Дата документу 30.10.2015
Справа №320/1469/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2015 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого - судді Калугіної І.О.,

при секретарі - Горбань Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Мелітополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Комунального підприємства «Мелітопольжитлосервіс» Мелітопольської міської ради Запорізької області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог: Мелітопольська міська рада Запорізької області, Товариство з обмеженою відповідальністю «Урожай», ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні власністю, суд

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 Звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, КП «Мелітопольжитлосервіс» Мелітопольської міської ради Запорізької області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог: Мелітопольська міська рада Запорізької області, Товариство з обмеженою відповідальністю «Урожай», ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні власністю за наступними підставами.

Позивач є власником нежитлового приміщення загальною площею 42, 7 кв. м. в будівлі «Г-1» за адресою: Запорізька обл, м. Мелітополь, вул. Свердлова, буд. 4. Зазначене приміщення розташоване на земельній ділянці загальною площею 258 кв. м. та яка перебуває в оренді у ТОВ «УРОЖАЙ.

За попереднім власником ОСОБА_4 право власності на це приміщення було визнано на підставі ухвали Мелітопольського міськрайонного суду від 29.11.2012 року, зі змісту якої слідує, що зобовязано попереднього власника ОСОБА_4 не пізніше 5-го числа кожного місяця сплачувати товариству з обмеженою відповідальністю «УРОЖАЙ» витрати, повязані з орендними платежами за земельну ділянку площею 258 кв. м., на якій розташований будинок «Г-1» по вул. Свердлова, 4 у м. Мелітополь.

Іншими співвласниками будівлі «Г-1» є ОСОБА_5, ОСОБА_3, про що також зазначено в ухвалі Мелітопольського міськрайонного суду від 29.11.2012 року, про яку йшлося вище.

Таким чином, набувши право власності на частину нежитлового приміщення «Г-1», ОСОБА_1 фактично почала використовувати земельну ділянку, розташовану під цим приміщенням по вул. Свердлова, 4 у м. Мелітополі.

Між тим її право власності, у тому числі право користування майном, порушується зі сторони відповідачів по справі, зокрема: по обидві сторони від входу у належну позивачу будівлю без жодних дозволів, договорів на право користування земельною ділянкою тощо, самовільно були встановлені два торгівельні кіоски, визначені номерами, намальованими бордовою фарбою, № 600 та № 601, які обмежують вхід до приміщення та порушують її право користування ним, оскільки вона не взмозі нормально обслуговувати прибудинкову територію будівлі - ні прибрати територію, ні відремонтувати стіни будівлі, ні пофарбувати, ні самостійно господарювати на прибудинковій території. Окрім того, ці кіоски повністю закрили собою тильну сторону приміщення, так, що його взагалі не видно саме приміщення, від чого в приміщенні відчутно підвищилась вологість, сиріють стіни тощо.

В даних кіосках свою підприємницьку діяльність здійснює ОСОБА_2, яка без жодних правовстановлюючих документів на землю встановила дані кіоски на земельній ділянці, яка перебуває в користуванні ОСОБА_1 як власника частини приміщення «Г-1» по вул. Свердлова, 4 у м. Мелітополі.

На неодноразові прохання прибрати кіоски з проходу, відповідачка та керівництво КП «Мелітопольжитлосервіс», в управлінні якого перебуває територія ОСОБА_6 міста Мелітополя, жодним чином не реагує, у звязку із чим позивачка вимушена звернутись до суду.

Враховуючи вищевикладене, просить зобовязати ОСОБА_2 та КП «Мелітопольжитлосервіс» Мелітопольської міської ради Запорізької області усунути перешкоди позивачці у користуванні належним їй на праві власності нежитловим приміщенням у будівлі «Г-1» за адресою: Запорізька обл., м. Мелітополь, вул. Свердлова, 4 шляхом демонтажу та знесення двох торгівельних кіосків № 600 та № 601, розташованих по обидві сторони від входу у будівлю «Г-1» за адресою: Запорізька обл., м. Мелітополь, вул. Свердлова, 4 на території земельної ділянки площею 258 кв. м., яка перебуває в оренді у товариства з обмеженою відповідальністю «УРОЖАЙ», стягнути з відповідачів солідарно на мою користь понесені мною судові витати.

В судовому засіданні представник позивачки підтримав уточнені позовні вимоги у повному обсязі.

ОСОБА_2 та її представник в судовому засіданні заперечували проти позовних вимог посилаючись на свої письмові заперечення, згідно яких спочатку власником нежитлового приміщення загальною площею 146,6 кв. м. в будівлі «Г-1» за адресою: м. Мелітополь, вул. Свердлова, 4 було ТОВ «Урожай». 19.10.2010 року між ТОВ «Урожай» та Мелітопольською міською радою Запорізької області було укладено договір оренди земельної ділянки в м. Мелітополь, вул. Свердлова, 4, площею 258 кв.м., для розміщення та експлуатації крамниці, строком на 50 років. Після цього, ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 13.11.2012 року по справі № 815/14892/2012 за ОСОБА_4 було визнано право власності на нежитлові приміщення № 6 площею 24,4 кв.м., приміщення № 7 площею 12,3 кв.м. та № 8 площею 8,7 кв. м. в будівлі «Г-1» за адресою: м. Мелітополь, вул. Свердлова, 4. При цьому, ОСОБА_4 не зареєстрував за собою право на земельну ділянку (її відповідну частину) на якій розташовано вказане вище нерухоме майно. Після цього, на підставі договору купівлі-продажу від 15.02.2013р. позивачка придбала у власність від ОСОБА_4 нежитлове приміщення загальною площею 42,7 кв. м. в будівлі -Г-1» за адресою: м. Мелітополь, вул. Свердлова, 4. При цьому в договорі не вказано про те, що до покупця переходить будь-яке право на земельну ділянку на якій розташоване не приміщення. Позивачка з набуттям права власності на вказані приміщення не отримала та не могла отримати будь-якого права на вказану земельну ділянку. Крім того, будь-яка прибудинкова територія до цієї будівлі за позивачкою на даний час не закріплена та не зареєстрована. Все це свідчить про відсутність будь-яких порушень прав позивачки з боку відповідачів щодо можливості користуватися цією земельною ділянкою саме через відсутність у неї будь- яких зареєстрованих прав на цю земельну ділянку. Таким чином позивачка передчасно посилаючись на ст. 152 ЗК України вимагає усунення порушень її прав на землю, адже вона не є ні власником, ні користувачем цієї земельної ділянки в розумінні ЗК України. Належний відповідачці торговельний кіоск вже тривалий час розташований на ОСОБА_6 ринку в місті Мелітополі на одному торговому місці (з 2006 року по 2010 рік це було торгове місце № 380, з 2011 року по теперішній час це торгове місце визначено за № 601) на підставі відповідних договорів. Це торгове місце визначено на затвердженому плані території ринка (схемі розміщення торговельний місць), що відповідає приписам п. 1.9 Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, затв. наказом Міністерства регіонального розвитку, від 21.10.2011р. N244. У звязку з цим, твердження позивачки про те, що відповідачка самовільно та без жодних документів встановила належний їй торгівельний кіоск на начебто належній позивачці земельній ділянці - не відповідає дійсності, є безпідставним та є її голослівним припущенням. Більш того в п. 8 договору купівлі-продажу від 15.02.2013р. за яким позивачка придбала у власність від ОСОБА_4 вказане нежитлове приміщення вказано, що це приміщення оглянуто покупцем (позивачкою) особисто і істотних недоліків, які б перешкоджали б його використанню за призначенням не виявлено. Зважаючи на те, що як зазначено вище торговельний кіоск № 601 знаходився на визначеному місці з 2006 року, цей договір підтверджує, що позивачі було достовірно відомо про розташування на цьому місці торговельного кіоску (поруч з її приміщенням) і вона особисто визначила, що це жодним чином не перешкоджає використанню цього приміщення. Що стосується торговельного кіоску № 600 то відповідачка до нього не має ніякого відношення. Додані до позову зображення на фототаблиці також спростовують посилання позивачки про те, що її торговельний кіоск перешкоджає входу в будівлю «Г-1», адже з них вбачається, шо вхід до будівлі є вільним і її кіоск його не загороджує. У зв'язку з цим, вона жодним чином не порушує право позивачки щодо можливості вільно володіти та користуватися належним їй приміщенням.

Представник відповідача КП «Мелітопольжитлосервіс» в судовому засіданні заперечував проти позову, посилаючись на те, що їх комунальна установа не є власником торгівельних кіосків, вони лише надають торгівельне місце, а вже на ньому встановлюється кіоск, вони не володіють інформацією щодо того, хто є власником кіоску. Додатково наголошував про те, що позивачка не є власником земельної ділянки на якій установлені кіоски, жодного правоустанавлюючого документу в розумінні ст.. 152 ЗК України у неї не має. Кіоски розміщені на земельній ділянці, яка виділена саме їх підприємству. Відповідно до даних КП «Мелітопольжитлосервіс» ММР ЗО договір на розміщення торгівельного місця №601 на 2015 рік було укладено з ОСОБА_2. Інформація стосовно того, хто здійснює підприємницьку діяльність на торгівельних місцях №600-601, відсутня. Раніше у 2014 році керівництво ринку укладало договір із приватним підприємцем на розміщення торгівельного місця

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не зявилася, судова повістка направлялася за адресою вказаною в позові, до суду повернувся конверт з відміткою «за закінченням зберігання».

Представник третьої особи Мелітопольської міської ради в судове засідання, від нього надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника та прийняти рішення згідно матеріалам, які є у справі.

Представник ТОВ «Урожай» в судове засідання не зявилася, судова повістка направлялася за адресою вказаною в позові, до суду повернувся конверт з відміткою «адресат не знайдено».

Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_1 є власником нежитлового приміщення загальною площею 42,7 кв. м в будівлі «Г-« за адресою: Запорізька область м. Мелітополь вул. Свердлова, буд. 4 підтверджується договором купівлі-продажу від 15.02.2003 року та витягом з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 15.02.2013 року. (а.с. 8-9)

Зазначене приміщення розташоване на земельній ділянці загальною площею 258 кв. м. та яка перебуває в оренді у ТОВ «УРОЖАЙ», що підтверджується договором оренди від 19.10.2010 року /а.с.14-15/.

Договір оренди завірений належним чином, містить відомості щодо терміну дії, та не суперечить наданими поясненням сторін по справі.

За попереднім власником ОСОБА_4 право власності на це приміщення було визнано на підставі ухвали Мелітопольського міськрайонного суду від 29.11.2012 року, зі змісту якої слідує, що зобовязано попереднього власника ОСОБА_4 не пізніше 5-го числа кожного місяця сплачувати товариству з обмеженою відповідальністю «УРОЖАЙ» витрати, повязані з орендними платежами за земельну ділянку площею 258 кв. м., на якій розташований будинок «Г-1» по вул. Свердлова, 4 у м. Мелітополь.

Згідно ч.3 с. 7 ЗУ «Про оренду землі», до особи, якій перейшло право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій земельній ділянці, також переходить право оренди на цю земельну ділянку. Договором, який передбачає набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, припиняється договір оренди земельної ділянки в частині оренди попереднім орендарем земельної ділянки, на якій розташований такий житловий будинок, будівля або споруда.

Оскільки позивачка є власником будівлі «Г» за адресою: Запорізька область м. Мелітополь вул. Свердлова, буд. 4, яка знаходиться на земельній ділянці загальною площею 258 кв. м. та яка перебуває в оренді у ТОВ «УРОЖАЙ», їй як до особи якій перейшло право власності на будівлю, що розташовані на орендованій земельній ділянці, також перейшло право оренди на цю земельну ділянку.

Відповідно ч.1 ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Як встановлено в судовому засіданні, на даній земельній ділянці, на якій розташована будівля позивача, розташовано два торгівельних кіоска №600 та №601, при цьому останній кіоск належить відповідачці ОСОБА_2 на торговому місці, яке їй визначив КП Мелітопольжитлосервіс на підставі відповідних договорів /а.с.54-66/

Згідно п. 4.3. вказаних договорів, укладених з 2007 по 2015 рік Передача місця підприємцем іншому підприємцю без дозволу адміністрації не допускається. Отже доводи про те що невідомо, кто на даний час фактично здійснює підприємницьку діяльність на вказаному торгівельному місці на думку суду є неспроможніми, оскільки жодним відповідачем не надано доказів того, що передача будь якому іншому підприємцю ОСОБА_2 даного торгівельного місця була погоджена сторонами договору.

Стаття 41 Конституції України передбачає, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Положеннями ст.ст. 317, 319 Цивільного кодексу України встановлено, що власнику належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Саме власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно з п.1 ст. 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечувалося сторонами по справі, не має достовірної інформації стосовно, хто саме здійснює підприємницьку діяльність на торгівельному місці №600, договір на розміщення даного торгівельного місця не укладено, доказів здійснення підприємницької діяльності ним у встановленому законом порядку права користування та права власності на спірний кіоск суду не надано.

Відповідно до ч. 1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Підставою для подання позову власником майна про захист свого права від особи, яка перешкоджає йому користуватися та розпоряджатися своїм майном, у порядку статті 391 ЦК України є вчинення третьою особою перешкод власнику, тобто посилання позивача на належне йому право користування і розпорядження майном, а також на факти, що підтверджують дії відповідача у створенні позивачеві перешкод щодо здійснення ним цих правомочностей. При цьому для задоволення вимог власника достатньо встановити факт об'єктивно існуючих перешкод у здійсненні ним своїх правомочностей.

Як встановлено в судовому засіданні, на момент розгляду справи в суді, кіоском №601 користується відповідач ОСОБА_2, чим чинить перешкоди ОСОБА_1 У користуванні будівлею «Г-1» за адресою: Запорізька область м. Мелітополь вул. Свердлова, буд.4, що свідчить про порушення її права на вільне користування належним їй майном та свідчить про вчинення їй перешкод у користуванні будівлі.

На фото таблиці, яка міститься в матеріалах справи чітко вбачається встановлення спірних кіосків в притул до будівлі, що перебуває у власності позивачки. Суд повністю погоджується з доводами позивача про те, що це створює перешкоди в користуванні вказаною будівлею. Так з фото чітко вбачається, що внаслідок такого розміщення кіосків №600 та 601 для входу у будівлю залишається зовсім вузький проход, що виключає можливость заносу в будівлю габаритних речей, інструментів, будівельних матеріалів, кіосками повністю закриті стіни будівлі.

Аналізуючи наявні в матеріалах справи докази, приймаючи до уваги пояснення сторін, керуючись нормами законодавства, діючого на час виникнення спірних правовідносин, суд дійшов висновку, позивач має достатні правові підстави для задоволення позовних вимог щодо зобов'язання ОСОБА_2 не чинити перешкоди для ОСОБА_1у користуванні належним їй на праві власності нежитловим приміщенням у будівлі «Г-1» за адресою: Запорізька область м. Мелітополь вул. Свердлова, 4 шляхом демонтажу та знесення торгівельного кіоску №601, розташованого біля входу у будівлю «Г-1» за адресою: Запорізька область м. Мелітополь вул. Свердлова, 4 на території земельної ділянки площею 258 кв. м., яка перебуває в оренді у ТОВ «Урожай».

За правилами ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Отже, цивільне право підлягає захисту в судовому порядку тієї особи, яка звернулася за захистом свого порушеного права.

В той же час, вимога щодо захисту порушеного право ОСОБА_1 шляхом задоволення її позовної вимоги щодо зобов'язання відповідача ОСОБА_2. демонтувати кіоск №600, є необґрунтованою, оскільки позивачем не надано жодних доказів того, що вона здійснює в ньому підприємницьку діяльність, власника даного кіоску не встановлено, а тому суд не вбачає підстав для задоволення в цій частині позовних вимог.

