Справа № 638/9628/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

30 жовтня 2015 року Дзержинський районний суд міста Харкова в складі:

головуючого судді - СЕМІРЯД І.В.

при секретарі - ВОРОНІНІ Д.Г.

за участю представника позивача - Шулатової І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Дзержинського районного суду міста Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, приватного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Харківської обласної дирекції, Дзержинського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управляння юстиції про зняття арешту з нерухомого майна,

В С Т А Н О В И В:

09 червня 2015 року ОСОБА_2 звернулась до суду із зазначеним позовом, у якому, враховуючи уточнення позовних вимог від 05 серпня 2015 року (а.с. 27-29), просить:

- скасувати арешт на квартиру АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_2, накладений на підставі ухвали Комінтернівського районного суду м. Харкова від 27.08.2009 року № 2-3063/2009;

- скасувати арешт на квартиру АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_2, накладений на підставі ухвали Комінтернівського районного суду м. Харкова від 11.09.2009 року № 2-4458/2009;

- скасувати арешт на квартиру АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_2, накладений на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження АА № 504678 від 01.10.2009 року старшого державного виконавця Кислого В.І. Дзержинського ВДВС Харківського МУЮ;

- судове рішення, постановлене за результатами розгляду справи, для виконання направити до Дзержинського відділу ДВС ХМУЮ, Першій Харківській державній нотаріальній конторі, Реєстраційній службі ХМУЮ; судові витрати стягнути з відповідачів.

В обґрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_2 зазначає наступне.

27 серпня 2009 року вона придбала за договором купівлі-продажу квартиру АДРЕСА_1. Згодом їй стало відомо про те, що на вказану квартиру були накладені арешти ухвалами Комінтернівського районного суду м. Харкова від 27.08.2009 р. № 2-3063/2009 та від 11.09.2009 р. № 2-4458/2009, а також постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження АА № 504678 від 01.10.2009 р. старшого державного виконавця Кислого В.І. Дзержинського ВДВС ХМУЮ. Про наявність вказаних арештів на квартиру вона дізналася з витягу з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна. Оскільки вона безпосередньо не була стороною у справах № 2-3063/2009 та № 2-4458/2009, в рамках яких були накладені арешти на її квартиру, їй невідомо про підстави їх накладення на квартиру.

Також позивачка вказує, що арешт на квартиру був також накладений на підставі постанови АА № 504678 від 01.10.2009 р. старшого державного виконавця Кислого В.І. Дзержинського ВДВС ХМУЮ, позивач пояснює, що згідно відповіді начальника Дзержинського ВДВС ХМУЮ від 09.06.2015 р. № 2383/1/11-28/8294 на адвокатський запит її адвоката, такий арешт на квартиру був накладений на підставі ухвали Комінтернівського районного суду м. Харкова від 27.08.2009 р. № 2-3063/2009.

Позивач зазначає, що наявність арештів на квартирі АДРЕСА_1, яка належить їй на праві приватної власності, суперечить та порушує її законні права та інтереси та обмежує її право розпоряджатися своїм майном.

У судове засідання позивач ОСОБА_2 не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином.

Представник позивача адвокат Шулатова І.С.підтримала позовні вимоги, з підстав зазначених у позові, просила суд задовольнити їх у повному обсязі, а також у зв'язку із неявкою відповідачів розглянути справу у порядку заочного провадження.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання повторно не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, причину неявки суду не повідомив.

Відповідач ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» у судове засідання повторно не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, причину неявки суду не повідомив.

Представник Дзержинського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управляння юстиції у судове засідання повторно не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, причину неявки суду не повідомив.

Враховуючи те, що відповідачі які належним чином повідомлені судом про місце, дату та час розгляду справи, не з'явилися у судове засідання, заперечень, клопотань та заяв до суду не надавали, за згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ч. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані, законні та підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Згідно вимог ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст.ст. 11, 60 ЦПК України, суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог на підставі наданих сторонами доказів.

Статтею 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно зі ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового інтересу.

Як вбачається із договору купівлі-продажу від 27.08.2009 р. ОСОБА_5 передав, а позивач прийняла у власність квартиру АДРЕСА_1. Вказаний договір посвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Погрібною Т.П. та зареєстровано в реєстрі правочинів за номером 1925. Як вбачається із Витягу КП «ХМБТІ» про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 23702421 від 28.08.2009 р. право власності на квартиру АДРЕСА_1, було зареєстровано за позивачем 28.08.2009 р.

Як вбачається із Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 42960413 від 28.08.2015 та Інформації з Реєстру прав власності на нерухоме майно № 42960627 від 28.08.2015 р. квартира АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_2 (частка власності 1/1). Із вказаного Витягу та Інформації також вбачається історія реєстрації переходу прав власності на квартиру АДРЕСА_1. Так, 04.09.2006 р. право власності на вказану квартиру було зареєстровано за ОСОБА_8 на підставі договору купівлі-продажу від 01.09.2006 р., р.№ 1881, 28.09.2006 р. право власності на квартиру перейшло та було зареєстровано за ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 27.09.2006 р., р.№ 2032, 21.08.2009 р. право власності на квартиру перейшло та було зареєстровано за ОСОБА_9 на підставі договору купівлі-продажу від 20.08.2009 р., р.№ 1561, 26.08.2009 р. право власності на квартиру перейшло та було зареєстровано за ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу від 21.08.2009 р., р.№ 1580, 28.08.2009 р. право власності на квартиру перейшло та було зареєстровано за ОСОБА_2, позивачем, на підставі договору купівлі-продажу від 27.08.2009 р., р.№ 1925.

З Інформації з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна № 43034337 від 31.08.2015 р. вбачаються відомості щодо наявності та типів обтяжень на квартирі АДРЕСА_1. Так, по-перше, 27.09.2006 р. на підставі договору іпотеки № 2035 від 27.09.2006 було зареєстровано заборону на нерухоме майно, яку було вилучено 20.08.2009 р. на підставі рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 10.08.2009 р. № 2-3735/2009; по-друге, 03.09.2007 р. на підставі договору іпотеки № 2122 від 31.08.2007 р. було зареєстровано заборону на нерухоме майно, яку було вилучено 20.08.2009 р. на підставі ухвали Комінтернівського районного суду м. Харкова від 10.08.2009 р. № 2-3735/2009; по-третє, 28.08.2009 р. на підставі ухвали Комінтернівського районного суду м. Харкова від 27.08.2009 р. № 2-3063/2009 було зареєстровано арешт нерухомого майна, відомостей щодо вилучення якого згідно Інформації № 43034337 від 31.08.2015 р. немає, по-четверте, 30.09.2009 р. на підставі ухвали Комінтернівського районного суду м. Харкова від 11.09.2009 № 2-4458/2009 було зареєстровано арешт нерухомого майна, відомостей щодо вилучення якого згідно Інформації № 43034337 від 31.08.2015 р. немає; по-п'яте, 01.10.2009 р. на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження АА № 504678 від 01.10.2009 р. старшого державного виконавця Дзержинського ВДВС ХМУЮ Кислого В.І. було зареєстровано арешт нерухомого майна, відомостей щодо вилучення якого згідно Інформації № 43034337 від 31.08.2015 р. немає, по-шосте, 01.02.2012 р. на підставі постанови прокуратури Харківської області про накладення арешту № 18120002 від 30.01.2012 р. було зареєстровано арешт нерухомого майна, запис про який був погашений 16.07.2015 р. на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 22919683 від 16.07.2015 р.

Таким чином, дійсно, арешти нерухомого майна, про скасування яких просить позивач, зареєстровані в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та відомостей щодо їх вилучення немає.

Зокрема, такими є арешти нерухомого майна, зареєстровані на підставі ухвали Комінтернівського районного суду м. Харкова від 27.08.2009 р. № 2-3063/2009, ухвали Комінтернівського районного суду м. Харкова від 11.09.2009 № 2-4458/2009 та постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження АА № 504678 від 01.10.2009 р. старшого державного виконавця Дзержинського ВДВС ХМУЮ Кислого В.І.

Як вбачається з ухвали Комінтернівського районного суду м. Харкова від 27.08.2009 р. № 2-3063/2009, арешт на нерухоме майно, а саме на квартиру АДРЕСА_1, було накладено в рамках цивільної справи в якості забезпечення позову ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_10 про звернення стягнення на предмет іпотеки та стягнення заборгованості за кредитним договором.

З метою повного, всебічного та об'єктивного розгляду справи, за клопотанням позивача суд витребував матеріали цивільної справи № 2-3063/2009 для дослідження результатів її розгляду.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи № 2-3063/2009 (2-145/2011) ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 05.08.2011 р. № 2-145/2011 позовну заяву ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_10, про звернення стягнення на предмет іпотеки та стягнення заборгованості за кредитним договором було залишено без розгляду. Питання щодо скасування заходу забезпечення позову, а саме арешту, накладеного на квартиру АДРЕСА_1, судом вирішено не було.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 11.09.2009 № 2-4458/2009, арешт на нерухоме майно, а саме на квартиру АДРЕСА_1, було накладено в рамках цивільної справи до вирішення спору по суті в якості забезпечення позову ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_3, приватного нотаріуса ХМНО - Іванової Ю.В., 3-ої особи ОСОБА_12, ОСОБА_9 про визнання договору відчуження недійсним.

З метою повного, всебічного та об'єктивного розгляду справи, за клопотанням позивача суд витребував матеріали цивільної справи № 2-162/11 (2-4458/2009).

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 20.12.2011 року р. справа № 2-162/11 позовну заяву ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_3, приватного нотаріуса ХМНО - Іванової Ю.В., 3-ої особи ОСОБА_12, ОСОБА_9 про визнання договору відчуження було залишено без розгляду. Питання щодо скасування заходу забезпечення позову, а саме арешту, накладеного на квартиру АДРЕСА_1, судом вирішено не було.

Як вбачається з відповіді начальника Дзержинського ВДВС ХМУЮ від 09.06.2015 р. № 2383/1/11-28/8294 на адвокатський запит адвоката позивача, арешт на квартиру АДРЕСА_1, був накладений на підставі ухвали Комінтернівського районного суду м. Харкова від 27.08.2009 р. № 2-3063/2009, як на майно ОСОБА_3

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Частиною 1 ст. 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності.

Згідно положень ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Відповідно до ч. 2 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна, арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Згідно ч. 5 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», у всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду.

Стаття 47 Конституції України передбачає, що кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

З матеріалів справи вбачається, що жодного судового рішення щодо обмеження позивача у праві розпоряджатися своїм житлом наразі не існує.

Відповідно до ч. 6 ст. 154 ЦПК України, якщо у задоволенні позову було відмовлено, провадження у справі закрито або заяву залишено без розгляду, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили. Проте суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасування

заходів забезпечення позову.

З урахуванням вищенаведеного, аналізуючи вищезазначені обставини справи, суд виходить з того, що квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_2, вона є належним набувачем квартири, а накладені на квартиру арешти порушують її законні права та інтереси, обмежує її право розпоряджатися своїм майном, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 3, 4, 8, 10, 11, 12, 57-60, ч. 6 ст. 154, ч. 4 ст. 169, ст.ст. 209, 212, 213, 214, 215, 218, 224, 294, 296 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, ч. 1 ст. 317, ч. 1 ст. 319, ч. 1 ст. 321, ч. 1 ст. 386, ст. 391 ЦК України, ст. 47 Конституції України, ч.ч. 1, 2, 5 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3, приватного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Харківської обласної дирекції, Дзержинського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управляння юстиції про зняття арешту з нерухомого майна - задовольнити.

Скасувати арешт на квартиру АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_2, накладений на підставі ухвали Комінтернівського районного суду м. Харкова від 27.08.2009 року № 2-3063/2009.

Скасувати арешт на квартиру АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_2, накладений на підставі ухвали Комінтернівського районного суду м. Харкова від 11.09.2009 року № 2-4458/2009.

Скасувати арешт на квартиру АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_2, накладений на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження АА № 504678 від 01.10.2009 року старшого державного виконавця Кислого В.І. Дзержинського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управляння юстиції.

Стягнути з ОСОБА_3, приватного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Харківської обласної дирекції, Дзержинського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управляння юстиції на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 81,20 грн. з кожного.

Судове рішення для виконання направити Дзержинському відділу державної виконавчої служби Харківського міського управляння юстиції, Першій Харківській державній нотаріальній конторі, Реєстраційній службі Харківського міського управляння юстиції.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд міста Харкова протягом 10 днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії..

Рішення надруковане в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Суддя: Семіряд І.В.