АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого: Поливач Л.Д.

суддів: Пікуль А.А., Побірченко Т.І.

при секретарі Бугай О.О.

за участю осіб: позивача ОСОБА_2

представника позивача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Авіалінії Харкова», третя особа: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Бусін» про відшкодування моральної шкоди;

за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Авіалінії Харкова», поданою представником Галь АндріємМихайловичем

на рішення Дарницького районного суду м.Києва від 25 червня 2015 року

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Авіалінії Харкова», третя особа - ПрАТ «Страхова Компанія «Бусін» про відшкодування моральної шкоди. Позивачка зазначала, що 14.08.2014 року вона разом із чоловіком ОСОБА_5 поверталась до м. Києва на борту повітряного судна чартерним рейсом КТ3202 за маршрутом Шарм-ель-Шейх - Київ (виліт о 14.00 год.); послуги з перевезення пасажирів повітряним транспортом були надані авіакомпанією ПАТ «Авіалінії Харкова». Приблизно о 15.00 год. на борту літака, бортпровідник авіакомпанії ОСОБА_6 під час розносу напоїв, внаслідок безвідповідального ставлення до своїх обов'язків прокинув на неї стакан із гарячою кавою, внаслідок чого їй було спричинено тілесні ушкодження у вигляді опіків ніг та живота. Після цієї події на борту літака їй не було запропоновано та не було надано належної медичної допомоги, старший бортпровідник відмовився назвати своє прізвище, лише о 15.30 год. її запросили до хвостового відсіку літака, де їй була надана перша медична допомога. Після прибуття в аеропорт призначення - о 18.10 год. вона звернулась за медичною допомогою до медичного пункту аеропорту «Бориспіль», де черговий лікар констатував наявність в неї опіків І-II ступенів тяжкості та видав направлення до лікаря-травматолога.

17.08.2014 року вона звернулась до чергового лікаря травмпункту Київської міської лікарні №7, де після обслідування їй була надана медична допомога та видано довідку №11300 від 17.08.2014 року, згідно якої їй спричинено термічний опік І - II ступеню.

ЇЇ вимогу про від 03.09.2014 року про добровільне відшкодування моральної шкоди у розмірі 10000 грн. відповідачем виконано не було.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_7 позовні вимоги підтримували та просили позов задовольнити у повному обсязі; представник відповідача ПАТ «Авіалінії Харкова» - Колісник Б.О. позов не визнавав, не заперечуючи факт перевезення ОСОБА_2 на борту літака 14.08.2014 року, просив в задоволенні позову відмовити, вважаючи, що позивачкою не доведено факт завдання шкоди здоров'ю з вини відповідача.

Представник третьої особи - ПрАТ «СК «Бусін» - Рогачова А.К., підтримуючи позицію представника відповідача, просила також в задоволенні позову відмовити.

Рішенням Дарницького районного суду м.Києва від 25.06.2015 року позов ОСОБА_2 задоволено. Стягнуто з ПАТ «Авіалінії Харкова» на користь ОСОБА_2 в порядку відшкодування моральної шкоди 20000 грн. 00 коп., витрати на правову допомогу в сумі 3654 грн. 00 коп., а всього стягнуто23654 грн. 00 коп. Стягнуто з ПАТ «Авіалінії Харкова» на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду, Галь А.М., діючи в інтересах ПАТ «Авіалінії Харкова», подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 в повному обсязі. Посилається на незаконність ухваленого судом рішення, невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Апелянт зазначає, що суд першої інстанції, ухваливши рішення про стягнення з ПАТ «Авіалінії Харкова» відшкодування моральної шкоди, насамперед, порушив вимоги ст.1194 ЦК України. Враховуючи те, що відповідальність ПАТ «Авіалінії Харкова» застрахована по Договору №28-14/L від 10.07.2014 р., вимога про відшкодування шкоди має бути згідно ч.1 ст.1194 ЦК України пред'явлена ОСОБА_2 саме до страховика - ПрАТ «Страхова компанія «БУСІН», який і здійснює відшкодування шкоди. І лише у разі недостатності отриманого страхового відшкодування для покриття шкоди, Позивач вправі звернутися після цього з позовом до ПАТ «Авіалінії Харкова» про стягнення різниці компенсації з останнього.

