АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2010 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Чупікової В. В.

суддів: Одинака О.О., Сулятицької М.М.

секретар Єфтеньєв О.Г.

за участю обох сторін розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк „ПриватБанк" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства комерційний банк „ПриватБанк" про визнання недійсними змін до кредитного договору, за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційний банк „ПриватБанк" на рішення Кельменецького районного суду Чернівецької області від 8 липня 2010 року,

встановила:

Рішенням Кельменецького районного суду Чернівецької області від 8 липня 2010 року в задоволенні позову ПАТ КБ „ПриватБанк" до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості відмовлено повністю.

Позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ПАТ КБ „ПриватБанк" задоволено частково.

АПЕЛЯЦ

Визнано недійсними зміни до відсоткової ставки по кредиту, внесені до п.4|1 Кредитного договору від 25.01.2008 року з 1 лютого 2009 року в частині збільшення розміру відсотків за користування кредиту з 18 % до ЗО % та зміни внесені в додаток до даного договору, зокрема Графік погашення кредиту і відсотків.

Визнано недійсним пункт 2.3.1 договору про надання о кредиту Е/У082234 від 25 січня 2008 року в частині права банку збільшувати в односторонньому порядку розміру відсоткової ставки.

Стосовно пункту 4.3 в частині збільшення розміру процентної ставки - відмовлено.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ПАТ КБ „ПриватБанк" про припинення договору поруки - відмовлено повністю. ,

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ „ПриватБанк" просить скасувати рішення суду І інстанції і ухвалити нове рішення, яким задовольнити їх позовній* вимоги та стягнути з відповідачів заборгованість в розмірі 73075 грн. 07 коп. за кредитним договором № Е/У082234 від 25 січня 2008 року.

Посилається на те, що суд першої інстанції не повністю з'ясував обставини, що мають значення для справи, виніс рішення з грубим порушенням застосування норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи та на невідповідністю висновків викладених у рішенні, обставинам справи.

Зазначає, що суд в порушення чинного законодавства, неправомірно визнав недійсним п.2.3.1 кредитного договору в частині права банка збільшувати в односторонньому порядку розміру відсоткової ставки.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду -першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до ст.651 ЦК України зміні умов договору допускається лише за згодою сторін. Згідно ст. 11 ч.І Закону України „Про захист прав споживачів" договір про надання споживчого кредиту укладається між кредитодавцем та споживачем, відповідно до якого кредитодавець надає кошти (споживчий кредит) або бере зобов'язання надати їх споживачеві < для придбання продукції у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач зобов'язується повернути їх разом з нарахованими^ відсотками. Відповідно до абзацу 4 ч. 4 ст. 11 Закону України „Про захист прав споживачів" у договорі про надання споживчого кредиту може зазначатися, що відсоткова ставка за кредитом може змінюватися залежно від зміни облікової ставки Національного банку України або в інших випадках. Про зміну відсоткової ставки за споживчим кредитом споживач повідомляється кредитодавцем письмово протягом семи календарних днів з дати її зміни. Без такого повідомлення будь-яка зміна відсоткової ставки є недійсною. Крім цього, 09 січня 2009 року набув чинності Закон України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо заборони банкам змінювати умови договору банківського вкладу та кредитного договору в односторонньому порядку", яким вводиться заборона банкам в односторонньому порядку збільшувати встановлений договором розмір процентів за кредитним договором.

З огляду на викладене колегія судців приходить до висновку, що суд І інстанції правильно встановив, що позивач в односторонньому порядку вніс зміни до п.4.1 Кредитного договору № Е/У082234 від 25.01.2008 року, збільшивши розмір відсотків за користування кредитом з 01.02.2009 року з 18 % річних до 30 % річних. Належними та допустимими доказами ПАТ КБ „ПриватБанк" не довів про дотримання ними вимог закону щодо внесення змін до умов договору щодо збільшення процентної ставки за користування ним кредитними коштами.

Оскільки позивач нарахував заборгованість по кредиту з врахуванням збільшеної процентної ставки, а зміни до Кредитного договору № Е/У082234 від 25.01.2008 року щодо збільшення процентної ставки внесенні з порушенням закону, то суд першої інстанції обґрунтовано відмовив позивачу в задоволенні його позовних вимог щодо стягнення з відповідачів заборгованості в сумі 73075,07 грн.

Відповідно до пункту 2.3.1 вищезгаданого договору банк має право збільшувати розмір відсоткової ставки за користування кредитом при зміні кон'юнктури ринку грошових ресурсів в Україні. При цьому банк за 20 календарних днів до вступу в силу зміненої відсоткової ставки письмово повідомляє позичальника шляхом направлення останньому відповідного повідомлення. В повідомленні банком зазначається новий розмір процентної ставки та дата, з якої розпочато застосування цього нового розміру ставки, новий графік погашення кредиту відсотків та винагороди. Наведений пункт кредитного договору порушує вимоги абз. 4 ч.4 ст. 11 Закону України „Про захист прав споживачів" та п. 3.4 та п. 3.5 Правил надання банкам України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою Правління Національного банку України № 168 від 10 травня 2007 року, згідно яких процентна ставка за кредитом змінюється лише в разі зміни облікової ставки Національного банку або лише в разі настання події, незалежної від волі сторін договору , яка має безпосередній вплив на вартість кредитних ресурсів банку.

За таких обставин відповідно до вимог ст..215, ч.І ст.203 ЦК України вищезазначений пункт договору був правильно визнаний судом першої інстанції недійсним, як такий, що суперечить вимогам цивільного законодавства.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що обставини по справі встановлені повно, на підставі належних та допустимих доказів, яким судом дана належна оцінка і до встановлених таким чином спірних правовідносин суд правильно застосував норми матеріального та процесуального права, що їх регулюють.

Зазначені в апеляційній скарзі доводи висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 209,218,307, 308 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк „ПриватБанк" відхилити.

Рішення Кельменецького районного суду Чернівецької області від 8 липня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий

Судді: