задоволенні позову в частині визнання квартири спільною сумісною власністю подружжя суд приймає до уваги той факт, що позивачем не надано доказів на підтвердження проживання ОСОБА_1 у квартирі АДРЕСА_1, а також здійснення ремонтних робіт у спірній квартирі на суму 22 000,00 грн.

Що стосується позовних вимог про розірвання шлюбу, суд вважає їх такими, що не підлягають задоволенню, оскільки суду не надано доказів про те, що спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Суд позбавлений можливості встановити причини розладу подружніх відносин, оскільки сторони у судове засідання не з'явились.

З урахуванням наведеного, керуючись ст.ст.6,8,10,60,61,208,209,212-215,218 ЦПК України, ст.57,60 СК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання квартири спільною сумісною власністю подружжя, розірвання шлюбу - відмовити.

Рішення може бути оскаржене.

Апеляційна скарга на рішення суду подається апеляційному суду Харківської області через Дзержинський районний суд м.Харкова протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий