Єдиний унікальний номер 234/1604/15-ц Номер провадження 22-ц/775/181/2015
Головуючий у 1 інстанції - Літовка В.В.
Доповідач - Біляєва О.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2015 року Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого Біляєвої О.М.,

суддів Осипчук О.В., Папоян В.В.,

при секретарі Журавльові О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Артемівську апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Краматорського міського суду Донецької області від 09 червня 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми процентів, відшкодування збитків,

В С Т А Н О В И В :

Заочним рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 09 червня 2015 року позов задоволено частково: стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 проценти на рівні облікової ставки НБУ за користування позикою 3086 гр. 22 коп., 3% річних за несвоєчасне повернення боргу 1083 грн. 73 коп., понесені судові витрати. У стягненні збитків відмовити.

Не погоджуючись з рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права й порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення та задовольнити позовні вимоги повністю, стягнувши з відповідача на його користь втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням основної суми боргу за період з 01 січня 2012 року по 28 лютого 2015 року, у розмірі 36750 грн. 79 коп.; судові витрати у розмірі 166 грн. 40 коп. (різниця між фактично сплаченою платою і платою, що встановлена оскарженим рішенням); судові витрати за подання апеляційної скарги 184 грн. Рішення в частині задоволення позовних вимог залишити без змін.

В обґрунтування скарги апелянт зазначив, що суд неправильно відмовив у стягненні збитків у сумі 36750 грн. 79 коп., не застосувавши до спірних правовідносин положення ст.ст. 22, 611, 613 ЦК України та не врахувавши, що зазначена сума знаходиться у причинному звязку зі знищенням суми основного боргу.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу з наведених у ній мотивів.

ОСОБА_2М.) у судове засідання не зявилась, про час і місце розгляду справи повідомлена.

Згідно зі ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції, задовольняючи частково позов, виходив з того, що між сторонами був укладений договір позики, строк виконання якого сплинув, але відповідач у повному обсязі зобовязання не виконала. За прострочення виконання грошового зобовязання відповідач несе відповідальність на підставі ст. 625 ЦК України. Крім того, позикодавець має право на отримання від позичальника процентів від суми позики на рівні облікової ставки НБУ за період користування позикою. Вимоги про стягнення суми збитків не ґрунтуються на законі.

Рішення суду в частині стягнення процентів на рівні облікової ставки НБУ за користування позикою 3086 гр. 22 коп., 3% річних за несвоєчасне повернення боргу 1083 грн. 73 коп., судового збору у сумі 243 грн. 60 коп. сторонами не оскаржується.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення в частині відмови у стягненні суми збитків, апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та визначив закон, яким регулюються спірні правовідносини.

Так, згідно зі ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики).

Наслідки порушення договору позичальником передбачені ст. 1050 ЦК України. Зокрема, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Відповідно до вимог статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків.

Особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 614 ЦК України).

Згідно зі статтею 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором.

Відповідно до вимог статті 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Звертаючись до суду із позовом про стягнення збитків, ОСОБА_1 обґрунтовував свої вимоги тим, що невиконання відповідачем умов договору позики призвело до заподіяння позивачу збитків у зв'язку зі знищенням основної суми боргу за період з 01 січня 2012 року по 28 лютого 2015 року.

Судом установлено, що 01 червня 2006 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (після зміни прізвища ОСОБА_3М.) уклали договір позики грошових коштів у сумі 11400 грн. строком на три місяці (ас. 11).

У звязку з невиконанням відповідачем зобовязань за вказаним договором заочним рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 22 червня 2009 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто суму позики 11400 грн., інфляційні втрати за період з 02 червня 2006 року по 28 лютого 2009 року 6235 грн. 80 коп., проценти від суми позики 2771 грн. 19 коп. Заочним рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 23 квітня 2012 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто за період з 01 березня 2009 року по 31 грудня 2011 року проценти за час користування позикою 2963 грн. 17 коп., інфляційні втрати 2462 грн. 40 коп., 3% річних від простроченої суми позики 969 грн. (ас. 13, 14).

Висновок суду першої інстанції про відсутність правових підстав для застосування до відповідача такої міри відповідальності як відшкодування збитків ґрунтується на вимогах закону.

На підставі логічного тлумачення ст.ст. 623 і 22 ЦК можна стверджувати, що Цивільний кодекс не допускає отримання кредитором прибутку в результаті відшкодування збитків, а передбачають лише поновлення майнового стану кредитора шляхом відшкодування збитків.

Ураховуючи, що є судове рішення про стягнення суми основного боргу, яке набрало законної сили, в іншому випадку (якщо з боржника будуть стягнені грошові кошти в розмірі суми позики) ОСОБА_1 отримав би дохід.

Отже, вимоги позивача про стягнення збитків у зв'язку зі знищенням основної суми боргу є безпідставними.

Наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду і не належать до тих підстав, із якими процесуальне законодавство повязує можливість прийняття рішення щодо скасування або зміни оскарженого рішення. Суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального й процесуального права, що відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України є підставою для відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Рішення в частині задоволення позовних вимог сторонами не оскаржено, його законність й обґрунтованість апеляційним судом не перевірялась.

Керуючись ст.307 ч.1 п.1, ст.ст.308, 313-315 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Заочне рішення Краматорського міського суду Донецької області від 09 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий

Судді