Справа № 442/6457/15 Головуючий у 1 інстанції: Грицай М.М.
Провадження № 22-ц/783/7844/15 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Р. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді Савуляка Р.В.,

суддів: Бермеса І.В., Мусіної Т.Г.,

за участі секретаря: Фейір К.О.,

без участі сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 на ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 25 вересня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 25 вересня 2015 року заяву ОСОБА_4 про забезпечення позову задоволено.

Накладено арешт на нерухоме майно, а саме на 3/4 частини квартири АДРЕСА_1, квартиру АДРЕСА_2, автомобіль марки "Lexus RX 350", реєстраційний номер НОМЕР_1, які належать на праві власності ОСОБА_2, а також на розрахунковий та депозитний рахунки ОСОБА_2 у ПАТ "Укрінбанк" м. Трускавець.

Ухвалу суду оскаржила представник ОСОБА_2 ОСОБА_3

В апеляційній скарзі посилається на те, що п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно, що належить відповідачу і знаходиться у нього або в інших осіб. Вважає, що суд першої інстанції не врахував, що, відповідно до свідоцтва про право власності на житло, квартира АДРЕСА_3 належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_5 та членам його сім'ї - ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, також відповідачка не є власником квартири АДРЕСА_4. Жодних коштів на депозитних та розрахункових рахунках, відкритих у ПАТ «Укрінбанк» м. Трускавець відповідачка теж не має.

Просить ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 25 вересня 2015 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Сторони по справі у судове засідання не зявилися, хоч і були повідомлені про час та місце судового засідання у встановленому законом порядку, від представника ОСОБА_2- ОСОБА_3 поступило клопотання про розгляд справи у її відсутності, відтак, у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до роз'яснень пункту 4 постанови №9 Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При зверненні до суду із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, що належить відповідачу, позивач повинен, по - перше, аргументовано обґрунтувати причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов та необхідність у цьому, по - друге, довести, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання можливого рішення суду про задоволення позову. Якщо йдеться про майно, що належить відповідачеві і знаходиться в інших осіб, потрібно подати докази наявності безспірного права відповідача на зазначене майно. У разі спірності права відповідача на майно, суд не може задовольнити таку заяву.

Судом та матеріалами справи установлено, що 25 вересня 2015 року ОСОБА_4 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики та одночасно подав заяву про забезпечення позову, у якій просив накласти арешт на нерухоме майно, а саме на 3/4 частини квартири АДРЕСА_1, квартиру АДРЕСА_5, автомобіль марки "Lexus RX 350", реєстраційний номер НОМЕР_1, а також на розрахунковий та депозитний рахунки ОСОБА_2 у ПАТ "Укрінбанк" м. Трускавець, до вирішення питання по суті (а.с. 3-8).

Однак даних про те, що зазначене майно (3/4 частини квартири АДРЕСА_1; квартира АДРЕСА_5 та автомобіль марки "Lexus RX 350", реєстраційний номер НОМЕР_1) знаходиться у власності ОСОБА_2, матеріали справи не містять.

У той же час, із долученого свідоцтва про право власності на квартиру (будинок) від 12 вересня 1995 року вбачається, що квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_6 належить на праві власності ОСОБА_5 та членам його сім'ї: ОСОБА_9, ОСОБА_7, ОСОБА_8 (а.с. 36).

Таким чином, задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції, в порушення вимог ст.151-153 ЦПК України, не перевірив чи дійсно у власності ОСОБА_2 перебуває майно, на яке ОСОБА_4 просив накласти арешт, та передчасно задовольнив заяву.

В ході нового розгляду справи необхідно перевірити чи дійсно у власності відповідача перебуває майно на яке позивач бажає накласти арешт, після чого вирішити питання про забезпечення позову.

Керуючись ст.303, п.4 ч.2 ст.307, п. 3 ч. 1 ст. 312, п. 2 ч. 1 ст. 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 25 вересня 2015 року скасувати і передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий : Савуляк Р.В.

Судді: Бермес І.В.

ОСОБА_10