Справа № 274/4277/14-ц
Провадження № 2/0274/116/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.11.2015 року .Бердичівський міськрайонний суд в складі: головуючого судді Хавронюк О.Л., з участю секретаря - Лободи В.Л.,представника позивача- Олейникової Д.Р., представників відповідача - ОСОБА_1, ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Бердичеві цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні власністю, стягнення моральної та матеріальної шкоди

В С Т А Н О В И В :

Позивач, згідно позову та уточнень до нього(а.с.96,133), просить стягнути з відповідача на його користь 1290,47 грн. матеріальної шкоди, 10000 грн. моральної шкоди, а також зобовязати відповідача не наближатись ближче ніж 5 метрів до паркану, воріт та вхідної калитки будинковолодіння №49 по провулку Левадному в м.Бердичеві. Позивач вказує на те, що відповідач на протязі останніх 3 років чинить перешкоди в користуванні власністю. Спір вирішувався судом, за рішенням якого відповідача було зобовязано утримувати домашню птицю в межах свого будинковолодіння. Однак 17.07.2014 року птиця відповідача переміщувалась за межами його подвіря, 2 птиці загинуло з невідомих причин. Відповідач з косою прибіг до будинку позивача і звинуватив його та його дружину в загибелі птиці, а потім 2 тушками птиці почав бити дружину по обличчю. Дружина позивача закрила ворота через те, що відповідач кидався на неї з косою, а відповідач з дружиною бив сталевими предметами у вхідні ворота, пошкодив ворота та замок, чим заподіяв матеріальної шкоди. Також відповідач наніс ушкодження косою свідку ОСОБА_5, який намагався вгамувати відповідача і його дружину. Відповідачем спричинено позивачу моральну шкоду, яка полягає в глибоких душевних стражданнях, розладі сну, він вимушений вживати додаткових зусиль через протиправну поведінку відповідача. Відповідач фактично створив перешкоди для його вільного пересування за межами будинковолодіння .

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав. Ствердив, що відповідач 17.07.2014 року вдарив його дружину, свідка, бігав за собакою, хотів її убити. Він пошкодив його майно-ввірвався в подвіря, погрожував, бив хвіртку, стовпи, на яких потріскався камінь. Матеріальна шкода заподіяна тим, що пошкоджена хвіртка, пробито засув, необхідно міняти стовпчик, фарбувати ворота і хвіртку. Моральні страждання відчував через те, що відповідач на його очах побив дружину, хамив їй ,бігав за собакою, зайшов без дозволу на його територію. Він не може більше терпіти такої поведінки відповідача, нервується, вживає лікувальні препарати. Його будинок розташований за 4-4,5 м від проїзджої частини, до будинку № 51 є інший підїзд, відповідач може використовувати його.

Представник позивача просить позов задоволити як обґрунтований дослідженими в судовому засіданні доказами. Зазначила, що відповідач навіть не намагався примиритись чи елементарно вибачитись перед позивачем. Між сторонами неприязні відносини на протязі більше 3 років, відповідач ухиляється від виконання рішення суду від 4.06.2013 року. На очах у позивача, який є інвалідом, відповідач з косою в руках намагався проникнути в подвіря будинку, бив його дружину, що завдало йому моральних страждань. Факт спричинення матеріальної шкоди ствердили суду свідки ОСОБА_6, ОСОБА_5, є кошторис ремонтних робіт, суду представлено відеозапис з камери спостереження. Відповідач своєю протиправною поведінкою принижує позивача,на очах якого відповідач проник на подвіря, в його руках була коса, він бив щосили у ворота та хвіртку , тушками птиці бив дружину позивача по обличчю , наносив словесні образи.

Представники відповідача позов не визнали. Вказали, що ініціатором конфлікту була дружина позивача, а не відповідач. Позивачем не аргументовано в чому полягає матеріальна шкода. З представленого відеозапису камери спостереження видно, що відповідач підійшов до хвіртки воріт в будинок позивача, його бє лопатою дружина позивача, тушки птиці та ОСОБА_4 падають на подвіря. Відповідач ніяким чином не реагував на поведінку дружини позивача, а вона намагалась кинути на нього відро. При огляді працівники міліції не виявили пошкоджень воріт чи хвіртки, а свідок ОСОБА_7 вказав, що виявлені пошкодження на стовпчику могли утворитись внаслідок значного прикладання сили, давність утворення пошкоджень не визначалась. Представник зауважив, що собака позивача вільно бігає за межами подвіря, душить птицю, що викликало конфлікт. Предявленням позову позивач намагається звести рахунки. Вимога про заборону наближатись до воріт подвіря обмежує свободу пересування відповідача. ОСОБА_4 не намагався примиритись тому, що він не винен.

Свідок ОСОБА_5 суду ствердив, що він 17 липня 2014 року був в гостях у позивача. Через вікно він побачив в подвірї відповідача, який тушками 2 гусей бив дружину позивача. Дружина ОСОБА_4 била припоном по хвіртці. Він вибіг на подвіря, відповідач вдарив його двічі по ліктю, розмахував косою, погорожував, позивач в цей час кричав, вони викликали міліцію. Позивач рознервувався, після цих подій постійно вживав ліки, не спить. Під час цих подій був зламаний дверний замок хвіртки, двері перекосились, на стовпі є тріщина .

Свідок ОСОБА_6 пояснив, що за замовленням позивача розраховував кошторис та обєм робіт щодо ремонту воріт. Стовпчик воріт має тріщину, верх його посунувся у двір, за рахунок просідання просіли ворота на рівні завісу. На наявність ушкоджень хвіртки він уваги не звертав, саму хвіртку потрібно фарбувати. Причина пошкодження йому не відома.

Суд, вислухавши пояснення позивача, представників сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про відмову в задоволенні позову з наступних підстав.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України).

Відповідно до ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч.З ст.386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Частинами 1,2 ст.1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим нємайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній чи юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що 17 липня 2014 року між відповідачем, дружиною позивача, за участі свідка ОСОБА_5, іншої особи (як вказали представники сторін - бувшої дружини відповідача)відбувся конфлікт.

Згідно матеріалів перевірки Бердичівського МР УМВС України в Житомирській області з гр.ОСОБА_8, ОСОБА_4, ОСОБА_9 проведено профілактичну бесіду з приводу недопущення конфліктів в майбутньому, наявність ознак кримінального правопорушення не виявлено, про що складено висновок від 24.07.2014 року. 17.07.2014 року до міліції звернулась ОСОБА_8, яка вказала, що в цей день приблизно в 20 год.40 хв. відповідач біля її будинку вчинив сварку, в ході якої висловлювався брутальною лайкою та погрожував фізичною розправою, просила прийняти міри до сімї ОСОБА_9. Вказала, що мала місце коса, та погроза можливістю її застосувати ,очевидцем події був ОСОБА_5 18.07.2014 року ОСОБА_9 подала заяву про прийняття мір до мешканців будинку № 49 по провул.Левадному ,які 17.07.2014 року ображали її нецензурною лайкою, погрожували. А їх собака задушила 3-х її гусей. Відповідач в заяві від 18.07.2014 року просив прийняти міри до позивача та його знайомих, які погрожують йому фізичною розправою. В письмових поясненнях 17.07.2014 року ОСОБА_8 вказала, що почула грюкіт в ворота будинку, побачила біля хвіртки відповідача. Коли вона відчинила хвіртку, то відповідач відразу почав бити її по тілі тушками двох гусей, вона закрила хвіртку, а ОСОБА_9 взяв до рук косу і бив нею по хвіртці, погрожував розправою. До нього підбігла дружина Люся і металевим прутом била по вхідних воротах. На подвіря вийшов ОСОБА_5, йому вони теж погрожували. Її дочка викликала працівників міліції. ОСОБА_4 в своїх поясненнях вказав, що бачив, як собака позивача погризла його гусенят. Він пішов до будинку позивача розібратись. В нього кинули відро, а потім знайомий позивача почав йому погрожувати. ОСОБА_9 вказала в своїх поясненнях, що після виявлення двох задушених гусенят, вона з колишнім чоловіком та сином підійшла до будинку позивача, щоб розібратись в ситуації. На їх зауваження вийшла ОСОБА_8 та невідомий чоловік і почали їх ображати і погрожувати. Вона викликала міліцію.

Для відшкодування шкоди за ст.1166 ЦК України необхідна наявність чотирьох складових: наявність матеріальної шкоди, неправомірна поведінка заподіювача шкоди, його вина, а також причино-наслідковий зв'язок між неправомірною поведінкою заподіювача шкоди та завданою шкодою. Неправомірність поведінки відповідача, наявність матеріальної шкоди та причинно-наслідковий зв'язок між завданою шкодою та неправомірними діями відповідача не підтверджується наявними матеріалами справи. На підставі п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди №6 від 27 березня 1992 року, шкода, заподіяна майну фізичної особи, підлягає відшкодуванню у повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Доводи позивача про те, що саме відповідачем було завдано матеріальних збитків на суму 1290,47 грн. обєктивно дослідженими доказами не стверджуються.Пояснення свідка ОСОБА_5 про те, що він особисто бачив, як по хвіртці била металевим припоном дружина відповідача узгоджуються із відеозаписом камери спостереження, де очевидним є той факт, що в конфлікті брала участь інша жінка, що дійсно завдала декілька ударів ззовні по зачиненій хвіртці в той час, як з іншого боку був свідок. З відеозапису є очевидним і той факт, що між дружиною позивача і відповідачем відбувся конфлікт. Так, відповідач з косою в руках бігав за собакою, яку дружина відповідача впустила в хвіртку. Через деякий час, з косою в одній руці та двома тушками птиці в іншій руці, до воріт підбіг відповідач, намагався зайти в хвіртку. Дружина позивача з довгим предметом в руках наносила удари по держаку коси та одночасно відбивала напади відповідача держаком коси, чим змусила його вийти з подвіря. Факт заподіяння тілесних ушкоджень будь-кому в цей час з відеозапису не вбачається.

Представлений кошторис, фото вигляду воріт, хвіртки та стовпчиків (а.с.105-110,127-131 )не можуть бути взяті судом до уваги як достатні та беззаперечні докази того, що саме відповідач спричинив виявлені ушкодження воріт з хвірткою, стовпчика, що вони утворились саме від його дій, які мали місце 17.07.2014 року, і потребують ремонту на вказану суму.

Позивачем, всупереч ст.23,1167 ЦК України не доведено факту порушення його прав саме відповідачем, що саме дії відповідача призвели до спричинення моральної шкоди. Посилання позивача на невиконання відповідачем рішення суду в іншій цивільній справі (а.с.5)заявлених вимог про відшкодування моральної шкоди не стверджує.

Суд відмовляє у задоволенні вимог про заборону відповідачу наближатися ближче ніж 5 метрів до паркану, воріт та вхідної хвіртки будинковолодіння.

Право на захист особистих немайнових прав фізичної особи визначено ст.275 ЦК України, яка передбачає як загальні способи надання фізичній особі можливості захисту свого особистого немайнового права від протиправного посягання з боку інших осіб, перелік та способи застосування яких встановлені главою 3 ЦК України, так і спеціальні способи захисту, які встановлюють конкретно для певної категорії прав в цілому та для конкретного права зокрема.

Відповідно до ст. 83 Земельного кодексу України землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земель приватної та державної власності, а також земельні ділянки за їх межами, на яких розташовані об'єкти комунальної власності. До земель комунальної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать: землі загального користування населених пунктів (майдани, вулиці, проїзди, шляхи, набережні, пляжі, парки, сквери, бульвари, кладовища, місця знешкодження та утилізації відходів тощо).

Позивачем не надано доказів того,на якій відстані від дороги загального користування знаходиться його паркан,ворота та хвіртка ,до земель якої територіальної громади належить дорога загального користування і якою мають право вільно користуватися обидві сторони.

Доводи позивача про те,що відповідач може користуватись іншим підїздом до будинку , суд до уваги не приймає, оскільки відповідач не може бути обмежений у свободі пересування, здійсненні своїх прав щодо використання будь-якого проїзду, дороги загального користування, тощо.

Судовий збір, від сплати якого позивач звільнений згідно з Законом України "Про судовий збір",відшкодуванню з відповідача на підставі ст.88 ЦПК України не підлягає, відноситься на рахунок держави. У відшкодуванні витрат відповідача на правову допомогу (а.с.145)суд відмовляє на підставі ст.84 ЦПК України, оскільки представлена квитанція не є належним фінансовим документом.

Керуючись ст.ст. 10,11,60, 88,212-215,209,218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні власністю, стягнення моральної та матеріальної шкоди відмовити повністю за безпідставністю вимог.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційний суд Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення.

Суддя :