Провадження № 22-ц/780/2708/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 29 02.07.2015
РІШЕННЯ

Іменем України

02 липня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді: Сушко Л.П.,

суддів: Кулішенка Ю.М., Поліщука М.А.

при секретарі: Лопатюк В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" та заявою ОСОБА_2 про приєднання до вимог апеляційної скарги на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 лютого 2015 року у справі за позовом Приватного акціонерного товариства "Страховакомпанія "Грандвіс" до ОСОБА_2, Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" про відшкодування шкоди,-

ВСТАНОВИЛА:

В липні 2014 року позивач ПАТ «СК «Грандвіс» звернувся до суду з вище зазначеним позовом, обґрунтовуючи його тим, що 28.09.2011 року о 07:40 год. у м. Києві, по проспекту Перемоги 87 сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю 3-х транспортних засобів Шевроле Круз, державний номер НОМЕР_1, Фольксваген Бора, державний номер НОМЕР_2 та Субару Аутбек державний номер НОМЕР_3. Постановою Святошинського райсуду м. Києва визнано винним у скоєнні ДТП відповідача ОСОБА_2. Транспортний засіб Субару Аутбек державний номер НОМЕР_3 було застраховано в позивача по договору страхування транспортних засобів. 18.10.2011 року відповідно до звіту № 737 про оцінку автомобіля НОМЕР_4 оцінювачем визначено вартість відновлювального ремонту: без урахування коефіцієнту фізичного зносу складників колісного транспортного засобу 30667,91 грн., з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складників колісного транспортного засобу 20509,89 грн., також оцінювачем зроблено висновок, що вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля Субару Аутбек державний номер А НОМЕР_5 складає 20509,89 грн.. 12.10.2011 року позивач виплатив за ремонт пошкодженого ТЗ суму 21059 грн. Шевроле Круз, державний номер НОМЕР_1 забезпечено за полісом № АА/7063455 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у ПАТ УПСК. 23.07.2014 року ПАТ УПСК сплачено позивачу 14886,28 грн. Не відшкодованою залишилась частина фактичних витрат позивача: 21059 грн. 14886, 28 грн. = 6172, 72 грн. У звязку з цим просив стягнути солідарно з відповідачів відшкодування в сумі 6172, 72 грн. та судові витрати.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 лютого 2015 року позов задоволено, стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» на користь ПАТ «СК «Грандвіс» суму страхового відшкодування в сумі 6172, 72 грн. та стягнуто з ОСОБА_2, ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» по 121,80 грн. судового збору з кожного.

В апеляційній скарзі відповідач ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у позові ПАТ «СК «Грандвіс» відмовити повністю, посилаючись на його необґрунтованість, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Вважає, що солідарне стягнення по даній справі є таким, що не відповідає вимогам закону, оскільки солідарний обовязок законом або договором не встановлені, а предмет даного зобовязання є цілком подільний, оскільки виражається у грошовій формі. Вважає, що сума страхового відшкодування в розмірі 14886,28 розрахована правомірно та підстави для доплати відсутні.

ОСОБА_2 підтримав доводи апелянта в частині солідарного стягнення боргу із відповідачів подавши заяву про приєднання до апеляційної скарги та просив її задовольнити. Крім того зазначив, що законодавством передбачається можливість притягнути страхувальника до відшкодування шкоди лише у тому разі, якщо розмір страхової суми передбаченої страховим договором є недостатнім для відшкодування збитків постраждалій особі, а тому в даному разі відповідальність повністю покладається на ПАТ «УПСК».

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимог, суд першої інстанції обґрунтовував свої висновки тим, що у відповідності до положень ст. 1190 ЦК України, діями відповідачів була заподіяна шкода позивачу, позивач відшкодував шкоду потерпілому ДТП на підставі договору страхування транспортного засобу, а тому має право вимагати відшкодування коштів в солідарному порядку з відповідачів, які складаються з частки недоплачених коштів за фактичного відшкодовану матеріальну шкоду позивачем.

Однак, такі висновки суду не відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Згідно ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Встановлено, що 28.09.2011 о 07-40 год., у м. Києві, по проспекту Перемоги 87 сталося дорожньо-транспортна пригода, за участю 3-х транспортних засобів Шевроле Круз, державний номер АА 6379 КН, Фольксваген Бора, державний номер 80249 КА, та Субару Аутбек державний номер АА 1765 НС.

Постановою Святошинського райсуду м. Києва по справі № 3-8150/11 від 26.10.2011 визнано винним у скоєнні ДТП водія Шевроле Круз. державний номер НОМЕР_1 відповідача ОСОБА_2.

Транспортний засіб Субару Аутбек державний номер НОМЕР_3 було застраховано в позивача по договору страхування транспортних засобів № 01К-215/10 від 26.10.2010.29.09.2011 до позивача звернувся страхувальник - ТОВ Нутрітех Україна та повідомив про настання страхової події.

Відповідно до Звіту № 737 про оцінку автомобіля НОМЕР_4 (розділ 3.5.) оцінювачем визначено вартість відновлювального ремонту: без урахування коефіцієнту фізичного зносу складників колісного транспортного засобу 30667,91 грн., з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складників колісного транспортного засобу 20509, 89 грн. Також оцінювачем зроблено висновок: що вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля Субару Аутбек державний номер А НОМЕР_5 складає 20509, 89 грн.

Відповідно до рахунку-фактури № 1788 від 05.10.2011 ПП Компанія Автодок, що здійснювало роботи з відновлювального ремонту ТЗ вартість ремонту склала: - без ПДВ 17549,17 грн., з ПДВ (20% - 3509,83 грн.) - 21059 грн.

12.10.2011 позивач виплатив за ремонт пошкодженого ТЗ суму 21059 грн. платіжним дорученням № 1094.

Шевроле Круз, державний номер НОМЕР_1 забезпечено за полісом № АА/7063455 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у ОСОБА_3 УПСК лиміт відповідальності 50000,00грн., франшиза нуль..

23.07.2014 відповідачем ОСОБА_3 УПСК сплачено позивачу 14886, 28 грн.. Не відшкодованою залишилась частина фактичних витрат позивача у розмірі 6172,72 грн.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у

встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи.

Відповідно до статті 27 Закону України Про страхування, ст. 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке Страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Постановою Пленуму ВСУ № 6 від 27.03.92 Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" визначено таке (п. 2): розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли не було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно віл наявності вини.

Ст. 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Тобто при вирішенні даного спору суд першої інстанції мав виходити з того, що цивільна правова відповідальність винної особи в ДТП ОСОБА_2 застрахована в ОСОБА_3 УПСК, сума заподіяного збитку не перевищує ліміт відповідальності зазначений в страховому полісі, у звязку з цим позивач має право стягнення з ОСОБА_3 УПСК всієї суми страхового відшкодування за заподіяння матеріального збитку в наслідок ДТП, з урахуванням нульової франшизи та у відповідності до вимог ст.993 ЦК України та ст. 22 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Застосування судом першої інстанції до відносин, які виникли у сторін, положень ст. 1190 ЦК України є помилковим, оскільки страхова компанія - позивач не є потерпілим у ДТП та не має право вимагати солідарного відшкодування шкоди з винних осіб. Крім того постановою суду винним в ДТП визнано ОСОБА_2, який має договірні відносини з другим відповідачем по справі - ОСОБА_3 УПСК.

Доводи апеляційної скарги про те, що страхова компанія в якій застраховано цивільно- правову відповідальність особи виплатила всю суму страхового відшкодування та підстави для доплати відсутні, не ґрунтуються на вимогах закону, та спростовуються платіжним дорученням про фактичне відшкодування шкоди в розмірі 21059 грн..

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про задоволення позову в частині солідарної відповідальності відповідачів та стягненню з ОСОБА_2 суми не відшкодованого страхового відшкодування.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги частково заслуговують на увагу, висновки суду не відповідають обставинам справи, рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального і процесуального права і підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог відповідно до ст. 309 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 307, 309, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" та заяву ОСОБА_2 про приєднання до вимог апеляційної скарги задовольнити частково.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 лютого 2015 року скасувати та ухвалити нове.

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" () на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Грандвіс» () 6172,72 грн. суму страхового відшкодування.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" () на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Грандвіс» () 243,60 грн. судових витрат.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: