РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.08.2015 року м. Житомир

Богунський районний суд м.Житомира в складі:

головуючого судді Кузнєцова Д.В.

при секретарі Говорадло А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Богунського районного суду в м.Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з даним позовом в якому зазначила, що 23.08.1996 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого мають неповнолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Вказує, що подружнє життя не склалося, постійно виникають непорозуміння та сварки, проживають окремо. Вважає, що примирення та збереження сімї неможливе, тому просить шлюб розірвати, дитину залишити проживати з відповідачем по справі.

Сторони в судове засідання не зявилися, подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, позивач позовні вимоги підтримує в повному обсязі, відповідач визнає.

У відповідності до п.11 Постанови Пленуму ВСУ №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» за змістом ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом.

Вивчивши матеріали справи, враховуючи визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку про те, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 23.08.1996 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 був зареєстрований шлюб, актовий запис №1154, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ТП №064450. Прізвище дружини після укладення шлюбу «Борисова».

27.03.1999 року народився ОСОБА_3, батьками якого є сторони по справі.

Однак внаслідок непорозумінь сімя сторін повністю розпалась, існує формально, подальше її збереження є неможливим, так як сторони однією сімєю як чоловік і дружина не проживають, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних стосунків.

Відповідно до ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя.

Статтею 112 цього кодексу встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлене, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Суд розяснює сторонам, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Керуючись ст.ст. 104, 105, 109-115 СК України та ст.ст. 10, 11, 60, 174, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 23.08.1996 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис №1154, між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, - розірвати.

Неповнолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, залишити проживати з відповідачем по справі ОСОБА_2.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд м.Житомира протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення (м.Житомир) для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Суддя Д.В. Кузнєцов