Справа № 350/1857/14-ц
Провадження № 22-ц/779/1517/2015
Головуючий у 1 інстанції Бейко А. М.
Суддя-доповідач Максюта І.О.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2015 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Максюти І.О.,

суддів: Фединяка В.Д., Ковалюка Я.Ю.,

секретаря Петріва Д.Б.,

з участю позивачів ОСОБА_2, ОСОБА_3,

їх представника ОСОБА_4,

представника відповідача ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Приватного підприємства «Транс-Сервіс», третя особа ОСОБА_6, про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, за апеляційною скаргою представника Приватного підприємства «Транс-Сервіс» на рішення Рожнятівського районного суду від 25 травня 2015,

в с т а н о в и л а :

В листопаді 2014 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися з позовом до Приватного підприємства «Транс-Сервіс», третя особа ОСОБА_6, про відшкодування шкоди, посилаючись на те, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася з вини ОСОБА_6 05.07.2013 року, пошкоджено їхній автомобіль марки Ford Mondeo, державний номерний знак НОМЕР_3 а також ОСОБА_2 було заподіяні середнього ступеня тяжкості тілесні ушкодження, а ОСОБА_3 легкі тілесні ушкодження.

Позивач ОСОБА_3 просив стягнути з відповідача на його користь матеріальні збитки у розмірі 408 938. 28 гривень, моральні збитки у розмірі 25 000 гривень. Позивач ОСОБА_2 просила стягнути на її користь матеріальні збитки у розмірі 4 818.17 гривень та моральні збитки - 100 000 гривень.

В квітні 2015 року позивачами подана заява про уточнення позовних вимог, зазначивши, що згідно висновку експерта №102 від 05.08.2013 року вартість ремонту пошкодженого транспортного засобу відновлювального ремонту склала 202 019, 14 грн., а ринкова вартість - 241 851, 40 грн. Також експертом визначено, що відновлення транспортного засобу є економічно необґрунтованим, а тому розмір матеріального збитку дорівнює його ринковій вартості. Офіційний курс долара до національної валюти на момент винесення вироку Великобагачанським районним судом Полтавської області по факту дорожньо-транспортної пригоди 01.11.2013р. становив 799 300 грн за 100 доларів США, тому ринкова вартість автомобіля становила 30 257,9 долари США. Станом на 29.04.2015р. офіційний курс долара до національної валюти становив 2226, 2406 грн. за 100 доларів США. Тобто ринкова вартість автомобіля становить 673 613, 47 грн., що еквівалентно 30 257,9 доларів США. Враховуючи те, що страховою компанією їм відшкодовано частину матеріальних збитків на суму 49 613, 65 грн., а різниця як витрати, які вони зазнали у зв'язку із пошкодженням автомобіля становили на той час 623 999, 82 грн., просили стягнути з відповідача кошти в сумі 623 999, 82 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та кошти в сумі - 125 000 грн. моральної шкоди (а.с. 159-160 т.1).

Рішенням Рожнятівського районного суду від 25 травня 2015 року від 09 жовтня 2014 року позов задоволено частково.

Стягнуто з Приватного підприємства «Транс-Сервіс» на користь ОСОБА_3 574 499 грн. матеріальної шкоди та 5 000 грн. моральної шкоди.

Стягнуто з Приватного підприємства «Транс-Сервіс» на користь ОСОБА_2 30 000 грн. моральної шкоди.

Стягнуто з Приватного підприємства «Транс-Сервіс» в дохід держави судовий збір в розмірі 3 654 грн.

В решті позову відмовлено.

Автомобіль марки Ford Mondeo, чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_3, який належить на праві власності ОСОБА_3 - передано ПП «Транс-Сервіс», розташованому за адресою: вул. Промислова, 21. с. Васищево, Харківська область. (а.с.183,184-188 т.1).

Ухвалою Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 29 травня 2015 року виправлена арифметична помилка у мотивувальній частині рішення. Суд змінив зазначену ринкову вартість автомобіля Ford Mondeo, д.н.з. НОМЕР_3, на момент звернення з позовом до суду з 623999,82 грн. на 562821,78 грн. І відповідно в резолютивній частині змінив розмір матеріального відшкодування, стягнутого з відповідача ПП «Транссервіс» на користь ОСОБА_3 з 574 499 грн. на 513 321, 78 грн. (а.с.189-190 т.1)

Не погодившись з рішенням суду, представником ПП «Транс-Сервіс» подано апеляційну скаргу, в якій посилається на те, що воно ухвалено з неповним та неправильним встановленням обставин, які мають значення для справи, суд неправильно та неповно дослідив докази.

Апелянтом зазначено, що доводи щодо необхідності перерахунку майнової шкоди у зв'язку зі збільшенням курсу долара США до національної валюти України на час розгляду справи не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки завдана позивачу майнова шкода визначалася в національній валюті України фахівцем в галузі спеціальних знань. За таких умов, суд першої інстанції не вірно встановив дійсну реальну вартість автомобіля на момент розгляду справи.

Апелянт звертає увагу суду на наявність недостовірних даних та арифметичних помилок в мотивувальній та резолютивній частинах рішення, а саме: в оскаржуваному рішенні суд визначив, що представник відповідача вимоги визнала частково, але не вірно зазначив розмір визнаної суми. В ухвалі від 29.05.2015 року суд визначає, що в рішенні (оскаржуваному) допущено арифметичну помилку, але не додає розрахунок суми матеріальної шкоди, виходячи з якого, суд дійшов висновку про розмір ринкової вартості матеріальної шкоди, але виправлена арифметична помилка також не відображає дійсний розмір шкоди. Суд вказав, що матеріалами справи і в судовому засіданні поясненнями сторін встановлено суму ринкової вартості пошкодженого автомобіля, але не визначено якими саме документами та поясненнями курується суд при визначенні даної суми.

Вважає, що позивачами не надано належних та допустимих доказів, які б підтвердили заподіяння моральної шкоди саме Приватним підприємством «Транс-Сервіс» та відповідно її розмір компенсації в сумі, яка визначається позивачем.

Також зазначила, що відповідач звертався до суду з вимогою про визначення процедури передачі залишків пошкодженого автомобіля, але в рішенні суд першої інстанції не визначив дану процедуру.

Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, в якому: визнати частково позовні вимоги ОСОБА_3 у загальному розмірі фактичного розміру матеріального збитку, за вирахуваннями фактично сплаченої суми страхового відшкодування, у загальній сумі 152 519, 14 грн.; в частині стягнення моральної шкоди позов задовольнити частково для ОСОБА_3 - 1 000 грн., для ОСОБА_2 - 5 000 грн.; вирішити питання про передачу відповідачеві пошкодженого в ДТП автомобіля Ford Mondeo, саме в день проведення відшкодування матеріальних збитків, зобов'язати позивача здійснити доставку залишків даного транспортного засобу на адресу відповідача силами та за рахунок позивачів та здійснити всі заходи, необхідні для документального оформлення передачі права власності на пошкоджений автомобіль відповідачу (а.с.193-197 т.1).

Вислухавши представника апелянта, позивачів та їх представника, суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає її такою, що підлягає задоволенню частково, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

В силу ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, але апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Згідно ст. 10 ЦПК України обставини цивільних справ встановлюються судом за принципом змагальності. Суд же, зберігаючи об'єктивність і неупередженість, лише створює необхідні умови для всебічного і повного дослідження обставин справи. При дослідженні і оцінці доказів, встановленні обставин справи і ухваленні рішення суд незалежний від висновків органів влади, експертиз або окремих осіб. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Крім того згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на основу своїх вимог або заперечень.

Судом встановлено, що винним у дорожньо-транспортній пригоді, яка сталася 05.07.2013 року був ОСОБА_6, водій ПП «Транс-Сервіс», що підтверджено вироком Великобагачанського районного суду Полтавської області від 01.11.2013 року, який набрав законної сили 02 грудня 2013 року (а.с.27-28 т.1), наказом про прийняття на роботу ОСОБА_6 (а.с.29 т.1), посвідчення водія, виданим на його ім»я (а.с.30 т.1).

Із свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу марки RENAULT моделі MAGNUM типу сідловий тягач-E, реєстраційний номер НОМЕР_1 вбачається, що власником цього транспортного засобу з 23.05.2013р. є відповідач ПП «Транс-Сервіс». Цей відповідач також є власником і напівпричіпа-рефрижератора маркиLECITRAILE, модель 10036, реєстраційний номер НОМЕР_2 з 25.07.2012р. (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу) (а.с.31 т.1).

Власником транспортного засобу Ford Mondeo, 2011 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3, є позивач ОСОБА_3, про що також свідчить свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (а.с.47 т.1).

Вартість відновлювальних робіт автомобіля Ford Mondeo, номерний знак НОМЕР_3, склала 241 851, 40 грн., а матеріальна шкода прирівняна до ринкової вартості автомобіля склала 202 019, 14 грн. що підтверджено висновком експертного автотоварознавчого дослідження від 05.08.2013 року та ремонтної калькуляції (а.с.17-19,22-25 т.1).

Розрахунковими документами підтверджено, що позивачу ОСОБА_2 заподіяно шкоду на суму 4588 гривень (а.с.41-48 т.1).

Із довідки Страхової компанії «Країна» від 22.04.2015р. № 2805 вбачається, що внаслідок страхового випадку позивачу ОСОБА_3 відшкодовано матеріальної шкоди 49500 гривень, а ОСОБА_2 - 4588 гривень (а.с.173 т.1).

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з положень ст.ст.1187,1192,1194, 1167 ЦК України, встановивши, що дійсна ринкова вартість пошкодженого автомобіля Ford Mondeo на момент звернення із позовом складає 562 821, 78 гривень, стягнув з відповідача на користь ОСОБА_3 матеріальну шкоду за знищений автомобіль, визначивши її розмір як різницю між ринковою вартістю автомобіля та сплаченою страховою виплатою.

Задовольняючи позов частково в частині моральної шкоди суд виходив з положень ст.ст.23,1167 ЦК України, встановивши, що позивачі внаслідок неправомірних дій водія, який знаходився у трудових відносинах з відповідачем, зазнали немайнових втрат, що полягали у душевних та фізичних стражданнях і між неправомірними діями та заподіяною шкодою існував причинно-наслідковий зв'язок.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції в частині встановлених обставин справи щодо факту заподіяння шкоди обом позивачам, вини водія ОСОБА_6, покладення обов'язку відшкодування шкоди на відповідача ПП «Транс-Сервіс» як володільця джерела підвищеної небезпеки та як завданої їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових обов'язків.

Однак, суд допустився помилки в частині розміру стягненої матеріальної шкоди на користь ОСОБА_3

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду передбачені ст.1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

За приписами ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

В силу п.1 ч.1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Крім того, ст.1172 ЦК України зобов'язує юридичну або фізичну особу відшкодувати шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових обов'язків.

Відповідно до ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Ст. 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Задовольняючи позов в частині відшкодування матеріальної шкоди ОСОБА_3, суд погодився з розрахунком вартості знищеного автомобіля шляхом переведення ринкової вартості автомобіля у 30 257,9 доларів США на гривневий еквівалент на день розгляду справи. Такий розрахунок є помилковим, ґрунтується на припущеннях та не відповідає вимогам ст. 57-60 ЦПК України.

Апелянт наполягала на розрахунку розміру матеріальної шкоди, виходячи із висновку авто товарознавчого дослідження № 102 від 05 серпня 2013 року, відповідно до якого вартість шкоди складає 202019, 14грн.

Однак, колегія суддів не приймає таку позицію відповідача, оскільки цей висновок отриманий під час розслідування злочину щодо ОСОБА_6 у кримінальній справі,у матеріалах даної цивільної справи наявна лише його копія, яка належним чином не завірена, ця експертиза призначалася у іншій справі і за правилами іншого процесуального законодавства, тому цей висновок експерта є недопустимим доказом у даній цивільній справі.

Судом апеляційної інстанції призначалася і проведена судова автотоварознавча експертиза, і відповідно до висновку № 090915-1 від 16 вересня 2015 року ринкова вартість автомобіля Ford Mondeo, реєстраційний номер НОМЕР_3, VIN НОМЕР_4, 2011 року випуску до моменту пошкодження в ДТП 05.07.2013 року, який належить на праві власності ОСОБА_3, виходячи із даних про цей автомобіль і особливостей його стану, наявних у висновку експерта № 102, який виконано фірмою «Експерт-Сервіс» 05.08.2013 року, в цінах на завершення даної експертизи 16 вересня 2015 року становить 425 966, 94 гривень. (а.с.36-57 т.№ 2).

Сторони визнають, що транспортний засіб Ford Mondeo, реєстраційний номер НОМЕР_3, належний ОСОБА_3 в результаті даної дорожньо-транспортної пригоди фізично знищений, оскільки вартість відновлювального ремонту перевищує ринкову вартість транспортного засобу. Позивач ОСОБА_3 погоджується отримати розмір відшкодування шкоди і передати залишки автомобіля відповідачу ПП «Транс-Сервіс».

Із матеріалів справи вбачається, що цивільно-правова відповідальність власника транспортних засобів ПП «Транс-Сервіс» застрахована ПАТ «СК «Країна», про що свідчать поліси обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.с.35-37 т.1).

Цією страховою компанією виплачено ОСОБА_3 матеріальну шкоду у розмірі 49500 грн. у межах розміру страхової суми (50 000грн) як різницю між страховою сумою та франшизою (500 грн) за полісом № АС/ 3108467 (а.с.161-163, 173, 177 т.1).

Матеріальна шкода ОСОБА_3 повинна бути відшкодована відповідачем, оскільки розмір шкоди перевищив розмір страхового відшкодування.

Це узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України, висловленим у Постанові від 4 червня 2014 року у справі № 6-49цс14, відповідно до якої власник пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортного засобу має право на відшкодування у повному обсязі завданої йому майнової шкоди. При цьому, якщо цивільна відповідальність заподіювача шкоди була застрахована, але розміру страхового відшкодування не вистачає для повного відшкодування завданої майнової шкоди, зокрема й у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком, то майнова шкода у вигляді втрати товарної вартості транспортного засобу повинна бути відшкодована особою, яка завдала цю шкоду, у загальному порядку.

Отже, розмір матеріальної шкоди ОСОБА_3 внаслідок знищення автомобіля повинен бути розрахований як різниця між ринковою вартістю автомобіля у технічному стані до дорожньо-транспортної пригоди за цінами на момент розгляду справи та страховою виплатою (425 966, 94 - 49500 = 376 466, 94грн).

Ця сума підлягає стягненню з відповідача, оскільки сторони погодилися, що розмір шкоди перевищує розмір ринкової вартості автомобіля, відновлювальний ремонт транспортного засобу є економічно необґрунтованим, розмір страхового відшкодування є недостатнім для повного відшкодування майнової шкоди.

Вирішення позову в цій частині таким способом і у вказаному розмірі відповідає як вимогам закону, так і роз'ясненням, які містяться у п.п.14,15,16 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки»

За згодою позивача ОСОБА_3, висловленою як у суді першої, так і у суді апеляційної інстанції, він отримає від відповідача відшкодування шкоди у грошовому виразі, а право на залишки транспортного засобу перейде до відповідача ПП «Транс-Сервіс».

Доводи апелянта про те, що суд першої інстанції не визначив порядок передачі транспортного засобу відповідачу, з урахуванням того, що цей транспортний засіб знаходиться на окупованій території України, а саме у м. Донецьку, не обговорив питання щодо переоформлення права власності на транспортний засіб, не зобов'язав позивача доставити з окупованої території транспортний засіб відповідачу, не заслуговують на увагу, оскільки у матеріалах справи наявні докази, що спірний транспортний засіб знаходиться у власності позивача ОСОБА_3 на час розгляду справи, він надав пояснення про фактичне знаходження автомобіля у гаражі-боксі № 45 у гаражному кооперативі «Сєтєлік», що знаходиться по вул. Арктики у Будьоновському районі міста Донецька, апеляційним судом Івано-Франківської області за заявою відповідача постановлена ухвала про забезпечення позову шляхом накладення арешту на цей транспортний засіб і направлена для виконання у виконавчу службу, переведену з окупованої території, територією обслуговування якої є м. Донецьк, питання евакуації транспортного засобу за рахунок завдавала шкоди, тобто ПП «Транс-Сервіс» та передачі пошкодженого транспортного засобу відповідачу відносяться до компетенції державного виконавця у процедурі виконавчого провадження.

Посилання апелянта на те, що суд повинен був вирішити питання про механізм відшкодування шкоди та передачі залишків транспортного засобу відповідачу в один день також не приймаються судом, так як у абзаці 2 п. 14 абз. постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» роз'яснено, що ухвалюючи рішення про стягнення на користь потерпілого відшкодування вартості майна, що не може використовуватись за призначенням, але має певну цінність, суд з урахуванням принципу диспозитивності, тобто за заявою заподіювача шкоди, одночасно повинен вирішити питання про передачу цього майна після відшкодування збитків особі, відповідальній за шкоду.

Отже, за приписами постанови Пленуму передача майна відбувається після відшкодування збитків, а визначення конкретного дня чи одного дня виконання рішення суду знову ж таки, відноситься до компетенції державного виконавця.

Підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені ст.1167 ЦК України, відповідно до ч. 1 якої моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Крім того, за змістом ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.

Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Таким чином, стягуючи моральну шкоду з ПП «Транс-Сервіс», суд правильно виходив з положень ст.1187, 1184 ЦК України, що зазначає, що володілець джерела підвищеної небезпеки і відповідальна за свого працівника особа повинен відшкодувати шкоду.

У зв'язку з викладеним доводи апеляційної скарги про те, що у завданні шкоди відповідач не винен і не повинен її відшкодовувати є безпідставними та не грунтуються на нормах матеріального права.

Визначаючи розмір моральної шкоди, суд виходив з положень ст. ст. 23, 1167 ЦК України, урахувавши характер і обсяг страждань, яких зазнали позивачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2, із ступеню вини винного у дорожньо-транспортній пригоді водія, стану здоров»я позивачів, отриманих ними ушкоджень здоров'я, вимушених змін у їх життєвих стосунках, глибину моральних та фізичних страждань позивачів з приводу ушкодження здоров»я та майнових втрат, принципи розумності, співмірності і справедливості, що відповідає роз'ясненням, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", а також той факт, що розмір шкоди, відшкодований страховиком у медах страхової суми (ліміту відповідальності) є недостатнім для відшкодування усієї шкоди.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо розміру моральної шкоди, стягненої судом першої інстанції з відповідача на користь позивачів.

Отже, апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а рішення суду першої інстанції зміні в частині розміру матеріальної шкоди, стягненої на користь позивача ОСОБА_3

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 307, 309, 313, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу представника Приватного підприємства «Транс-Сервіс» задовольнити частково.

Рішення Рожнятівського районного суду від 25 травня 2015 року змінити в частині відшкодування матеріальної шкоди на користь ОСОБА_3, зменшивши стягнену суму до 376 353, 29 (трьохсот сімдесяти шести тисяч трьохсот п'ятдесяти трьох гривень двадцяти дев'яти копійок) .

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Судді: І.О. Максюта

В.Д. Фединяк

Я.Ю. Ковалюк