Справа № 527/1933/15-ц
номер провадження 2/527/547/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.11.2015 року Глобинський районний суд Полтавської області в складі:

головуючої судді - Марущак Р.М.,

при секретарі - Проценко А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Глобине цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Глобинської міської ради Полтавської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом, ІІІ особи без самостійних вимог щодо предмету спору Глобинська районна державна адміністрація, реєстраційна служба Глобинського районного управління юстиції, відділ Держземагентства (нині Держгеокадастру) у Глобинському районі, Глобинська державна нотаріальна контора, ОСОБА_2, ОСОБА_3, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 04.08.2015 року звернулася до суду з зазначеним позовом.

Обґрунтувала його наступним. 09.11.2000 року помер її батько - ОСОБА_4, після смерті якого залишилось спадкове майно - житловий будинок з господарськими будівлями, розташований в м. Глобине Полтавської області по вул. Дзержинського, 1/7. Вона є спадкоємцем майна померлого за заповітом.

Вказаний будинок батько збудував на передбачених законом підставах: мав дозвіл на будівництво виконкому Глобинської міської ради, затверджену технічну документацію. По завершенню будівництва здав його в експлуатацію та зареєстрував у Глобинській міській раді.

При зверненні до нотаріуса виявилося, що при житті ОСОБА_4 не оформив правовстановлюючий документ на домоволодіння. По цій причині Глобинська держнотконтора відмовила їй (позивачу) у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Посилаючись на викладене, позивач прохала суд визнати за нею в порядку спадкування за заповітом ОСОБА_4, право власності на вказане нерухоме майно.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявилася, направила до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. У засіданні, що відбувалося раніше, позов підтримувала, посилаючись на підстави та обставини, зазначені в ньому.

Представник відповідача Глобинської міської ради, представники третіх осіб - Глобинської районної державної адміністрації, реєстраційної служби Глобинського районного управління юстиції, відділу Держземагентства (нині Держгеокадастру) у Глобинському районі, Глобинської державної нотаріальної контори у судове засідання не зявилися. Належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи. Заперечень на позов не надіслали.

Треті особи ОСОБА_2, ОСОБА_3 у судове засідання не з»явилися, направили до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності. Зазначили, що проти задоволення позову не заперечують. Аналогічну думку ОСОБА_2 висловила в засіданні 28.10.2015 року.

Суд, дослідивши та оцінивши надані письмові докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємного звязку встановив наступне.

9.11.2000 року помер ОСОБА_4. За життя 10 червня 1998 року, він склав заповіт, посвідчений державним нотаріусом Глобинської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 за реєстровим № 2-1188, згідно якого все своє майно заповів дочці ОСОБА_1. Заповіт на день смерті не змінено та не скасовано. Згідно дослідженої судом спадкової справи № 322/2013, заведеної Глобинською районною державною нотаріальною конторою, позивач - єдиний спадкоємець, яка в установлений законом строк прийняла спадщину. Дружина померлого ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка мала право на обов»язкову частку у спадщині, померла 10.06.2004 року.

Глобинська державна нотаріальна контора відмовила ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями, розташований у м. Глобине Полтавської області по вул. Дзержинського, 17, у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на нього.

Відповідно до ОСОБА_7 Міністрів СРСР від 26.08.1948 року «Про застосування Указу ПВР СРСР від 26.08.1948 року» побудовані громадянами на відведених їм земельних ділянках будинки є їх особистою власністю.

Порядок правової реєстрації будинків та господарських будівель і споруд, а також домоволодіння в містах та селищах міського типу був врегульований на Україні Інструкцією про порядок реєстрації будівель в містах, робочих, дачних і курортних селищах України від 23/25.12.1947 року, Інструкцією про порядок реєстрації будинків і домоволодінь в містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою 31.01.1966 року Мінкомгоспом УРСР.

Запис в реєстраційній книзі про належність домоволодіння на праві особистої власності певній особі, вважався офіційним доказом права власності даної особи на це домоволодіння.

Таким чином, починаючи з 1948 року громадяни будують житлові будинки в містах, селищах міського типу та в сільській місцевості тільки на праві власності.

Закінчений будівництвом будинок забудовник міг експлуатувати тільки після приймання і вводу його в експлуатацію.

Позивачем у справі надані письмові докази, які свідчать, що названий будинок спадкодавцем було побудовано на законних підставах, відповідно до законодавства, яке діяло в той час. Так, рішенням виконкому Глобинської селищної ради від 12.09.1973 року № 18 ОСОБА_4 було надано дозвіл на будівництво будинку по вул. Дзержинського, 1в м. Глобине на відведеній для цієї мети ділянці. Будівництво проводилося на підставі технічної документації, затвердженої в складі генерального плану, та за наявності технічного проекту. 5 липня 1998 року будинок було введено в експлуатацію, що підтверджується відповідним актом (але за новою адресою вул. Дзержинського 1/7). Інвентарна справа містить відмітки про реєстрацію Глобинської міської ради. Таким чином, вказаний будинок за життя належав ОСОБА_4 на праві власності на підставі діючого на той час законодавства.

За висновком відділу регіонального розвитку, містобудування та архітектури Глобинської РДА від 27.05.2015 року № 222/02-04, житловий будинок літ. «А», сарай літ. «б», літня кухня літ. «Б», вбиральня літ. «Г», ганок літ. «Аг», огорожа №1, ворота №2, які розташовані в м. Глобине Полтавської області по вул. Дзержинського, 1/7, збудовані без істотних порушень діючих будівельних норм і правил.

Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав і обов»язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Ч.1 ст. 182 ЦК України встановлено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають реєстрації.

Згідно ст. 1299 ЦК України, якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобовязаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна.

У відповідності до ст. ст. 1217, 1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Позивач набула право на спадкування на час дії ЦК УРСР від 18.07.1963 року. П.1 ч.1 ст. 549 названого Кодексу визнавалося, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Встановлено, що на час смерті батька позивач проживала разом з ним у спадковому будинку і була зареєстрована в ньому, як член його сім»ї.

Встановивши, що спадкодавець ОСОБА_4 за життя на передбачених законом підставах набув право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, розташований в м. Глобине Полтавської області по вул. Дзержинського,1/7, суд дійшов висновку, що позивач, як єдиний спадкоємець, яка прийняла спадщину, має право на успадкування названого майна за заповітом і визнання за нею права власності на нього.

Визнання права власності за ОСОБА_1 на спадковий житловий будинок з господарськими будівлями не оспорюється відповідачем та не порушує прав чи інтересів інших осіб.

Позов ґрунтується на законі, доведений належними доказами, а тому підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 15, 16, 182, 328, 1217, 1218, 1299 ЦК України, ст.. 549 ЦК УРСР 1963 року, ст. ст. 10, 11,30, 60, 61, 212-215 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженкою ІНФОРМАЦІЯ_3, в порядку спадкування за заповітом після померлого 9 листопада 2000 року ОСОБА_4, право власності на нерухоме майно: житловий будинок літ. «А», сарай літ. «б», літню кухню літ. «Б», убиральню літ. «Г», ганок літ. «Аг», огорожу №1, ворота №2, які розташовані в м. Глобине Полтавської області по вул. Дзержинського, 1/7.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Полтавської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ ГЛОБИНСЬКОГО

РАЙОНОГО СУДУ ОСОБА_8