Справа № 494/891/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2015 року м. Березівка

Березівський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Римаря І.А.,

за участю: секретаря Козубенко О.О.,

позивача ОСОБА_1,

представника Березівського РВ ОСОБА_2 (по довіреності),

представника управління Державної казначейської служби у Березівському районі ОСОБА_3 (по довіреності)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Березівка Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 Державної казначейської служби України у Березівському районі Одеської області, Березівського РВ ГУМВС України в Одеській області про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 450000 грн. завданої незаконними діями органів державної влади,-

В С Т А Н О В И В:

У липні 2015 року до Березівського районного суду Одеської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Державного казначейства у Березівському районі про стягнення з відповідача шкоди завданої кримінальним правопорушенням в сумі 450000 (чотириста п'ятдесят тисяч) грн.

Ухвалою суду від 06.07.2015 року вищевказану позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

Ухвалою суду від 20.07.2015 року продовжено строк для усунення недоліків. 18.08.2015 року позивач надав доповнення до заяви про залучення співвідповідача Березівського РВ ГУМВС України в Одеській області та просив змінити реквізити цивільного позову, а саме: про відшкодування шкоди завданої незаконними діями органів державної влади (а.с.35-36).

Ухвалою суду від 03.09.2015 року відкрито провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 Державної казначейської служби України у Березівському районі Одеської області, Березівського РВ ГУМВС України в Одеській області про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 450000 грн. завданої незаконними діями органів державної влади.

На обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказав, що він звертався із заявами до Березівського РВ УМВС України в Одеській області по факту знищення його автомобіля НОМЕР_1 та причіпу марки ГКБ д/н НОМЕР_2, а також по факту безпідставного заволодіння гр.. ОСОБА_5 його вищевказаного автомобіля та причіпа. Проте, на протязі двох років, Березівським РВ УМВС України в Одеській області відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань не вносились та досудове розслідування не проводилося. Натомість, Березівським РВ УМВС України в Одеській області були прийняті рішення про припинення подальшого розгляду його звернень. Окрім цього, позивач звертався до прокуратури Березівського району Одеської області із заявою на неправомірні дії працівників міліції Березівського РВ щодо невнесення відомостей до ЄРДР, однак його заява залишена без задоволення та зазначено прокурором, що підстав для внесення відомостей до ЄРДР та розпочати досудове розслідування не має. У зв'язку з тим, що його заяви не були внесені до ЄРДР, 16.09.2014 ОСОБА_1 звернувся до Березівського районного суду із скаргою в порядку ст. 303 КПК України, в якій просив суд зобов'язати прокурора Березівського району відомості до ЄРДР за його заявами та розпочати досудове розслідування. Ухвалою слідчого судді Березівського районного суду Одеської області від 18.09.2014 скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 09.02.2015 ухвалу Березівського районного суду від 18.09.2014 скасовано та винесено нову ухвалу, якою зобов'язано прокурора Березівського району внести відповідні відомості до ЄРДР. 17.02.2015 року було внесено відомості до ЄРДР по кримінальному провадженню №0000009 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.191 Кримінального кодексу України. Даним злочином, позивачу заподіяно матеріальний збиток, а саме: вартість камазу та причепу оцінює у 370000 грн. та упущена вигода у розмірі 80000 грн. Окрім цього, зазначив, що по його зверненням працівники міліції припинили розгляд та вказали про регулювання їх цивільними законодавством. Факт знищення гр.. ОСОБА_6 Камазу та причепа працівники міліції не помічали більше 2ох років та не вносили відомості до ЄРДР, а лише надавали відписки, в результаті бездіяльності працівників міліції його Камаз та причеп були знищені, чим завдано матеріальні збитки у великих розмірах. Враховуючи вищевикладене, просив задовольнити позов у повному обсязі.

Представник Березівського РВ УМВС України в Одеській області у судовому засіданні заперечував проти позову, вважав його необґрунтованим та безпідставним, виходячи з наступного. Так, 09.02.2015 року винесена Ухвала Апеляційного суду Одеської області про внесення відомостей до ЄРДР по заяві ОСОБА_1 17.02.2015 року на виконання вищевказаної ухвали до ЄРДР внесені відомості та зареєстроване кримінальне провадження №0000009, за фактом пошкодження ОСОБА_5 майна ОСОБА_1, що заподіяло шкоду у великих розмірах, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.194 КК України. За результати досудового розслідування 30.04.2015 року слідчим СВ Березівського РВ прийнято рішення про закриття вказаного кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284 Кримінально-процесуального кодексу України (далі КПК України) у звязку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення. З прийнятим рішенням погодилась прокуратура Березівського району та прокуратура Одеської області. Також, не погоджуючись з вказаним рішенням ОСОБА_1 подав скаргу на постанову про закриття кримінального провадження, яка ухвалою слідчого судді Березівського району Одеської області від 04.06.2015 року відмовлено у задоволенні. Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 22.06.2015 року, ухвалу Березівського районного суду Одеської області залишено без мін. Таким чином, ОСОБА_1 помилково вважає, що йому внаслідок злочину спричинена матеріальна шкода, яка повинна бути відшкодована державою, оскільки, як встановлено вище, ніякого злочину не було. Посилання ОСОБА_1, що його визнано потерпілим у вказаному кримінальному провадженні та у звязку з чим він має право на відшкодування шкоди є помилковим. З огляду на вищевикладене просив відмовити у задоволенні позовної заяви.

Представник управління Державної казначейської служби України в Березівському районі Одеської області у судовому засіданні зазначив, що не має можливості надати оцінку вказаній позовній заяві, вважав розглянути її на розсуд суду. Окрім цього, 30.09.2015 року надав заяву про розгляд справи за її відсутності. .

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, проаналізувавши положення чинного законодавства, заслухавши пояснення позивача, представника Березівського РВ, думку управління Державної казначейської служби України в Березівському районі Одеської області, суд доходить висновку про відмову у задоволені позовних вимог, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 неодноразово звертався у період з серпня 2013 року по жовтень 2014 року із заявами до Березівського РВ ГУМВС України в Одеській області по факту знищення Камазу за №31420 ОВ та причіпу марки ГКБ д/н НОМЕР_3 гр. ОСОБА_5, про що листами-відповідями Березівського РВ ГУМВС України в Одеській області йому було відмовлено у внесені відомостей до ЄРДР та припинено розгляд його звернень.

Окрім цього, 27 жовтня 2014 року ОСОБА_1 звернувся до прокуратури із аналогічною заявою та 30.10.2014 року надано відповідь, що підстав для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати досудове розслідування за фактом пошкодження ОСОБА_5, належного майна відсутні.

Судом також встановлено, що у зв'язку з тим, що його заяви не були внесені до ЄРДР, 16.09.2014 ОСОБА_1 звернувся до Березівського районного суду із скаргою в порядку ст. 303 КПК України, в якій просив суд зобов'язати прокурора Березівського району внести відомості до ЄРДР за його заявами та розпочати досудове розслідування. Ухвалою слідчого судді Березівського районного суду Одеської області від 18.09.2014 скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 09.02.2015 ухвалу Березівського районного суду від 18.09.2014 скасовано та винесено нову ухвалу, якою зобов'язано внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

17.02.2015 року на виконання вищевказаної ухвали до ЄРДР внесені відомості та зареєстроване кримінальне провадження №0000009, за фактом пошкодження ОСОБА_5 майна ОСОБА_1, що заподіяло шкоду у великих розмірах, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.194 КК України (а.с.7). За результати досудового розслідування 30.04.2015 року слідчим СВ Березівського РВ прийнято рішення про закриття вказаного кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284 Кримінально-процесуального кодексу України (далі КПК України) у звязку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення (а.с.22-26). Також, не погоджуючись з вказаним рішенням ОСОБА_1 подав скаргу на постанову про закриття кримінального провадження, яка ухвалою слідчого судді Березівського району Одеської області від 04.06.2015 року відмовлено у задоволенні (а.с.49-50). Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 22.06.2015 року, ухвалу Березівського районного суду Одеської області залишено без мін (а.с.51-52).

Звертаючись з позовом до суду про відшкодування шкоди ОСОБА_1 зазначає, що шкода спричинена йому внаслідок неправомірних дій працівників Березівського РВ ГУМВС України в Одеській області.

Відповідно до частини шостої статті 1176 Цивільного кодексу України зі змінами та доповненнями від 14.05.2015 року (далі ЦК України) шкода, завдана фізичній чи юридичній особі внаслідок інших підстав, ніж передбачені частинами 1-5 цієї статті, незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду передбачені нормами ст.ст. 1166 ЦК України, відповідно до частини першої якої, шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю відшкодовуються особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006року N3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950р.та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

За статтею 6 Європейської конвенції з прав людини визнається право людини на доступ до правосуддя.

Статтею 56 Конституції України передбачено, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до вимог ст. 1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду» від 01.12.1994 року, підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок: 1) незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян; 2) незаконного застосування адміністративного арешту чи виправних робіт, незаконної конфіскації майна, незаконного накладення штрафу; 3) незаконного проведення оперативно-розшукових заходів, передбачених законами України «Про оперативно-розшукову діяльність», «Про організаційно-правові основи боротьби з організованою злочинністю" та іншими актами законодавства. У випадках, зазначених у частині першій цієї статті, завдана шкода відшкодовується в повному обсязі незалежно від вини посадових осіб органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду.

Статтею другою даного Закону передбачено, що право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадках: 1) постановлення виправдувального вироку суду; 1-1) встановлення в обвинувальному вироку суду чи іншому рішенні суду (крім ухвали суду про призначення нового розгляду) факту незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують чи порушують права та свободи громадян, незаконного проведення оперативно-розшукових заходів; 2) закриття кримінального провадження за відсутністю події кримінального правопорушення, відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення або не встановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи у суді і вичерпанням можливостей їх отримати;4) закриття справи про адміністративне правопорушення.

Суду під час розгляду справи не надано об'єктивних даних, що позивач має право на відшкодування шкоди з боку відповідачів.

Як вбачається зі змісту позовної заяви та доповненнях до неї (а.с.1,35-36), вказані заяви фактично містить незгоду з процесуальними діями та рішенням слідчого під час розслідування кримінального провадження №0000009 від 17.02.2015 року.

Більш того, як встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_1 постанову від 30.04.2015 року про закриття кримінального провадження №0000009 - оскаржував, судами прийняті відповідні рішення, тобто скаржником реалізовані свої права в передбачений законом спосіб. Самостійний висновок скаржника про те, що такі дії утворюють склад злочину, не є підставою для визнання дій слідчого незаконними.

Водночас, судом встановлено, що ОСОБА_1 звертався до суду про відшкодування моральної шкоди з Березівського РВ ГУМВС України в Одеській області, управління Державної казначейської служби України у Березівському районі (а.с.41-42), яка стосувалась саме бездіяльності працівників Березівського РВ стосовно невнесення відомостей до ЄРДР по факту знищення КАМАЗУ та Причепу гр. ОСОБА_5

Окрім цього, у матеріалах справи міститься рішення Березівського районного суду Одеської області по справі №494-1602-13-ц від 13.02.2014 року, в якому ОСОБА_1 у задоволенні позову до ОСОБА_5 про стягнення матеріальної шкоди за КАМАЗ у сумі 22000 грн. відмовлено. Також, позивачем у судовому засіданні надано копію позовної заяви про витребування майна, а саме автомобілю КАМАЗ з гр.. ОСОБА_5, яка одержана Березівським районним судом Одеської області 22 липня 2014 року, та ОСОБА_1 зазначив, що вказана справа на сьогоднішній день не розглянута.

Таким чином, аналізуючи наведені позивачем доводи та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності відповідно до вимог ст..60 ЦПК України, суд доходить висновку, що позовні вимоги є недоведеними, необґрунтованими та такими, що не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

Разом з цим, щодо визначення відповідачем ОСОБА_4 Державної казначейської служби України у Березівському районі Одеської області, суд вважає зазначити, що відповідно до ч.2 ст. 95 Конституції України, виключно законом про Державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків.

Згідно п. 8 ст. 7 Бюджетного кодексу України бюджетні кошти використовуються тільки на цілі, визначені бюджетними призначеннями та бюджетними асигнуваннями.

Відповідно до п. 1, 2 ст. 23 Бюджетного кодексу України, будь-які бюджетні зобов'язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення. Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим Кодексом.

Таким чином, територіальні органи Державної казначейської служби України (ОСОБА_4 Державної казначейської служби України у Березівському районі Одеської області) не мають повноважень на відшкодування моральної чи матеріальної шкоди з державного бюджету України.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 57, 60, 79, 88, 209, 212-215, 218 Цивільно-процесуального кодексу України , -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 Державної казначейської служби України у Березівському районі Одеської області, Березівського РВ ГУМВС України в Одеській області про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 450000 грн. завданої незаконними діями органів державної влади - залишити без задоволення.

Судові витрати розподілити відповідно до вимог ст.88 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції в 10-денний строк з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10-ти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 05.10.2015 року.

Суддя І.А. Римар