У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2015 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Кадєтова О.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 28 травня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 29 вересня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про захист прав споживача, визнання неукладеним та нікчемним договору купівлі-продажу прав вимоги, визнання недійсними кредитного та іпотечного договорів, стягнення коштів,

в с т а н о в и в :

У березні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що договір купівлі-продажу права вимоги, укладений 25 травня 2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк», в частині відступлення права вимоги за кредитним договором є неукладеним, оскільки додаток № 1, у якому міститься перелік кредитних договорів, за якими відбулося відступлення права вимоги від первісного кредитора до нового, і який є невід'ємною частиною договору, не був посвідчений нотаріально, що, на думку позивача, підтверджується відсутністю посвідчувального напису нотаріуса на витягу з цього Додатку, який надав йому відповідач для підтвердження заміни кредитора в зобов'язанні, а частину договору купівлі-продажу прав вимоги, яка стосується передачі майнового права вимоги за договором іпотеки, позивач вважає нікчемною, оскільки в силу закону такий договір повинен бути нотаріально посвідчений.

Недійсність кредитного договору № 1301/0607/71-192 від 13 червня 2007 року, укладеного між ОСОБА_2 та АКБ «ТАС-Комерцбанк», позивач обґрунтовує тим, що в порушення вимог ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», первісний кредитор не надав йому, як споживачу фінансових послуг в галузі споживчого кредитування, в письмовій формі повної інформації про умови кредитування, а також орієнтовну сукупну вартість кредиту, яка повинна надаватись перед укладенням договору. Крім того, вважає, що оспорюваний кредитний договір, в порушення вимог ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», містить дискримінаційні відносно позивача (споживача) правила зміни процентної ставки, а саме: право кредитодавця в односторонньому порядку змінювати, в тому числі, збільшувати процентну ставку за користування кредитними ресурсами без згоди позичальника. Несправедливими та дискримінаційними умовами кредитного договору позивач вважає й положення договору щодо письмового повідомлення про дострокове повернення кредиту. Крім цього, вказує, що кредитний договір має містити графік платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх супутніх послуг, а також інших фінансових зобов'язань споживача за кожним платіжним періодом тощо.

На підставі викладеного просив визнати договір купівлі-продажу прав вимоги, укладений 25 травня 2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк», в частині передачі первісним кредитором ПАТ «Сведбанк» на користь нового кредитора - ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитним договором № 1301/0607/71-192 від 13 червня 2007 року, який був укладений між ОСОБА_2 та АКБ «ТАС-Комерцбанк», - неукладеним, а в частині передачі права вимоги за договором іпотеки квартири АДРЕСА_1, укладеним між ОСОБА_2 та АКБ «ТАС-Комерцбанк» в забезпечення зобов'язань за вказаним кредитним договором, - нікчемним, та визнати зазначені вище кредитний та іпотечний договори недійсними, і, як наслідок недійсності правочинів, - стягнути з ПАТ «Дельта Банк» у його користь кошти в сумі 7 137,00 доларів США, як різницю між сумою коштів, які він сплатив на повернення кредиту (43 137,00 доларів США), і сумою коштів, які він отримав за кредитним договором (36 000,00 доларів США).

Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 28 травня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 29 вересня 2015 року, у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати судові рішення судів попередніх інстанцій з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції, мотивуючи свої вимоги порушенням судами попередніх інстанцій норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Згідно ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановленні в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з недоведеності позовних вимог в частині визнання недійсними кредитного та іпотечного договорів, а також з безпідставності позовних вимог в частині про визнання договору купівлі-продажу прав вимоги неукладеним в частині щодо передачі новому кредитору ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитним договором і визнання нікчемним частини вказаного договору факторингу про передачу права вимоги за договором іпотеки.

Суди попередніх інстанцій також зазначили, що позивач на виконання своїх кредитних зобов'язань вносив платежі по поверненню кредиту вже новому кредитору (фактору), яким є ПАТ «Дельта Банк».

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних судових рішень не дають підстав для висновку, що судами при розгляді справи допущено неправильне застосування норм матеріального чи порушення норм процесуального права, які передбачені ст. ст. 338 - 341 ЦПК України як підстави для скасування рішень.

На підставі наведеного та керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,-

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про захист прав споживача, визнання неукладеним та нікчемним договору купівлі-продажу прав вимоги, визнання недійсними кредитного та іпотечного договорів, стягнення коштів.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ О.В. Кадєтова