Справа № 473/3598/15-ц
УХВАЛА

"08" вересня 2015 р. суддя Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області Вуїв О.В., розглянувши заяву представника позивачки ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2015 року ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_2 звернулася до Южноукраїнського міського суду Миколаївської області з позовом до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики.

Ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 03 вересня 2015 року справу направлено на розгляд до Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області.

В позові ОСОБА_1 вказувала, що 20 травня 2014 року між нею та відповідачем був укладений договір позики, що підтверджується письмовою розпискою.

Відповідно до договору позивачка передала у власність ОСОБА_3 грошові кошти в розмірі 30 000 доларів США, а останній зобовязався повернути борг в строк до 01 грудня 2014 року.

Посилаючись на те, що відповідач ухилився від повного та своєчасного виконання умов договору позики в частині повернення отриманих коштів, а тому ОСОБА_1 просила стягнути з останнього борг за договором позики в національній валюті України в розмірі 639 510 грн., інфляційні втрати за час прострочення в розмірі 251 327,43 грн., а також 3% річних від простроченої суми за весь період прострочення в розмірі 19 185,30 грн., а всього 910 022,73 грн.

Водночас представник позивачки подав суду заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на належний ОСОБА_3 житловий будинок №44 по вул. Леніна в сщ. Костянтинівка Арбузинського району Миколаївської області, а також земельну ділянку, площею 0,1182 га., розташовану за цією ж адресою та призначену для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Заява обґрунтована тим, що невжиття заходів забезпечення позову в подальшому може унеможливити або ускладнити виконання рішення суду.

Суд у відповідності до ч. 1 ст. 153 ЦПК України розглядає питання про забезпечення позову без виклику осіб, що беруть участь в розгляді справи.

Питання про забезпечення позову вирішує суддя одноособово або суд у судовому засіданні (залежно від стадії розгляду справи) в день надходження заяви (п. 7 постанови Пленуму ВСУ за №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»).

Відповідно до ч.ч. 1,3 ст. 151 ЦПК України, п. 1 постанови Пленуму ВСУ за №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» (далі постанова) суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно п. 4 постанови суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Суддею під час розгляду заяви про забезпечення позову було встановлено, що ОСОБА_3 на підставі договору дарування від 20 травня 2014 року дійсно набув у власність житловий будинок №44 по вул. Леніна в сщ. Костянтинівка Арбузинського району Миколаївської області, а також земельну ділянку, площею 0,1182 га., розташовану за цією ж адресою та призначену для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Проте, як вбачається з копії нотаріально посвідченого договору дарування від 01 вересня 2015 року, реєстр. №1464 вказане майно було подароване відповідачем ОСОБА_4, тобто на час розгляду заяви ОСОБА_3 не є його власником.

Таким чином відсутні підстави для накладення арешту на майно, яке не належить відповідачу, а тому в задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 151, 152, 153, 209, 210 ЦПК України, суддя -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви представника позивачки ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Миколаївської області через міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з моменту отримання її копії.

Суддя : О.В.Вуїв