Справа № 140/1122/15-ц
№2/140/458/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.12.2015 року Немирівський районний суд

Вінницької області

в складі головуючого судді Слободяник Т.В.

при секретарі Затишняку А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Немирові цивільну справу за позовом ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі Вінницького обласного Управління ПАТ "Державний ощадний банк України" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення з житлового будинку ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,

В С Т А Н О В И В :

21.09.2007 року між ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі Вінницького обласного Управління ПАТ "Державний ощадний банк України" і ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 6282 від 21.09.2007 року і ОСОБА_1 21.09.2007 року отримала кредит у розмірі 69000 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 21 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 21.09.2017 року.

Згідно умов зазначеного договору погашення заборгованості повинно здійснюватись в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати.

25.09.2007 року в забезпечення виконання зобов"язань за кредитним договором між Банком, Позичальником та ОСОБА_2 укладено договір іпотеки за яким надано в іпотеку нерухоме майно - житловий будинок загальною площею 86,2 кв.м, житловою площею 57,4 кв.м по вул. Коцюбинського,33 в с. Вовчок Немирівського району Вінницької області. Позичальникам на праві власності належить по 1/2 частині житлового будинку по вул. Коцюбинського,33 в с. Вовчок Немирівського району Вінницької області на підставі технічного паспорта КП "Тульчинське МБТІ". Обумовлена сторонами договору іпотеки ціна предмету іпотеки дорівнює 107758 гривень.

Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України, зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

У порушення зазначених норм закону та умов договору Позичальник зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав, що призвело до збитків Банку, які мають вираз у залученні Банком вільних коштів до страхового резерву, створеного в забезпечення простроченої заборгованості Позичальника та нести витрати по сплаті податків та інших обовязкових платежів з цих коштів.

Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором Позичальник станом на 22.04.2015 року має заборгованість 168427,46 гривень, яка складається з наступного: 62438,88 основний борг; 47237,04 гривень - відсотки за користування кредитом; 58751,54 пеня за простроченим основним боргом та відсотками.

Відповідно до ч. 1 ст. 114 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, предявляються за місцезнаходженням майна (виключна підсудність).

Згідно з ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються і спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням процедури продажу, встановленої ст. 38 цього Закону, яка передбачає право

іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві. Названі та інші повноваження надані іпотекодержателю іпотекодавцем на здійснення дій з продажу предмету іпотеки від імені іпотекодавця будь-якій особі-покупцеві у разі порушення основного зобовязання міститься у договорі іпотеки.

Згідно з ч. 2 ст. 39 Закону України «Про іпотеку» одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя вправі винести рішення про виселення мешканців, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення, а також згідно з ч. 1 ст. 40 Закону України «Про іпотеку» та ст. 109 ЖК України звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців.

Відповідно до ст.ст. 3,6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадяни України, іноземці та особи без громадянства реєструють своє місце проживання, реєстрація це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесенням цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу. Таким чином, реєстрація фіксує офіційне місце проживання особи. За цією адресою особа має право проживати, на неї надсилаються усі офіційні документи, відповідно до даних про реєстрацію нараховуються усі комунальні послуги і таке інше.

Згідно ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права власності або права користування житловим приміщенням про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Представником позивача ПАТ "Державний ощадний банк України" 27.10.2015 року подана заява про уточнення позовних вимог де уточнено в частині виселення з житлового будинку, що є предметом іпотеки всіх, хто в ньому проживає, зокрема ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_4.

Відповідно до п. 37 постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» невиконання вимог частини першої статті 35 Закону України «Про іпотеку» про надіслання іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушення зобовязання не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду (на відміну від інших способів звернення стягнення (частина третя статті 33 цього Закону), оскільки іпотекодавець у судовому засіданні має можливість заперечувати проти вимог іпотекодержателя. Також, згідно з ч. 2 ст. 39 Закону України «Про іпотеку» одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя вправі винести рішення про виселення мешканців, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення. При цьому, відповідно до положень ст. 40 Закону України «Про іпотеку», яка регулює порядок виселення при позасудовій процедурі звернення стягнення (згідно з ст. 33 це звернення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя), та порядок виконання рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки з задоволеними вимогами про виселення, встановлено: перед примусовим виконанням рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки з виселенням (ч.2 ст.39 Закону України «Про іпотеку») іпотекодержатель за 30 днів направляє вимогу про добровільне звільнення житла, і тільки якщо такого звільнення не відбулось, звертається до органів ДВС за примусовим виселенням.

Таким чином, законодавцем не встановлено для іпотекодержателя обовязку направлення будь-яких претензій іпотекодавцю перед зверненням до суду з позовними вимогами про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення, що відповідає положенням статті 124 Конституції України.

Позивач до звернення із позовом до суду, з метою надання можливості відновити платіжну дисципліну за кредитними зобовязаннями, надіслав повідомлення боржнику (іпотекодавцю, якщо він є відмінним від боржника) про порушення основного зобовязання та/або іпотечного договору з вимогою добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення у разі продовження порушення. Відповідні повідомлення та докази, що підтверджують їх направлення подані разом з даним позовом у якості відповідних додатків.

Представник позивача ПАТ "Державний ощадний банк України" ОСОБА_6, яка діє згідно довіреності, в судовому засіданні позовні вимоги підтвердила повністю, просить їх задовільнити з мотивів викладених в позовній заяві.

Відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_4 в судові засідання не з"являються, про причини неявки суд не повідомляють, будучи належним чином повідомлені про місце, час розгляду справи, заяви про розгляд справи у їх відсутність не надали, на оголошення в ЗМІ не відреагували тому відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України відповідач, який належним чином, повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Суд, дослідивши докази по справі в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення позовних вимог як доведених копією кредитного договору № 6282 від 21.09.2007 року (а.с. 7-10), копією договору іпотеки від 25.09.2007 року (а.с. 15-16), копією розрахунку заборгованості за договором № 6282 від 21.09.2007 року укладеного між ПАТ "Державний ощадний банк України" та ОСОБА_1 (а.с. 11-12, 24-31), паспортними даними відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2 (а. с. 34,35 ), копією статуту ПАТ "Державний ощадний банк України" (а. с. 43-67), рішенням Немирівського районного суду Вінницької області від 16.07.2012 року за (а.с. 36).

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України Позичальник зобовязаний повернути Позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Частиною 2 статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обовязок Позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини Позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Відповідно до ч. ч. 2, 5 ст. 590 ЦК України заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобовязання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основними зобовязаннями шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

З матеріалів справи вбачається, що на забезпечення кредитного договору відповідачами було передано в іпотеку житловий будинок, загальною площею 86,2 кв.м, житловою площею 57,4 кв.м розташований по вул. Коцюбинського,33 в с. Вовчок Немирівського району Вінницької області. Відповідачам на праві власності належить по 1/2 частині житлового будинку по вул. Коцюбинського,33 в с. Вовчок Немирівського району Вінницької області на підставі технічного паспорта КП "Тульчинське МБТІ". Обумовлена сторонами договору іпотеки ціна предмету іпотеки дорівнює 107578 гривень.

Статтею 39 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя виносить рішення про виселення мешканців за наявності підстав, передбачених законом, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення.

Згідно вимог ст. 40 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Після прийняття рішення про звернення стягнення на переданні в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобовязані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.

Відповідно до п. 43 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» при розгляді позову іпотекодержателя про виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення в разі задоволення вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки суд має враховувати таке.

Згідно з частиною четвертою ст. ст. 9, 109 ЖК України, ст. ст. 39-40 Закону України «Про іпотеку» виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення, яке є предметом іпотеки, проводиться в порядку, встановленому законом. При цьому суд за заявою іпотекодержателя одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки за наявності підстав, передбачених законом, ухвалює рішення про виселення мешканців цього житлового будинку чи житлового приміщення.

При цьому примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду тільки за певних умов якщо мешканці добровільно не звільнили житловий будинок чи житлове приміщення, на яке звернуто стягнення як на предмет іпотеки, протягом одного місяця з дня отримання письмової вимоги іпотекодержателя або нового власника або в інших погоджених сторонами строк.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно вимоги від 06.03.2014 року № 26-10/201 ( а. с. 33 ) Банком було направлено на адресу відповідачів вимогу про усунення порушень умов кредитного договору, попередження про намір звернути стягнення на предмет іпотеки у разі непогашення боргу та пропозицію добровільно звільнити житловий будинок, який є предметом іпотеки. Цією вимогою про усунення порушень ПАТ "Державний ощадний банк України" попереджає, що у випадку невиконання або неналежного виконання порушеного зобовязання в тридцятиденний строк з дня отримання цієї вимоги ПАТ "Державний ощадний банк України" зі спливом цього строку має намір продати предмет іпотеки, уклавши відповідний договір купівлі-продажу з будь-якою особою-покупцем, або звернути стягнення на предмет іпотеки у будь-який інший спосіб, передбачений законодавством України, кредитним договором та договором іпотеки.

Таким чином, у відповідності до вимог ст. 40 Закону України «Про іпотеку», наявні достатні правові підстави для задоволення вимог ПАТ "Державний ощадний банк України", щодо виселення відповідачів із спірного житлового будинку.

Разом з тим у відповідності до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою є достатньою підставою для зняття особи з реєстраційного обліку.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому вимога позивача про відшкодування судових витрат підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 526, 527, 530, 546, 575, 629, 1049, 1050, 1054, 1055 ЦК України, ст. 109 ЖК України, ст.ст. 38, 40 Закону України "Про іпотеку ст. ст. 208, 209, 213-215, 224-228 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ПАТ "Державний ощадний банк України" задовільнити.

Звернути стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки від 25.09.2007 року укладеного ВАТ «Ощадбанк» з ОСОБА_1 і ОСОБА_2 та зареєстрованого в реєстрі правочинів за №2304 житловий будинок №33 по вул. Коцюбинського в с. Вовчок Немирівського району Вінницької області загальною площею будинку 86,2 кв.м, житловою площею 57,4 кв.м з господарськими будівлями веранди - а, навісу а1, прибудови - а2, сараю - Б, літньої кухні - В, погребу - В/під, сараю - Г, огорожі 1-3 та належить на праві приватної спільної часткової власності ОСОБА_1 1/2 частка та ОСОБА_2 1/2 частка на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, видане виконавчим комітетом Вовчоцької сільської ради Немирівського району 27 серпня 2007 року на підставі рішення Вовчоцької сільської ради № 35 від 23 серпня 2007 року, з метою погашення заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № 6282 від 21.09.2007 року в сумі 197 504,01 гривень на користь Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії Вінницького обласного Управління ПАТ "Державний ощадний банк України" встановивши початкову ціну реалізації предмета іпотеки на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна визначеної на підставі оцінки майна під час проведення виконавчих дій, визначивши спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження".

Виселити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5 з житлового будинку №33 по вул. Коцюбинського с. Вовчок Немирівського району Вінницької області в якому вони зареєстровані та проживають.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі Вінницького обласного Управління ПАТ "Державний ощадний банк України" солідарно 2492,41 гривень судових витрат.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення до Немирівського районного суду Вінницької області.

Суддя: (підпис)

Копія вірна:

Суддя: