Справа № 2/593/277/2015
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"10" листопада 2015 р. м.Бережани

Бережанський районний суд Тернопільської області в складі :

головуючого судді Шміло В.І.

при секретарі Макійчук Г.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бережани цивільну справу за позовом військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач військова частина НОМЕР_1 звернулася до Бережанського районного суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення з нього в її користь завдані ним збитки у розмірі 14589,86 грн., посилаючись на те, що за результатами аудит фінансово-господарської діяльності військової частини НОМЕР_1 за період з 01.02.2012 року по 31.08.2014 року було встановлено порушення вимог наказу Міністерства праці та соціальної політики України від 29.12.2004 року № 336, не дотримано кваліфікаційних характеристик професій працівників, а саме : встановлено, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_1 від 13.08.2003 року № 151, ОСОБА_2 призначено на посаду бухгалтера вказаної військової частини, а наказом № 126 від 06.07.2006 року цього ж командира " Про зміни посадових окладів працівників ЗСУ, визначені на основі Єдиної тарифної сітки розрядів і коефіцієнтів з оплати праці працівників установ та організацій бюджетної сфери з 01 липня 2006 року", ОСОБА_2 було призначено посадовий оклад на посаді бухгалтера із розрядом 9, що відповідає бухгалтеру І категорії, про що свідчить відповідний запис у належній її трудовій книжці. Однак, відповідно до довідника кваліфікаційних характеристик професій працівників затвердженого наказом № 336 від 29.12.2004 року Міністерства праці та соціальної політики України кваліфікаційними вимогами до професії бухгалтера І категорії є базова або неповна вища освіта відповідного напрямку підготовки ( бакалавр або молодший спеціаліст), стаж роботи за професією бухгалтера ІІ категорії не менше 1 року, а ОСОБА_2 стажу роботи за професією бухгалтер ІІ категорії не мала. У зв"язку з чим командир військової частини ОСОБА_1 будучи посадовою та матеріально відповідальною особою військової частини НОМЕР_1 , підписавши наказ № 126 від 06.07.2006 року про присвоєння ОСОБА_2 кваліфікації бухгалтера І категорії, допустив порушення вищезазначених кваліфікаційних вимог до професії бухгалтера І категорії, що призвело до переплати останній заробітної плати на суму 10689,55 грн. та як наслідок до зайвого нарахування єдиного соціального внеску до Пенсійного фонду України на суму 3880, 31 грн., чим було завдано військовій частині НОМЕР_1 збитки на загальну суму - 14569,86 грн., які військова частина НОМЕР_1 просить суд стягнути з ОСОБА_1 ..

В судовому засіданні представник позивача військової частини НОМЕР_1 - Кузь Р.В. позовні вимог підтримав з мотивів наведених у позовній заяві та просить суд їх задовольнити - винести рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 в користь в/ч НОМЕР_1 завдані ним збитки на загальну суму 14589,86 грн., а також стягнути з нього судові витрати по даній справі.

В судовому засіданні відповідач позов не визнав, проти його задоволення повністю заперечує та вважає його безпідставним і необгрунтованим, у зв"язку з тим, що аудит фінансово-господарської діяльності військової частини проводився в період часу з 23.09.2014 року по 17.10.2014 року за період з 01.02.2012 року по 31.08.2014 року, в той час, як позвач стверджує що записи трудової книжки бухгалтера ОСОБА_2 від 01.07.2006 року та наказ про призначення ОСОБА_2 на посаду бухгалтера військової частини НОМЕР_1 № 151 від 13.08.2003 року , а також наказ " Про зміни посадових окладів працівників ЗСУ, визначені на основі Єдиної тарифної сітки розрядів і коефіцієнтів з оплати праці працівників установ та організацій бюджетної сфери з 01.липня 2006 року" № 126 від 06.07.2006 року, що суперечить термінам проведення аудиту вказаним вище, а саме : за період з 01.02.2012 року по 31.08.2014 року. Крім цього вказав, що абсурдним є твердження позивача, стосовно присвоєння ОСОБА_2 кваліфікації бухгалтера І категорії, згідно записів у трудовій книжці з 01.07.2006 року - наказом " Про зміни посадових окладів працівників ЗСУ, визначені на основі Єдиної тарифної сітки розрядів і коефіцієнтів з оплати праці працівників установ та організацій бюджетної сфери з 01.липня 2006 року" № 126 від 06.07.2006 року, оскільки із змісту даного наказу вбачається, що бухгалтеру ОСОБА_2 встановлено посадовий оклад із розрядом 9 на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 20.02.2006 року № 172 та Наказу Міністра оборони України від 18 травня 2006 року № 277, однак жодного слова про присвоєння ОСОБА_2 кваліфікації бухгалтера І категорії в даному наказі, немає. Також зазначив, що питання визначення розміру посадових окладів працівників військової частини НОМЕР_1 належали до повноважень начальника відділення фінансово-економічної служби -головного бухгалтера ОСОБА_3 , який і підготував проект даного наказу. Крім цього, вказав, що основою для присвоєння і підвищення категорій за посадою відповідно до оволодіння особою повним обсягом знань та робіт за результатами кваліфікаційної атестації є Довідник кваліфікаційних характеристик професій працівників, затвердженим наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 29.12.2004 року № 336, і саме п. 11 даного Довідника передбачено, що особам, які не мають відповідної освіти або стажу роботи, встановлених кваліфікаційними вимогами, але мають достатній практичний досвід та успішно виконують у повному обсязі покладені на них завдання та обов"язки, можуть бути, як виняток, залишені на займаній посаді або призначенні на відповідні посади за рекомендацією атестаційної комісії, а тому він вважає, що бухгалтеру ОСОБА_2 було присвоєно кваліфікацію бухгалтера І категорії саме рішенням атестаційної ( кваліфікаційної) комісії, а не наказом " Про зміни посадових окладів працівників ЗСУ, визначені на основі Єдиної тарифної сітки розрядів і коефіцієнтів з оплати праці працівників установ та організацій бюджетної сфери з 01.липня 2006 року" № 126 від 06.07.2006 року, як стверджує позивач.

Також додав, що долучена позивачем копія сторінки 21 аудиторського звіту не містить інформації, щодо присвоєння ОСОБА_2 кваліфікації бухгалтера І категорії - наказом № 126 від 06.07.2006 року, а тому він вважає, що позовні вимоги позивача є безпідставними і просить суд відмовити в їх задоволенні.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_3 пояснив, що він з 2005 року по 2014 рік працював в в/ч НОМЕР_1 на посаді головного бухгалтера і він особисто підготував та підписував проект наказу № 126 від 06.07.2006 року " Про зміни посадових окладів працівників ЗСУ, визначені на основі Єдиної тарифної сітки розрядів і коефіцієнтів з оплати праці працівників установ та організацій бюджетної сфери з 01липня 2006 року" на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 20.02.2006 року № 172 та Наказу Міністра оборони України від 18 травня 2006 року № 277, в якому зазначалося зокрема, що бухгалтеру ОСОБА_2 встановлено посадовий оклад із розрядом 9, однак жодного слова про присвоєння ОСОБА_2 кваліфікації бухгалтера І категорії в даному наказі, не вказувалося, і хто присвоював ОСОБА_2 вищезазначену кваліфікацію йому не відомо.

Суд, заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши письмові докази, прийшов до висновку, що в задоволенні позову в/ч НОМЕР_1 слід відмовити за безпідставністю позовних вимог, виходячи з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 в період часу з 02.03.1998 року по 06.08.2010 року перебував на посаді командира військової частини НОМЕР_1 , що підтверджується довідкою за № 97, виданою 26.05.2015 року в/ч НОМЕР_1 .

13.08.2003 року на посаду бухгалтера вказаної військової частини була призначена ОСОБА_2 , на підставі наказу № 151 від 13.08.2003 року, що підтверджується особовою карткою працівника ОСОБА_2 та записами в трудовій книжці серії НОМЕР_2 заведені на ім"я ОСОБА_2

06.07.2006 року наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 126 " Про зміни посадових окладів працівників ЗСУ, визначені на основі Єдиної тарифної сітки розрядів і коефіцієнтів з оплати праці працівників установ та організацій бюджетної сфери з 01липня 2006 року" на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 20.02.2006 року № 172 та Наказу Міністра оборони України від 18 травня 2006 року № 277, бухгалтеру ОСОБА_2 зазначеній під № 8 у спииску працівників за штатом № 14/139 було встановлено посадовий оклад із розрядом 9. Проте, в даному наказі не зазначалося про присвоєння ОСОБА_2 кваліфікації бухгалтера І категорії. Проект даного наказу підготовлювався службовцем ОСОБА_4 , про що свідчить його підпис в даному наказі, а також даний факт не заперечує сам ОСОБА_3 , який був допитаний в судовому засіданні в якості свідка.

В судовому засіданні представник позивача посилається на те, що командир військової частини ОСОБА_1 будучи посадовою та матеріально відповідальною особою військової частини НОМЕР_1 , підписавши наказ № 126 від 06.07.2006 року про присвоєння ОСОБА_2 кваліфікації бухгалтера І категорії, допустив порушення кваліфікаційних вимог до професії бухгалтера І категорії, які були виявлені за результатами аудит фінансово-господарської діяльності військової частини НОМЕР_1 за період з 01.02.2012 року по 31.08.2014 року та зазначені на ст.21 аудиторського звіту № 234/5/64 від 17.10.2014 року, що призвело до переплати останній заробітної плати на суму 10689,55 грн. та як наслідок до зайвого нарахування єдиного соціального внеску до Пенсійного фонду України на суму 3880, 31 грн., чим було завдано військовій частині НОМЕР_1 збитки на загальну суму - 14569,86 грн., які він як представник в/ч НОМЕР_1 просить суд стягнути з ОСОБА_1 ..

Суд не приймає до уваги такі посилання представника позивача і вважає їх безпідставними, оскільки в судовому засіданні були встановлені наступні факти:

Так, встановлено, що по факту безпідставного нарахування та виплати бухгалтеру ОСОБА_2 заробітної плати в сумі 10689,55 грн., було розпочате кримінальне провадження, що внесене до ЄРДР за № 0000081 від 06 листопада 2014 року, однак дане кримінальне провадженння було закрите на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, що підтверджується повідомленням про закриття кримінального провадження за № 1341 від 24.02.2015 року заступника начальника СВ Бережанського РВ УМВС України в Тернопільській області майора міліції Олексів Г.С. та постановою про закриття кримінального провадження від 24 лютого 2015 року винесеною заступником начальника СВ Бережанського РВ УМВС України в Тернопільській області майором міліції ОСОБА_5 ..

Крім цього, суд не приймає до уваги твердження представника позивача про те, що ОСОБА_2 було присвоєно 01.07.2006 року кваліфікацію бухгалтера І категорії, як зазначено у трудовій книжці останньої, саме наказом № 126 від 06.07.2006 року " Про зміни посадових окладів працівників ЗСУ, визначені на основі Єдиної тарифної сітки розрядів і коефіцієнтів з оплати праці працівників установ та організацій бюджетної сфери з 01липня 2006 року", оскільки судом не здобуто, а представником позивача не представлено жодного доказу в підтвердження своїх тверджень, про що свідчить зокрема відповідь в/ч НОМЕР_1 на запит Бережанського районного суду Тернопільської області за № 876 від 09.07.2015 року, в якому зазначається, що у військовій частині НОМЕР_1 відсутній протокол засідання атестаційної комісії по бухгалтеру ОСОБА_2 .. В той час, як основою для присвоєння і підвищення категорій за посадою відповідно до оволодіння особою повним обсягом знань та робіт за результатами кваліфікаційної атестації є Довідник кваліфікаційних характеристик професій працівників, затверджений наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 29.12.2004 року № 336, і саме п.п. 10, 11 даного Довідника передбачено, що кваліфікаційні категорії підвищуються насамперед тим працівникам, які успішно виконують посадові завдання та обов"язки, творчо і сумлінно ставляться до службових доручень і вимог посадових інструкцій. рисвоєння і підвищення кваліфікаційних категорій працівникам здійснюють комісії з проведення кваліфікаційної атестації. Особам, які не мають відповідної освіти або стажу роботи, встановлених кваліфікаційними вимогами, але мають достатній практичний досвід та успішно виконують у повному обсязі покладені на них завдання та обов"язки, можуть бути, як виняток, залишені на займаній посаді або призначенні на відповідні посади за рекомендацією атестаційної комісії.

Також, суд не приймає до уваги посилання представника на копію сторінки 21 аудиторського звіту № 234/5/64 від 17.10.2014 року, як на доказ того, що нібито на даній сторінці міститься інформація щодо присвоєння ОСОБА_2 кваліфікації бухгалтера І категорії - наказом № 126 від 06.07.2006 року, оскільки такої інформації дана сторінка не містить.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема, звуко і відеозаписів, висновків експертів.

Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Таким чином, судом не здобуто, а представником позивача не доведено той факт, що ОСОБА_1 будучи посадовою та матеріально відповідальною особою військової частини НОМЕР_1 , підписавши наказ № 126 від 06.07.2006 року " Про зміни посадових окладів працівників ЗСУ, визначені на основі Єдиної тарифної сітки розрядів і коефіцієнтів з оплати праці працівників установ та організацій бюджетної сфери з 01липня 2006 року", яким зокрема бухгалтеру ОСОБА_2 було встановлено посадовий оклад із розрядом 9, допустив порушення кваліфікаційних вимог до професії бухгалтера І категорії, і тим самим завдав позивачу збитки на загальну суму - 14589,86 грн., а тому суд прийшов до переконання, що в задоволенні позовних вимог в/ч НОМЕР_1 , слід відмовити за їх безпідставністю, а також суд зазначає, що оскільки позивачу відмовлено у задоволені позовних вимог у повному обсязі, то відповідно до ст. 89 ЦПК України, судові витрати не підлягають стягненню з відповідача на його користь.

На підставі наведеного, керуючись ст..ст. 1,3,10,11, 57, 60, 89, 208-209, 213-215,218,221,223 ЦПК України, ст. 1166 ЦК України, п.п. 10,11Довідника кваліфікаційних характеристик професій працівників, затвердженим наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 29.12.2004 року № 336, суд,-

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в розмірі 14589,86 грн. - відмовити за безпідставністю позовних вимог.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Тернопільської області через Бережанський районний суд, Тернопільської області протягом 10 діб з моменту його проголошення.

Суддя В.І.Шміло