Справа № 500/4865/14-ц
Провадження № 2/500/342/15
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 червня 2015 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді Бурнусуса О.О.,

при секретарі Кулик О.А.,

за участю сторін: позивача ОСОБА_1 , представника позивача - ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 , представника відповідача - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ізмаїл цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на дітей та додаткових витрат на утримання дитини, -

В С Т А Н О В И В:
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 , який уточнила та остаточно просила стягнути з ОСОБА_3 аліменти на її користь на утримання їх повнолітньої дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно по ? частки з усіх видів заробітку, починаючи з моменту подачі позовної заяви і до закінчення нею навчання або не більше ніж до досягнення двадцяти трьох років та неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щомісячно по ? частки з усіх видів заробітку, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку,починаючи з моменту подачі позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття, а саме по ІНФОРМАЦІЯ_3 . Крім цього, ОСОБА_1 просить стягнути з ОСОБА_3 додаткові витрати на утримання їх неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в сумі 2415 гривень. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що вона з відповідачем по справі перебувала у зареєстрованому шлюбі, вони мають двох дітей, які проживають разом з нею і знаходяться на її утриманні, але відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, тому вона вимушена звернутися до суду.
Позивач та представник позивача в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили задовольнити позов.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, а саме в частині стягнення аліментів на неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щомісячно в розмірі 500 грн. Однак, просив відмовити у повному обсязі у стягненні аліментів на повнолітню дочку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки остання вже повнолітня, отримує стипендію, та в змозі працювати. Крім цього, зазначив, що грошей дружині не давав, оскільки вона в нього не просила, та наголошувала на тому, що всі питання будуть вирішуватися в судовому порядку, однак вказав на те, що діти отримують все необхідне та не мають потреби ні в чому. Також, просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог в частині стягнення додаткових витрат на неповнолітнього сина, оскільки в 2014 році купив для свого сина планшет з чехлом, що підтверджується фіскальним чеком. Інших квитанцій, що підтверджують факт допомоги дітям, він не має, оскільки в період шлюбу ніколи не виникало питань аліментних зобов`язань. Також, зазначив, що на потреби сім`ї оформив кредит, який сплачує і по теперішній час. Крім цього, при визначенні розміру аліментів, а також вирішення питання щодо стягнення додаткових витрат, просив врахувати, що протягом всього спільного життя всі кошти вкладав в будинок, в якому на теперішній час проживає його дружина та діти. На даний час переїхав до будинку свого батька, в якому, крім нього, проживають й інші спадкоємці. Спадщина після смерті батька не оформлена тощо.

Вислухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог, з наступних підстав.

За змістом ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів.

Відповідно до вимог ст.ст.10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (- ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей.

Статтею 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Відповідно до свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 від 23.02.1998 року, виданого Багатянською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, між сторонами 23.02.1998 року укладено шлюб.

Як встановлено в судовому засіданні, сторони мають повнолітню дочку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , повторно виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Ізмаїльського міського управління юстиції Одеської області та неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданим Саф`янською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області від 05.10.2001 року.

На даний час дочка сторін ОСОБА_5 навчається у Ізмаїльському вищому професійному училищі Київської державної академії водного транспорту імені гетьмана П.Конашевича-Сагайдачного на денному відділенні бюджетної форми навчання, що підтверджено довідкою №652 від 28.07.2014 року, виданою директором вказаного вищого професійного училища. Таким чином, вона не має можливості працювати у зв`язку з відвідуванням занять, однак отримує стипендію у розмірі 275 грн.

Крім цього, встановлено, що у ОСОБА_5 стан здоров`я, який потребує проведення медичних досліджень, що враховується при визначенні розміру аліментів, відповідно до ст. 182 СК України.

Так, у вересні 2014 році ОСОБА_5 , за напрямом лікаря, проходила медичне обстеження нирок, сечового міхура, органів брюшної порожнини, ніг та вен.

Відповідно до довідки від 12.09.2014 pоку, виданої КУ «Ізмаїльський міський центр первинної медико - санітарної допомоги», ОСОБА_5 потребує обстеження та лікування. Попередній діагноз: остеохондроз хребту, судинна патологія нижніх кінцівок.

Також, згідно з Дослідженням №7534 від 03.11.2014 року, а саме комп`ютерної томографії грудного відділу хребту ОСОБА_5 було надано наступний висновок: Остеохондроз грудного відділу хребту. Грижи шморля ТН7, ТН9, ТН10 хребців.

Крім цього, Комунальною установою «Ізмаїльський міський центр первинної медико - санітарної допомоги» року ОСОБА_5 було призначено дослідження КТ грудного відділу спини, за результатами якого 11.11.2014 року встановлений діагноз: Сколіоз, остеохондроз грудного відділу хребту та призначено лікування.

В свою чергу, 03.11.2014 року ОСОБА_5 в Дунайській басейновій лікарні на водному транспорті проходила КТ дослідження.

Таким чином, встановлено, що у ОСОБА_5 стан здоров`я, який потребує проведення медичних досліджень та їй необхідно приймати медичні препарати, за призначенням лікаря.

Однак, твердження позивача про те, що в липні 2014 року дочка сторін - ОСОБА_5 зверталася за наданням медичної допомоги з боку лікаря - стоматолога, що підтверджується квитанцією №194 від 02.07.2014 року, виданою Відділенням № 957 А Г «УкрСиббанк», суд до уваги не приймає, оскільки вказані витрати необхідні для підтримання стану здоров`я, а не свідчать про хвороби, які можна врахувати при визначенні розміру аліментів, як на посилання слабкого стану здоров`я.

Крім цього, посилання позивача про те, що вона сплатила кошти за навчання дочки - ОСОБА_5 на спеціалізованих курсах з підготовки у питаннях безпеки та інструктажу всіх моряків, які проходили в учбовому центрі приватного акціонерного товариства «Українське Дунайське пароплавство» у 2014 році, вартість яких склала 350 гривень, а також придбала новий мобільний телефон з чохлом, вартість якого складає суму у розмірі 1780 гривень, суд не враховує, оскільки вищезазначені витрати відносяться до додаткових витрат, стягнення яких на утримання повнолітніх дітей нормами СК України не передбачено тощо.

Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина та його виконання визначено положенням глави 16 СК України. Відповідно до ст. 201 СК України до відносин між батьками і повнолітніми дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 СК України.

Застосування вимог ст. 185 СК України про обов`язок участі батьків у додаткових витратах на неповнолітню дитину, що викликані особливими обставинами, як то розвитком дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо, на правовідносини між батьками і повнолітніми донькою, сином не поширюється.

Таким чином, враховуючи стан здоров`я ОСОБА_5 , приходжу до висновку, що потреба в матеріальній допомозі не викликає сумніву, але з урахуванням матеріального становища відповідача.

За змістом ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з вимогами ст.198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть матеріальну допомогу надавати.

Статтею 199 СК України передбачено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до довідки, наданої управлінням житлово комунального господарства Ізмаїльської міської ради, від 30.07.2014 року за №3923 повнолітня дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та неповнолітній син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживають разом із позивачем ОСОБА_1 . Згідно з ч.ч.1, 2 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у останнього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Стаття 183 СК України визначає, що частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом.

Відповідач є працездатною особою, стан здоров`я добрий, непрацездатних осіб на утриманні не має, проживає в будинку свого батька, в якому, крім нього, проживають й інші спадкоємці. Спадщина після смерті батька не оформлена.

Згідно довідки, наданої військовою частиною НОМЕР_4 Південного регіонального управління Прикордонної служби України, за вих.№11/180 від 26.08.2014 року, на даний час відповідач працює в військовій частині НОМЕР_4 Південного регіонального управління Прикордонної служби України на посаді ІПС третьої категорії відділення інспекторів ПС мобільної прикордонної застави, його середній заробіток складає 2853 гривні 68 копійок на місяць.

Крім цього, згідно з довідкою, виданою виконавчим комітетом Багатянської сілької ради Ізмаїльського району Одеської області від 31.10.2014 року за №302, за ОСОБА_3 на праві власності не рахується земельна ділянка та житловий будинок. Після смерті його батька - ОСОБА_7 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 , та матері - ОСОБА_8 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 , залишилась спадщина на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно з відомостями Багатянської сільської ради ОСОБА_8 залишила сину ОСОБА_3 заповіт на все своє майно за реєстровим №415 від 11.09.2007 року. Також, ОСОБА_7 залишив сину ОСОБА_3 заповіт на все своє майно за реєстровим №416 від 11.09.2007 року, однак документи, підтверджуючі право власності на спадкове майно відсутні, оскільки документально спадщина не оформлена.

Також, відповідно до листа Аграрно-рибогосподарського кооператива «Придунайська нива» за №59 від 19.03.2015 року ОСОБА_3 не оформляв спадщину після смерті батька ОСОБА_7 та не отримував ніяких виплат в АРК «Придунайська Нива».

Відповідно до довідки, наданої дитячим навчальним закладом «Золотий ключик», від 29.07.2014 року на даний час позивач ОСОБА_1 працює в дитячому навчальному закладі «Золотий ключик» на посаді вихователя, її загальна сума доходу за період з 01.02.2014 року по 31.07.2014 року, за винятком аліментів, складає 16485 гривень 71 копійка.

Згідно довідки, наданої сільським головою ОСОБА_9 , за вих.№1107 від 15.06.2015 року ОСОБА_1 працює в дитячому навчальному закладі «Золотий ключик» на посаді вихователя, її заробітна плата складає 2093 гривні 85 копійок.

Також, відповідно до довідки, виданої виконавчим комітетом Саф`янської сілької ради Ізмаїльського району Одеської області, від 09.09.2014 року за №196 ОСОБА_1 належить на праві власності земельна ділянка, загальною площею 1,0 га, для ведення особистого селянського господарства, та сторонами не заперечувалось, що позивач ОСОБА_1 за вказаний пай отримує натур оплату.

Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Згідно ч. 2 ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню.

Беручи до уваги необхідність врегулювання виниклих між сторонами аліментних правовідносин на принципах справедливості, сумлінності і розумності, рівності батьків щодо обов`язку по утриманню дітей, враховуючи вимоги ст.182 СК України, суд вважає, що заявлений позов, з урахуванням матеріального положення обох сторін, підлягає частковому задоволенню та стягненню з відповідача аліменти на неповнолітнього сина у розмірі ? частки з усіх видів заробітку, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з моменту звернення позивачки до суду і до досягнення ним повноліття, а також 1/8 частки з усіх видів заробітку на утримання повнолітньої дочки - з моменту звернення до суду і до закінчення нею навчанняабо не більше ніж до досягнення двадцяти трьох років.
Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Що стосується вимог про стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітнього сина сторін ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Частиною 1 ст. 185 СК України передбачено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).
Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз`яснено, що до передбаченої ст. 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках йдеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.
В даній статті йдеться про «особливі» обставини, які можуть бути зумовлені не лише хворобою (причому не обов`язково важкою), а й фактами позитивними. Так, якщо у дитини є схильність до музики, додаткові витрати можуть бути викликані необхідністю купівлі для неї музичного інструмента, або дитина потребує оздоровлення і додаткові витрати зумовлені необхідністю її відпочинку біля моря.

Сторона, що звертається до суду з вимогою про відшкодування вже зроблених додаткових витрат або з вимогою про їх попереднє фінансування, повинна надати суду докази фактично понесених або майбутніх витрат, їх розрахунки та обґрунтування.

В судовому засіданні встановлено, та сторонами не заперечувалось, що неповнолітній син сторін ОСОБА_6 знаходиться на Д-обліку з серпня 2002 року в Ізмаїльській поліклініці, у зв`язку з плоскостопістю, що підтверджується довідкою, виданою комунальною установою Ізмаїльський міський центр первинної медико-санітарної допомоги», та медичною карткою останнього.

У зв`язку з вищезазначеним, ОСОБА_6 потребує спеціалізоване ортопедичне взуття та устілки, які виготовляються за заказом та необхідні для профілактики хвороби.

Згідно з накладною від 25.10.2014 року за №34, виданою головним бухгалтером магазину «ТінТіні», ОСОБА_1 витратила на ортопедичне взуття для сина 782 гривень (782/2 = 391 гривень на кожного із батьків).

Відповідно до товарного чеку від 25.10.2014 року, виданого ФОП ОСОБА_10 . ОСОБА_1 витратила на лікування сина, відповідно до рецепту лікаря, 63 гривні (63/2 = 31,50 гривня на кожного із батьків).

Згідно з фіскальним чеком від 09.12.2014 року, виданого ФОП КП «Ізмаїлфарм», ОСОБА_1 витратила на розчини для процедур електрофорезу в КУ «Ізмаїльський міський центр медико-санітарної допомоги» в сумі 21 гривня 40 копійок (21,40/2 = 10,70 гривень на кожного із батьків).

Відповідно до товарного чеку від 19.11.2014 року за №41, виданого ФОП ОСОБА_11 , ОСОБА_1 витратила на лікарський препарат «Адаптол» на лікування сина 100,80 гривень (100,80/2 = 50,40 гривень на кожного із батьків).

Згідно з квитанцією від 19.12.2014 року за № 4200, виданої ТОВ «ПДЦ», ОСОБА_1 витратила на проходження ОСОБА_6 . УЗІ обстеження ехокардіографії в ТОВ «Придунайському діагностичному центрі» 130 гривень (130/2 = 65 гривень на кожного із батьків).

Відповідно до фіскального чеку, розрахункової квитанції, рахунку на придбання ліків від 24.12.2014 року ОСОБА_1 витратила на лікарський препарат «Кардитон» 88 гривень, «Біфрен» 71 гривня, «АТФ-лонг» 53,80 гривні, а всього на загальну суму 212,80 гривень (212,80/2 = 106,40 гривень на кожного із батьків).

В зв`язку з викладеним, суд приходить до висновку, що позивач несе додаткові витрати на утримання сина у зв`язку з його хворобами, а тому відповідач повинен приймати участь у додаткових витратах та половина суми даних витрат ( 1310/2 = 655 грн.), має бути стягнута з відповідача.

Також, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача ОСОБА_1 половину понесених нею витрат на придбання підручників в сумі (140/2 = 70 грн.), оскільки ці витрати зумовлені розвитком здібностей дитини та документально підтверджені.

Підстав для покладення на відповідача обов`язку відшкодування половину витрат, понесених позивачем ОСОБА_1 на придбання комп`ютеру в загальній сумі 4347,90 гривень, суд не вбачає, оскільки відповідач ОСОБА_3 придбав за власні кошти для потреб сина ОСОБА_12 планшет з чехлом на загальну суму 2399,86 гривень, що підтверджується товарним чеком №3540022 від 22.08.2014 року та відповідним фіскальним чеком, а також у зв`язку з тим, що з огляду на вимоги ч.1 ст. 185 СК України вказані витрати не є додатковими тощо.

Крім цього, позивач ОСОБА_1 просить стягнути с відповідача ОСОБА_3 ? частину витрат внеску до школи (200/2 = 100 грн.), однак відповідно до банківської квитанції від 23.05.2014 року, виданою відділенням АТ «Ощадбанк», призначення вказаного платежу благодійний внесок, який вноситься на добровільних засадах та не підлягає стягненню. Крім того, відповідно до ч.1 ст. 185 СК України благодійні внески неможливо віднести до додаткових витрат.

За загальним правилом (ч.1 ст.11 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За таких обставин, суд вважає, що позов в цій частині також підлягає частковому задоволенню, та необхідно стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , додаткових витрат в розмірі 725 грн. (655 грн. + 70 грн.),оскільки стягнення додаткових витрат в такому розмірі є обґрунтованим та законним.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України та згідно ст.9 Закону України Про судовий збір, з відповідача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 243 гривні 60 копійок із зарахуванням його до спеціального фонду Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 61, 88, 209, 212- 215, 218, 367 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на дітей та додаткових витрат на утримання дитини задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_5 ) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_6 ) аліменти на утримання їх повнолітньої дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_7 ), щомісячно по 1/8 частки з усіх видів заробітку, починаючи з дати подачі позовної заяви, тобто з 25.07.2014 року і до закінчення нею навчання або не більше ніж до досягнення двадцяти трьох років.

Стягувати з ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_5 ) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_6 ) аліменти на утримання їх неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щомісячно по 1/4 частки з усіх видів заробітку, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку,починаючи з дати подачі позовної заяви, тобто з 25.07.2014 року і до досягнення дитиною повноліття, а саме по ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягнути з ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_5 ) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_6 ), додаткові витрати на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 725 (сімсот двадцять п`ять) гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_5 ) судовий збір в розмірі 243 гривні 60 копійок, зарахувавши його до спеціального фонду Державного бюджету України.

Рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць піддати негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення, особи, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: О.О.Бурнусус