Провадження № 2/161/5099/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 грудня 2015 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючої -- судді Плахтій І.Б.,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Територіальний сервісний центр 0741 Регіонального сервісного центру у Волинській області МВС України, про визнання права власності та поновлення реєстрації автомобіля, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до відповідача про визнання права власності та поновлення реєстрації автомобіля. Позовні вимоги мотивує тим, що 24.02.2014 року в ТзОВ «ОСОБА_4 Груп» придбала автомобіль SCODA OCTAVIA COMBI, колір чорний, 2006 року випуску, обєм двигуна 1994 см3, номер кузова НОМЕР_1.

25.02.2014 року автомобіль було зареєстровано Луцьким центром ДАІ №0701 УДАІ УМВС України у Волинській області, видано державний номерний знак НОМЕР_2 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. В квітні 2014 року вона вирішила продати цей автомобіль, про що домовилась з покупцем ОСОБА_3 Однак, 08.04.2014 року Луцьким центром ДАІ №0701 УДАІ УМВС України у Волинській області автомобіль було безпідставно знято з обліку у звязку зі скасуванням реєстрації. Після того, як зясувалося, що автомобіль знятий з обліку, ОСОБА_3 поставив під сумнів її право власності. З огляду на такі обставини, вона не може продати автомобіль, що порушує її права як власника. А тому, просила визнати її право власності на вказаний автомобіль зобовязати третю особу відновити державну реєстрацію автомобіля.

В судовому засіданні 22.12.2015 року представник позивача вимоги позову підтримав з викладених у позовній заяві підстав. Просив позов задовольнити.

Відповідач позов визнав. Не заперечував проти задоволення вимог позову.

Третя особа не забезпечила явку свого представника в судове засідання.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що відповідно до умов Договору купівлі-продажу № 14-01/28р-63 від 23 січня 2014 року Державне спеціалізоване підприємство «Укрспецторг» зобовязався передати у власність, а ОСОБА_2 оплатити та прийняти автомобіль SCODA OCTAVIA COMBI, 2006 року випуску, номер кузова НОМЕР_1. Вартість майна з ПДВ склала 44 800 грн.

З копії паспорта (формуляра) машини серії АА 3240 Головного автомобільного управління сухопутних військ Міністерства оборони України вбачається, що автомобіль реалізовувався як такий, що був знятий з реєстрації Збройних Сил.

18.12.2012 року автомобіль був переданий на реалізацію Державному спеціалізованому підприємству «Укрспецторг» товариством з обмеженою відповідальністю ОСОБА_4 Груп» на підставі договору комісії від 18.12.2012 року, що підтверджується Актом приймання-передачі.

Пунктом 5.3 Договору купівлі-продажу № 14-01/28р-63 від 23 січня 2014 року установлено, що право власності на майно переходить до покупця в момент підписання сторонами акту приймання-передачі.

За загальним правилом, встановленим частиною першою статті 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 34 Закону України від 30.06.1993 року №3353-XII «Про дорожній рух», призначені для експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування автомобілі, автобуси, самохідні машини, сконструйовані на шасі автомобілів, мотоцикли всіх типів, марок і моделей, причепи, напівпричепи та мотоколяски підлягають державній реєстрації та обліку.

Автомобіль був переданий ОСОБА_2, яка діяла на підставі довіреності №28 від 27.01.2014 року, уповноваженим представником 4 ТВУЗ на підставі наряду Адміністрації Держспецзвязку (форма 200) № 14/28 від 27.01.2014 року, що підтверджується Актом прийому-передачі майна №28.

Крім того, укладення договору купівлі-продажу підтверджується Довідкою-рахунком серії ВІА № 059863 від 24.02.2014 року, відповідно до якої ОСОБА_2 було продано і видано автомобіль SCODA OCTAVIA COMBI, номер кузова НОМЕР_1, технічний НОМЕР_3, вартістю з ПДВ 44 800 грн.

25.02.2014 року ОСОБА_2 звернулася до ВРЕР з обслуговування м. Луцька з заявою № 36000724 про проведення операції «Реєстрація ТЗ придбаного з фондів Мін. Оборони». При зверненні з такою заявою за результатами перевірки з підсистем НАІС ДДАІ МВС України жодних обмежень щодо автомобіля та особи заявника не виявлено.

Автомобіль було зареєстровано за ОСОБА_2 та видано свідоцтво їй про реєстрацію транспортного засобу САТ717918 на автомобіль SCODA OCTAVIA, УНІВЕРСАЛ-В, легковий, 2006 року випуску, р.н. НОМЕР_2, колір чорний, номер кузова НОМЕР_1, обєм двигуна 1994 см3.

Тобто, позивач набула право власності на автомобіль у встановленому законом порядку.

Разом з тим, судом встановлено, що 08.04.2014 року автомобіль було знято з обліку у звязку зі скасуванням реєстрації, що підтверджується реєстраційною карткою ТЗ. Перевіркою з підсистем НАІС ДДАІ МВС України встановлено обмеження від 10.03.2014 року, поставлене УДАІ УМВС України у Волинській області.

Зняття з обліку та скасування реєстрації належного позивачу автомобіля обмежує її право власності. Фактично володіючи автомобілем позивач не має юридичного володіння, внаслідок чого не може користуватися ним за призначенням та розпорядитися на свій розсуд.

Зняття з обліку та скасування державної реєстрації автомобіля працівниками підрозділів Державтоінспекції без заяви власника, постанови державного виконавця або рішення суду передбачено п.40 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 р. N 1388, в редакції, що діяла на момент скасування реєстрації, у разі встановлення факту знищення, фальсифікації або підроблення ідентифікаційних номерів складових частин транспортних засобів, виявлення транспортних засобів, зареєстрованих (перереєстрованих), знятих з обліку в підрозділах Державтоінспекції, за фіктивними чи підробленими документами або таких, що розшукуються правоохоронними органами України у звязку з незаконним заволодінням.

Разом з тим, статтею 41 Конституції України встановлено, що право приватної власності є непорушним.

Статтею 319 ЦК України встановлено, що держава не втручається у здійснення власником права власності. Діяльність власника може бути обмежена або припинена лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Зазначені в Порядку обставини скасування реєстрації автомобіля не є підставами припинення права власності в світлі ч.1 ст.346 ЦК України. Частина 2 цієї статті передбачає, що право власності може бути припинене в інших випадках, встановлених законом.

Порядок державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 р. N 1388, не є законом.

У випадку суперечності норм підзаконного акта нормам закону слід застосовувати норми закону, оскільки він має вищу юридичну силу.

Крім того, ст.1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка набрала чинності для України 11.09.1997 року, передбачає, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном.

Основною метою застосування ст.1 Протоколу №1 є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування власним майном. При цьому у своїх рішенням Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) постійно вказує на збереження справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини (наприклад, рішення у справах «Спорронг і Льонрот проти Швеції» від 23.09.1982 року, «Новоселецький проти України» від 11.03.2003 року, «Федоренко проти України» від 1.06.2006 року).

Потрібно, щоб була дотримана обгрунтована пропорційність між ужитими заходами та поставленою метою, якої намагаються досягти шляхом позбавлення особи її власності.

Особу може бути позбавлено її власності лише в інтересах суспільства, на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, а при вирішенні питання про можливість позбавлення особи власності має бути дотримана справедлива рівновага між інтересами суспільства та правами власника.

Визначена конвенцією система захисту покладає саме на національні органи влади обовязок щодо оцінки існування проблеми суспільного значення, котра виправдовує як заходи із позбавлення права власності, так і необхідність ужиття заходів з усунення несправедливості.

ЄСПЛ у рішенні «Стретч проти Обєднаного Королівства Великої Британії та Північної Ірландії» від 24.06.2003 року зазначив, що є неприпустимим визнання недійсним договору, відповідно до якого покупець отримав майно від держави, та подальше позбавлення його майна на підставі того, що державний орган порушив закон.

Отже, правова позиція ЄСПЛ полягає в тому, що особа субєкт приватного права не може відповідати за помилки державних органів при укладенні останніми відповідних договорів, а держоргани не можуть вимагати повернення в попередній стан, посилаючись на те, що вони при укладанні цих договорів припустилися помилки.

Відповідно до п.71 рішення ЄСПЛ у справі «Рисовський проти України» від 20.10.2011 року потреба виправити колишню «помилку» не повинна позначитися на новому праві, набутому особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу.

Судом встановлено, що при здійсненні реєстрації автомобіля за ОСОБА_2 в лютому 2014 року уповноваженим державним органом не було виявлено порушень, які в подальшому стали підставою для скасування реєстрації автомобіля. ОСОБА_2 не може відповідати за помилку державного органу. Інтереси суспільства, в даному випадку, не виправдовують вжитих щодо позивача заходів позбавлення права власності, оскільки вона добросовісно, відкрито та на законних підставах набула право власності на автомобіль.

Як визначено у ст.392 ЦК України, особа має право звернутися у суд з позовом про визнання права власності: 1) якщо це право оспорюється або не визнається іншими особами; 2) у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Передумовою для застосування ст.392 ЦК України є відсутність іншого, крім судового, шляху для відновлення порушеного права й позов про визнання права власності у разі втрати документа, що засвідчує право власності особи на річ, подається за відсутності можливості одержати у відповідних органах дублікат правовстановлюючого документа.

Оскільки, реєстрацію автомобіля скасовано, автомобіль позивача юридично вибув з її власності, однак він не вибув з її володіння, позивач не взмозі самостійно поновити реєстрацію автомобіля на своє імя, то належним способом захисту її прав є визнання за нею права власності на автомобіль.

Проаналізувавши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позивача шляхом скасування державної реєстрації автомобіля незаконно було позбавлено юридичного права власності на нього, відновити порушене право в позасудовому порядку не можливо, а тому слід визнати за позивачем право власності на автомобіль.

Вимога позову про зобовязання Луцького центру 0701 поновити державну реєстрацію автомобіля є не коректною з огляду на статус третьої особи в судовому процесі, до якої не можуть предявлятися вимоги.

Разом з тим, задовольняючи позов про визнання за позивачем права власності на автомобіль, суд використовує права надані ст. 217 ЦПК України, щодо встановлення порядку виконання рішення суду, і вважає, що в рішенні слід вказати на те, що дане рішення є підставою для державної реєстрації автомобіля за ОСОБА_2 Територіальним сервісним центром 0741 Регіонального сервісного центру у Волинській області МВС України.

Керуючись ст.ст. 6, 10, 11, 58, 60, 61, 84, 88, 209, 213-215 ЦПК України, на підставі ст. 41 Конституції України, ст.ст. 13, 14, 16, 386, 392 ЦК України, суд --

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на автомобіль SCODA OCTAVIA COMBI, колір чорний, 2006 року випуску, обєм двигуна 1994 см3, номер кузова НОМЕР_1.

Рішення є підставою для державної реєстрації автомобіля за ОСОБА_2 Територіальним сервісним центром 0741 Регіонального сервісного центру у Волинській області МВС України.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області шляхом подання апеляційної скарги через Луцький міськрайонний суд в десятиденний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду І.Б.Плахтій