АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2106/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 20 Шевченко В. О.
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоПальонного В. С.
суддівКарпенко О. В. , Нерушак Л. В.
при секретаріВинник І. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Драбівського районного суду Черкаської області від 26 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6, ОСОБА_8 про визнання договору недійсним, -

в с т а н о в и л а :

У лютому 2015 року ОСОБА_7 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_6 та ОСОБА_8 про визнання недійсним договору купівлі-продажу.

В обґрунтування позовних вимог вказував, що у вересні 2012 року він продав фермерському господарству «Арій», яке представляв його директор ОСОБА_6 трактор «Джон Дір 8400» 1997 року випуску. 25 вересня 2012 року фермерське господарство «Арій» перерахувало на його банківський рахунок 726400 грн. як оплату за придбаний трактор і в той же день трактор був переданий ним цьому господарству за актом приймання-передачі.

На прохання директора фермерського господарства ОСОБА_6 з метою уникнення сплати податку договір купівлі-продажу між ними не укладався, а на підтвердження укладення угоди він видав ОСОБА_6, як фізичній особі, довіреність, якою уповноважив того розпоряджатися та користуватися (продати, здати в оренду, обміняти, передати в позичку тощо) вказаним трактором, який був знятий з реєстраційного обліку.

В кінці 2014 року йому стало відомо, що ОСОБА_6 на товарній біржі агропромислового комплексу центральних областей України від його імені продав придбаний трактор ОСОБА_8 за ціною 390 000 грн. 00 коп. згідно договору комісії №067435 від 10 грудня 2012 року, при цьому грошові кошти отримані за договором комісії ОСОБА_6 йому не передав.

На його думку повторний продаж трактора ОСОБА_6, який діяв як фізична особа за наданою довіреністю в інтересах фермерського господарства «Арій», головою якого він є і представником якого під час вчинення цього правочину він одночасно був, суперечить вимогам ст. 238 ЦК України.

З врахуванням викладеного та посилаючись на ст. ст. 203, 215, 216, 238 ЦК України просив суд визнати недійсним договір купівлі-продажу трактора «Джон Дір 8400» 1997 року випуску, вчинений на товарній біржі агропромислового комплексу центральних областей України 10 грудня 2012 року; застосувати реституцію, повернувши йому спірний трактор, стягнути з відповідачів судові витрати.

Рішенням Драбівського районного суду Черкаської області від 26 червня 2015 року позов задоволено частково.

Визнано недійсним договір купівлі-продажу трактора «Джон Дір 8400», 1997 року випуску, вчинений на товарній біржі агропромислового комплексу центральних областей України за № 067435 від 10 грудня 2012 року.

В решті позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про судові витрати.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати і ухвалити у справі нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_7 відмовити у повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника ОСОБА_6, який підтримав апеляційну скаргу, представника ОСОБА_7, яка заперечувала проти її задоволення, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позов, суд виходив з того, що в вересні 2012 року між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_7 та фермерським господарством «Арій», керівником і засновником якого є ОСОБА_6, був укладений договір купівлі-продажу трактора «Джон Дір 8400», на підтвердження якого ОСОБА_7 видав ОСОБА_6 довіреність на право розпоряджатися та користуватися вказаним трактором, після чого цей трактор був переданий фермерському господарству «Арій», а ОСОБА_6 на підставі виданої йому ОСОБА_7 довіреності, діючи в інтересах фермерського господарства «Арій», уклав договір купівлі-продажу спірного трактора з ОСОБА_8

Оскільки при укладенні оспорюваного договору купівлі-продажу ОСОБА_6 діяв в інтересах фермерського господарства, керівником якого він є, то ним порушені вимоги ч.3 ст.238 ЦК України, яка забороняє представнику вчиняти правочин від імені особи, які він представляє, в своїх інтересах або інтересах іншої особи, представником якої він одночасно є.

Проте, погодитись з таким висновком суду не можна.

Судом встановлено, що 25 вересня 2012 року ОСОБА_7 видав ОСОБА_6 нотаріально посвідчену довіреність на право розпоряджатися та користуватися належним йому на підставі свідоцтва про реєстрацію серії НОМЕР_2 від 4 березня 2011 року трактором колісним марки «Джон Дір 8400» 1997 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1.

Відповідно до цієї довіреності ОСОБА_6 має право продати, здати в оренду, обміняти, передати в позичку зазначений трактор, для чого йому надано право представляти інтереси довірителя в органах нотаріату, комісійних магазинах, органах Державтоінспекції, Держтехнагляду, органах Державної реєстрації речових прав, в торгових організаціях, страхових компаніях, митниці або в будь-яких інших установах, підприємствоах і організаціях незалежно від їх підпорядкування і форм власності з усіх без винятку питань, пов'язаних з експлуатацією, користуванням та відчуженням трактора.

10 грудня 2012 року ОСОБА_6 діючи на підставі вказаної довіреності від імені ОСОБА_7, уклав договір купівлі-продажу зазначеного в ній трактора з ОСОБА_8

Заявляючи вимогу про визнання недійсним вказаного договору купівлі-продажу з підстав, передбачених ст.ст. 203, 215 ЦК України, позивач посилався на те, що при його укладенні ОСОБА_6 діяв в інтересах фермерського господарства «Арій», де він є керівником і засновником, чим порушив вимоги ч.3 ст. 238 ЦК України.

Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Частиною третьою статті 238 ЦКУкраїни встановлено, що представник не може вчиняти правочин від імені особи, яку він представляє, у своїх інтересах або в інтересах іншої особи, представником якої він одночасно є, за винятком комерційного представництва, а також щодо інших осіб, встановлених законом.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За змістом оскаржуваного договору ОСОБА_7, від імені якого діє ОСОБА_6, передає ОСОБА_8 належний йому на праві власності трактор «Джон Дір 8400», а ОСОБА_8 сплачує продавцю обумовлену договором суму коштів.

З договору ніяким чином не вбачається, що при його укладенні ОСОБА_6 діяв не в інтересах довірителя ОСОБА_7, а в своїх інтересах чи інтересах третіх осіб.

Посилання апелянта на те, що до укладення оспорюваного договору купівлі-продажу між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_7 і фермерським господарством «Арій», керівником якого є ОСОБА_6, був укладений інший договір купівлі-продажу спірного трактора, за яким цей трактор був переданий фермерському господарству і на момент укладення оспорюваного договору власником трактора був не ОСОБА_7 а фермерське господарство, в інтересах якого і укладався оспорюваний договір, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки рішенням господарського суду Черкаської області від 20 січня 2015 року, яке набрало законної сили, встановлено, що договір купівлі-продажу трактора «Джон Дір 8400» між ОСОБА_7 і фермерським господарством «Арій» не укладався.

Відповідно до ч.3 ст. ст.61ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини.

Оскільки зі змісту оспорюваного договору не вбачається, що він укладений ОСОБА_6 в інтересах фермерського господарства «Арій» чи в своїх особистих інтересах, а ті обставини, на які посилався позивач в підтвердження своїх вимог, спростовуються судовим рішенням в іншій справі, яке набрало законної сили, підстави для визнання оспорюваного договору купівлі-продажу недійсним з підстав невідповідності його змісту вимогам закону, зокрема положенням ч.3 ст.238 ЦК України, відсутні.

Суд на вказані обставини уваги не звернув і прийшов до помилкового висновку про визнання цього договору недійсним.

З огляду на викладене рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням у справі нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 314, 316 ЦПК України, ст.ст.203, 215, 655 ЦК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу задовольнити.

Рішення Драбівського районного суду Черкаської області від 26 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6, ОСОБА_8 про визнання договору недійсним скасувати.

Ухвалити у справі нове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_7 до ОСОБА_6, ОСОБА_8 про визнання договору недійсним відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий :

Судді :