Що стосується доводів відповідача щодо того, що КП Мелітопольжитлосервіс не може відповідачем у даній справі суд виходить з наступного.

Відповідно п. 3.4. Наказу МІНІСТЕРСТВА ЕКОНОМІКИ УКРАЇНИ ДЕРЖАВНОГО КОМІТЕТУ УКРАЇНИ З ПИТАНЬ РЕГУЛЯТОРНОЇ ПОЛІТИКИ ТА ПІДПРИЄМНИЦТВА Про внесення змін до наказу Міністерства економіки України, Державного комітету України з питань регуляторної політики та підприємництва від 30.06.2009 N 638/109, торговельне місце на ринку - торговельна площа встановлених розмірів для здійснення продажу товарів та/або надання послуг згідно з планом території ринку окремим суб'єктом господарювання чи фізичною особою."

Як пояснив представник КП «Мелітопольжитлосервіс», їх підприємство надає саме торгівельне місце для здійснення торгівлі, договір на розміщення торгівельного місця №600 з 2014 року не укладався. Раніше, а саме до 2014 року КП Мелітопольжитлосервіс укладало договір на розміщення торгівельного місця №600 з одним з приватних підсприємців, отже, на даній торговій площі було розміщено кіоск, а після припинення договору, з 2014 року він не був демонтований.

Однак суд вважає, що відповідачем КП Мелітопольжитлосервіс також було порушене право позивача, оскільки саме КП Мелітопольжитлосервіс є стороною договорів про надання торгівельних місць на земельній ділянці, яка обслуговує належну на праві власності ОСОБА_1 будівлю Г-1.

Відповідно до частини третьої ст.212 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

З врахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позов про усунення перешкод у користуванні власністю підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст.88 Цивільного процесуального кодексу України суд присуджує стягнути з відповідачів на користь позивачки понесені нею судові витрати по 182, 70 грн. з кожного.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 316-319,321, 328 ЦК України, ст. ст. 10, 60, 79, 88, 212, 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Комунального підприємства «Мелітопольжитлосервіс» Мелітопольської міської ради Запорізької області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог: Мелітопольська міська рада Запорізької області, Товариство з обмеженою відповідальністю «Урожай», ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні власністю задовольнити частково.

Зобовязати ОСОБА_2 та комунальне підприємство «Мелітопольжитлосервіс» Мелітопольської міської ради Запорізької області усунути перешкоди для ОСОБА_1 у користуванні належним їй на праві власності нежитловим приміщенням у будівлі «Г-1» за адресою: Запорізька область м. Мелітополь вул. Свердлова, 4 шляхом демонтажу та знесення торгівельного кіоску №601, розташованого біля входу у будівлю «Г-1» за адресою: Запорізька область м. Мелітополь вул. Свердлова, 4 на території земельної ділянки площею 258 кв. м., яка перебуває в оренді у Товариства з обмеженою відповідальністю «Урожай».

Зобовязати комунальне підприємство «Мелітопольжитлосервіс» Мелітопольської міської ради Запорізької області усунути перешкоди для ОСОБА_1 у користуванні належним їй на праві власності нежитловим приміщенням у будівлі «Г-1» за адресою: Запорізька область м. Мелітополь вул. Свердлова, 4 шляхом демонтажу та знесення торгівельного кіоску №600, розташованого біля входу у будівлю «Г-1» за адресою: Запорізька область м. Мелітополь вул. Свердлова, 4 на території земельної ділянки площею 258 кв. м., яка перебуває в оренді у Товариства з обмеженою відповідальністю «Урожай».

Стягнути з ОСОБА_2, ід. код НОМЕР_1, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 та комунальне підприємство «Мелітопольжитлосервіс» Мелітопольської міської ради Запорізької області, розташованого за адресою: Запорізька область м. Мелітополь вул. Свердлова, 4, на користь ОСОБА_1, ід. номер НОМЕР_2, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 судовий збір у розмірі по 182 /сто вісімдесят дві /гривні 70 копійок з кожного.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано до апеляційного суду Запорізької області через Мелітопольський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

С У Д Д Я :