Однак, ОСОБА_2 знаючи, що її життя та здоров'я, як пасажира авіаперевезень, є застрахованими, до ПАТ «Страхова компанія «БУСІН» з вимогою про здійснення їй відшкодування згідно Договору №28-14/L обов'язкового страхування відповідальності експлуатанта повітряного судна за шкоду, заподіяну третім особам, та відповідальності повітряного перевізника за шкоду, заподіяну життю і здоров'ю пасажирів, багажу, пошті, вантажу від 10.07.14р., не зверталася.

Натомість суд першої інстанції всупереч вимогам ч.1 ст.1194 ЦК України не здійснив заміну ПАТ «Авіалінії Харкова» (неналежного відповідача)на ПАТ «Страхова компанія «БУСІН» (належного відповідача) та безпідставно стягнув заявлену суму моральної шкоди саме з ПАТ «Авіалінії Харкова», цивільна відповідальність якого є застрахованою.

В той же час, ПАТ «Авіалінії Харкова» наголошувало на цьому та надало відповідні пояснення про те, що відповідальність ПАТ «Авіалінії Харкова» є застрахованою і насамперед вимога про відшкодування має бути пред'явлена до страховика, а відповідальність ПАТ «Авіалінії Харкова» є субсидіарною і останнє зобов'язане здійснити відшкодування лише при недостатності отриманого страхового відшкодування для покриття такої шкоди. Вимоги ч.1 ст.1194 ЦК України судом першої інстанції проігноровано.

В суді апеляційної інстанції позивачка ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_3 апеляційну скаргу не визнали, просили суд її відхилити, рішення суду залишити без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість. Представник відповідача ПАТ «Авіалінії Харкова» та представник третьої особи ПрАТ «СК «Бусін» в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про що свідчать відповідні розписки. Причини неявки в судове засідання вказані особи суду не повідомили, колегія суддів розцінила їх як неповажні та дійшла висновку про можливість розгляду справи за їх відсутності, у відповідності до вимог ч.2 ст.305 ЦПК України.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість ухваленого рішення в цій частині, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Так, задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 в частині стягнення з ПАТ «Авіалінії Харкова» на її користь в порядку відшкодування моральної шкоди 20000 грн. 00 коп., суд першої інстанції виходив з того, що позивачем надано суду належні та допустимі докази на підтвердження своїх позовних вимог в цій частині.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, крім розміру визначеної та стягнутої судом моральної шкоди.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до договору перевезення пасажира - 14.08.2014 року ОСОБА_2 поверталась до м. Києва на борту повітряного судна чартерним рейсом КТ3202 за маршрутом Шарм-ель-Шейх - Київ (виліт о 14.00 год.), послуги з перевезення пасажирів повітряним транспортом були надані авіакомпанією ПАТ «Авіалінії Харкова».

Факт укладення договору перевезення пасажира та багажу між сторонами від 14.08.2014 року відповідачем не заперечується.

Відповідачем не заперечується і того, що приблизно о 15.00 год. на борту літака бортпровідник авіакомпанії ОСОБА_6 під час розносу напоїв прокинув на Позивачку стакан із гарячою кавою.

Даний факт також підтверджується копією довідки-направлення медичного пункту аеропорту «Бориспіль» від 14.08.2014 року, згідно якої черговим лікарем медпункту було встановлено факт отримання пасажиром ОСОБА_2 під час перевезення термічних опіків шкіри внутрішніх поверхонь стегон (верхня 1/3 частина) та надлобкової області живота І - II ступенів та ОСОБА_2 була направлена до лікаря-травматолога (а.с.9); зазначений діагноз підтверджується також довідкою №11300 від 17.08.2014 року травмпункту Київської міської лікарні №7, згідно якої позивачці спричинено термічний опік шкіри І - II ступеню та призначено відповідне лікування (а.с.10).

Згідно листа Відповідача №639 від 29.09.2014 року на звернення від 03.09.2014 року щодо отримання тілесних ушкоджень позивачкою на борту повітряного судна під час чартерного рейсу КТ3202 14.08.2014 року по маршруту Шарм-ель-Шейх - Київ - подія сталась внаслідок необережних дій бортпровідника ОСОБА_6 під час обслуговування пасажирів (а.с.13).

Дані обставини також підтвердила в суді першої інстанції свідок ОСОБА_10, яка мала безпосереднє відношення до розслідування обставин події Відповідачем.

Згідно положень ст.901, 908, 910, 928 ЦК України відповідальність перевізника за шкоду, завдану іншим ушкодженням здоров»я, визначається відповідно до глави 82 цього Кодексу, якщо договором або законом не встановлена відповідальність перевізника без вини.

Відповідно до Правил повітряних перевезень пасажирів і багажу, затверджених наказом Державної Служби України з нагляду за забезпеченням безпеки авіації від 14.03.2006 року №187, положень Варшавської конвенції (Конвенції про уніфікацію деяких правил, що стосуються міжнародних повітряних перевезень) від 12.10.1929 року, Гаагського протоколу (1955 року) - перевізник є відповідальним за шкоду, яка спричинила тілесне ушкодження пасажира, тільки за умови, що подія, яка стала причиною ушкодження, відбулася на борту повітряного судна або під час посадки чи висадки пасажира.

Згідно ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Таким чином, заподіяння тілесних ушкоджень позивачці на борту літака, під час її перевезення з вини працівника відповідача, свідчить про вину відповідача у заподіянні ОСОБА_2 моральної шкоди. Моральна шкода заподіяна позивачці саме спричиненням їй тілесних ушкоджень.

Посилання відповідача на те, що моральну шкоду позивачці зобов'язана відшкодувати страхова компанія ПАТ «Страхова Компанія « Бусін» колегія суддів не бере до уваги, оскільки відповідач не надав суду доказів того, що він завчасно повідомив страхову компанію про настання страхового випадку на борту літака, як не надав суду доказів і того, що він завчасно повідомив ОСОБА_2 дані про страхову компанію, з якою перебуває у договірних відносинах, після того, як стався зазначений випадок на борту літака.

Згідно ч.4 ст.23 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.

Враховуючи встановлені обставини справи, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що відповідно до зазначених норм матеріального права відповідальність за спричинену ОСОБА_2 моральну шкоду, має бути покладено на відповідача ПАТ «Авіалінії Харкова».

Оцінюючи обсяг заподіяних ОСОБА_2 моральних страждань, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди судом визначено, в межах заявлених позивачкою вимог, і визнано за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки ОСОБА_2 в порядку відшкодування моральної шкоди 20000,00 грн.

Проте, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції в частині розміру стягнутої з відповідача на користь позивача моральної (немайнової) шкоди - 20000 грн., колегія суддів вважає такий розмір явно завищеним. Так випадок, який стався з нею на борту літака не свідчить про безвідповідальне та халатне ставлення бортпровідника до своїх трудових обов'язків. Суд вважає, що даний факт є випадковістю, пов'язаною з рухом літака. Позивачці дійсно були заподіяні тілесні ушкодження, вона дійсно зазнала моральних страждань, але ОСОБА_2 лікувалась самостійно, не перебувала на лікуванні у медичній установі. Серйозних негативних наслідків для неї не наступило, а тому колегія суддів оцінює розмір заподіяної їй моральної шкоди у 10000 грн. та вважає, що дана сума є справедливим і достатнім відшкодуванням заподіяної позивачці, з вини відповідача, моральної шкоди.

Відповідно до ч.3 ст.303 ЦПК України, апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є підставою для скасування рішення.

Так, судом апеляційної інстанції встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права, в частині вирішення питання щодо розподілу судових витрат, а саме витрат, понесених позивачем на правову допомогу.

Так, відповідно до п.2 ч. 3 ст.79 ЦПК України до складу судових витрат віднесені витрати на правову допомогу.

Відповідно до ч.1, 2 ст.84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Відповідно до ст.47 цього Кодексу учасниками цивільного процесу, крім осіб, які беруть участь у справі, є секретар судового засідання, судовий розпорядник, свідок, експерт, перекладач, спеціаліст, особа, яка надає правову допомогу.

Відповідно до ч.1 ст.56 ЦПК України правову допомогу може надавати особа, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання правової допомоги.

Відповідно до ч.2 ст.56 ЦПК України особа, яка має право на надання правової допомоги, допускається ухвалою суду за заявою особи, яка бере участь у справі.

Таким чином, необхідною умовою допуску особи, яка надаєправову допомогу до участі у справі, єволевиявлення особи, яка бере участь у справі та прийнята з цього питання ухвала суду. Відшкодування витрат на правову допомогу може мати місце лише за наявності цих умов.

Із журналу судового засідання вбачається, що ОСОБА_7 брав участь у справі як представник позивача, а не як особа, яка надає правову допомогу. Документів, які б підтверджували те, що він є адвокатом і діє в процесі як адвокат (представник) позивача матеріали справи не містять.

Таким чином, ОСОБА_7 брав участь у розгляді справи саме в якості представника позивача ОСОБА_2 за довіреністю (а.с.17) із повноваженнями представника, передбаченими ст. 44 ЦПК України. Суд не постановляв ухвалу про допуск до участі у справі ОСОБА_7 як особи, яка надає правову допомогу позивачу.

Копія договору про надання юридичних послуг № 01/12-14 (правової допомоги) від 01 грудня 2014 року, укладеного між ОСОБА_2 та Фізичною особою - громадянином України ОСОБА_7 (а.с.44-46), копія диплому ОСОБА_7 (а.с.48), не свідчать про те, що він за законом має право на надання правової допомоги та що він був допущений судом до участі у справі як особа, яка надає правову допомогу позивачці.

Посилання позивачки на те, що ОСОБА_7 реально надавав їй правову допомогу і за його послуги вона сплатила 3654,00 грн. не є підставою для стягнення з відповідача на її користь цих витрат, оскільки ОСОБА_7 не діяв як адвокат та не діяв як особа, яка за законом має право на надання правової допомоги.

Тому, рішення суду, в частині стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу в розмірі 3654,00 грн. не ґрунтується на нормах ЦПК України, воно є незаконним та підлягає скасуванню.

Оскільки питання про розподіл судових витрат не є позовною вимогою, а є питанням яке зобов'язаний вирішити суд при ухваленні рішення, суд апеляційної інстанції скасовує рішення суду, в цій частині та не ухвалює будь якого рішення з цього питання, оскільки відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача витрат, які вона понесла на оплату послуг ОСОБА_7

Відповідно до ч.1 ст. 309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Судом першої інстанції невірно встановлено обставини, які мають значення для справи в цій частині, суд дав невірну оцінку доказам зібраним по справі, що призвело до ухвалення по справі помилкового рішення, в цій частині.

Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга ПАТ «Авіалінії Харкова» підлягає частковому задоволенню. Суд апеляційної інстанції змінює рішення суду першої інстанції, зменшує розмір стягнутої з ПАТ «Авіалінії Харкова» на користь ОСОБА_2 моральної шкоди з 20000 грн. до 10000 грн., а також скасовує рішення суду, в частині стягнення з відповідача витрат на правову допомогу в сумі 3654 грн. В іншій частині колегія суддів залишає рішення суду першої інстанції без змін.

Висновки колегії суддів відповідають фактичним обставинам справи та наявним у справі доказам.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.2 ч.1 ст. 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Авіалінії Харкова», подану представником Галь АндріємМихайловичем задовольнити частково.

Рішення Дарницького районного суду м.Києва від 25 червня 2015 року змінити.

Зменшити розмір стягнутої з Публічного акціонерного товариства «Авіалінії Харкова» () на користь ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_1) в порядку відшкодування моральної шкоди грошової суми з 20.000 грн. до 10.000 грн.

В частині стягнення з Публічного акціонерного товариства «Авіалінії Харкова» на користь ОСОБА_2 витрат на правову допомогу в сумі 3654 грн. рішення Дарницького районного суду м.Києва від 25 червня 2015 року скасувати.

В іншій частині рішення Дарницького районного суду м.Києва від 25 червня 2015 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий:

Судді: