Справа № 489/4477/15-ц
Номер провадження 2/489/2147/15
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

01 жовтня 2015 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

при секретарі Антоненко А. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (далі-позивач) до ОСОБА_2 (далі-відповідач) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

встановив

В липні 2015 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона є власником частки будинку. У будинку також зареєстрована та не проживають відповідач та її неповнолітній син. Вказує, що відповідач не сплачує комунальні послуги, відмовилась надати паспорт для оформлення субсидії.

Посилаючись на викладене, позивач просила суд визнати відповідача та її неповнолітнього сина такими, що втратили право користування житловим приміщенням.

Позивач в судовому засідання свої вимоги підтримав, просила позов задовольнити, проти заочного розгляду не заперечувала.

Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суду невідомо.

Ухвалою суду вирішено проводити заочний розгляд справи.

Дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини та відповідні правовідносини.

Позивачу на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 18.01.2011 належить 22/100 частини домоволодіння за адресою: вул. Баштанська, 6 в м. Миколаєві.

Згідно Довідки №1582 від 16.06.2015 за зазначеною адресою зареєстровані позивач, її син ОСОБА_3, її онучка ОСОБА_4, відповідач зі своїм сином ОСОБА_5

Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї.

Відповідно до частини другої статті 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку.

Допитані в якості свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 підтвердили, що відповідач та її неповнолітній син не проживають у спірному будинку понад рік.

Таким чином, враховуючи, що законодавством чітко передбачено підстави визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме не проживання понад один рік, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України суд

вирішив

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, 03.05.1973 р. н. та ОСОБА_5, 10.06.1999 р. н. такими, що втратили право користування буд. 6 по вул. Баштанській в м. Миколаєві.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем шляхом подачі апеляційної скарги апеляційному суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржено позивачем до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя В. В. Кокорєв