Справа № 209/1942/15-ц
Провадження № 2/209/1113/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2015 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого - судді Решетник Т.О.,

при секретарі - Погрібній О.В.,

за участі представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпродзержинську цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення грошових коштів за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом та, доповнивши позовні вимоги, просить: стягнути з ОСОБА_4 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, адреса реєстрації: АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, адреса реєстрації: АДРЕСА_2), заборгованості у розмірі 116 000,00 доларів США (сто шістнадцять тисяч доларів США), що за офіційним курсом НБУ станом на 30.04.2015 року становить 2 441 432,51 (два мільйони чотириста сорок одна тисяча чотириста тридцять дві гривні 51 копійка); стягнути з ОСОБА_4 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, адреса реєстрації: АДРЕСА_3) на користь ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, адреса реєстрації: АДРЕСА_2) судовий збір у розмірі 3654,00 грн. (три тисячі шістсот п'ятдесят чотири гривні 00 копійок).

В обґрунтування позову ОСОБА_3 зазначив, що 01 листопада 2012 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 було укладено Договір про надання без відсоткової позики. Відповідно до п.1. Договору Позикодавець в порядку і на умовах, визначених цим Договором, надає Позичальнику позику у розмірі 116 000 доларів США, що еквівалентно 951 200,00 грн., яку Позикодавець надає у готівковій формі, в позику, з метою купівлі Позичальником у власність останнього квартири АДРЕСА_4, а також на ремонт вказаної квартири. У п.3 Договору зазначено, що про отримання грошових коштів від Позикодавця, Позичальник надає розписку про отримання грошових коштів, на суму фактично отриманих грошових коштів. Згідно п.5 Договору кінцевий строк повернення позики припадає на «15» січня 2014 року. В порядку, зазначеного у п.3 Договору, Відповідач отримав грошові кошти у розмірі 116000,00 доларів США, що еквівалентно 951200,00 грн., надання грошових коштів Позичальнику здійснювались за таким графіком: 1) Позичальнику надавались грошові кошти у розмірі 20000 доларів США, що еквівалентно 164000,00 грн. та підтверджується розпискою №1 Позичальнику від 01.11.2012 року про отримання грошових коштів; 2) Відповідачу надавались грошові кошти у розмірі 11000 доларів США, що еквівалентно 90200 грн. і підтверджується розпискою №2 Відповідача від 30.11.2012 року про отримання грошових коштів; 3) Відповідач отримав грошові кошти у розмірі 85000 доларів США, що еквівалентно 697000 грн. і підтверджується розпискою №3 Відповідача від 20.12.2012 року. П.6 Договору зазначено, що повернення грошових коштів отриманих Позичальником здійснюється у гривні з урахуванням офіційного курсу гривні до долару США, встановленого НБУ на дату сплати боргу. Однак у строк, встановлений Договором позики, з боку Відповідача не було повернуто суму у розмірі 116 000,00 доларів США, що еквівалентно 951200,00 грн. 16 січня 2014 року Позивач, Відповідачу вручив лист-вимогу з проханням негайно повернути боргу. Лист-вимогу Відповідач отримав особисто 16 січня 2014 року, а також усно Відповідач зазначив, що немає грошових коштів та не має змоги повернути Позивачу. Позивач в усній формі неодноразово нагадував про сплату боргу, однак щоб не руйнувати партнерські стосунки з Відповідачем, Позивач не звертався до суду. З боку Позивача, ще раз був вручений лист-вимогу від 02.03.2015 року, та усно Відповідач зазначив, скрутне становище, що немає грошових коштів та не має змоги повернути Позивачу. Однак станом на дату подання позову Відповідач не виконав свої зобов'язання за Договором безвідсоткової позики та не повернув отримані грошові кошти Позивачу.

Представник позивача ОСОБА_3 ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, наполягала на їх задоволенні з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнала у повному обсязі. Також пояснила, що ОСОБА_4 було допущено технічну помилку у розписці № 1 від 01.11.2012 року, розписці № 2 від 30.11.2012 року, розписці № 3 від 20.12.2012 року і не вірно було зазначено строк дії Договору 15.02.2014 року, коли насправді строк дії Договору про надання безвідсоткової позики від 01.11.2012 року, вказаний в п.5 та п.13 Договору та встановлений до 15.01.2014 року.

Вислухавши представника позивача, представника відповідача, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 01 листопада 2012 року між позивачем ОСОБА_3 (позикодавець) та відповідачем ОСОБА_4 (позичальник) було укладено Договір про надання безвідсоткової позики, згідно п.1 якого позикодавець надає у готівковій формі, в позику, з метою купівлі позичальником у власність останнього квартири АДРЕСА_5, а також на ремонт вказаної квартири, грошову суму у розмірі 116000,00 доларів США (сто шістнадцять тисяч доларів США 00 центів), що еквівалентно 951 200,00 (девятсот пятдесят одна тисяча двісті гривень 00 копійок) (а.с.6).

Згідно п. 2 договору надання грошових коштів позичальнику узгоджено та встановлено сторонами в період з 01 листопада 2012 року по 15 січня 2013 року.

Про отримання грошових коштів від позикодавця, позичальник надає розписку про отримання грошових коштів, на суму фактично отриманих грошових коштів (п.3 договору).

Кінцевий строк повернення позики припадає на 15 січня 2014 року (п.5 договору).

Відповідно до п. 6 договору повернення грошових коштів отриманих позичальником здійснюється у гривні з урахуванням офіційного курсу гривні до долара США, встановленого НБУ на дату сплати боргу, підтвердженням виконання зобовязань відображається у графіку погашення заборгованості, який є невідємною частиною цього Договору (Додаток № 1).

Також позивачем були надані до суду письмові розписки про отримання коштів, оригінали яких були досліджені в судовому засіданні, а копії приєднані до матеріалів справи.

В судовому засіданні представник позивача пояснила, що відповідно до істотних умов договору про надання безвідсоткової позики від 01.11.2012 року строк для повернення позики встановлений - 15.01.2014 року, проте в розписках ОСОБА_4 допущено помилку, і зазначено - 15.02.2014 року, тому слід вірним вважати дату кінцевого строку повернення позики саме дату 15.01.2014 року, що також не заперечувалось і було підтверджено представником відповідача.

В підтвердження отримання грошових коштів в сумі 20000 доларів США, що еквівалентно 164000 гривень від позивача ОСОБА_3 та їх повернення на умовах договору про надання безвідсоткової позики від 01.11.2012 року, відповідачем ОСОБА_4 01.11.2012 року було надано відповідну розписку № 1 (а.с.8).

Відповідно до розписки № 2 від 30.11.2012 року (а.с.9) відповідач отримав від позивача в борг грошові кошти в сумі 11000 доларів США, що еквівалентно 90200 гривень, з кінцевим строком повернення 15.01.2014 року.

20 грудня 2012 року відповідач отримав від позивача в борг грошові кошти в сумі 85000 доларів США, що еквівалентно 697000 гривень, з кінцевим строком повернення 15.01.2014 року, що підтверджується копією розписки № 3 від 20.12.2012 року (а.с.10).

З матеріалів справи вбачається, що 16.01.2014 року та 02.03.2015 року позивачем вручалися відповідачу під особистий підпис письмові вимоги про сплату заборгованості за договором безвідсоткової позики (а.с.11, 12).

Але умови договору відповідач не виконав та грошові кошти не повернув.

В контексті викладених відносин, судом встановлено, що спірні правовідносини по справі врегульовані Цивільним кодексом України.

Згідно зі ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором.

Статтями 525 та 615 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання.

Нормами статті 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

У відповідності до ст.ст.524, 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виражене та виконане у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті.

Нормою статті 599 ЦК України передбачено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Вирішуючи питання щодо позовних вимог ОСОБА_3 з приводу стягнення з відповідача ОСОБА_4 заборгованості за договором про надання безвідсоткової позики від 01.11.2012 року, суд вважає доведеним факт укладення між позивачем та відповідачем договору позики, а також встановленим факт невиконання відповідачем своїх зобовязань перед позивачем щодо повернення боргу в сумі 116000,00 доларів США в строк до 15.01.2014 року включно. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, у звязку із чим з відповідача на користь позивача, в межах заявлених позовних вимог, підлягає стягненню заборгованість за договором про надання безвідсоткової позики від 01.11.2012 року у розмірі 116 000,00 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 30.04.2015 року становить 2441432,51 грн.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, враховуючи результат вирішення справи, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у справі, що складаються з судового збору.

Керуючись ст.ст. 8, 10, 11, 57-61, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення грошових коштів за договором позики - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1) на користь ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2), заборгованість за договором про надання безвідсоткової позики від 01 листопада 2012 року у розмірі 116 000,00 (сто шістнадцять тисяч) доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 30.04.2015 року становить 2441432,51 грн. (два мільйони чотириста сорок одна тисяча чотириста тридцять дві гривні 51 копійка).

Стягнути з ОСОБА_4 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1) на користь ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2) судовий збір у розмірі 3654,00 грн. (три тисячі шістсот п'ятдесят чотири гривні 00 копійок).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі протягом десяти днів з дня його проголошення (отримання) апеляційної скарги через суд першої інстанції, що його ухвалив.

Cуддя Т.О. Решетник