Справа № 370/430/14-ц Головуючий у І інстанції Оберемко В. О.
Провадження № 22-ц/780/2590/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 46 08.07.2015
УХВАЛА

Іменем України

08 липня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі :

Головуючого - Мережко М.В.

Суддів - Данілова О.М., Матвієнко Ю.О.

При секретарі Микитенко Д.А.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 обласної державної адміністрації на заочне рішення Макарівського районного суду Київської області від 02 жовтня 2014 року у справі за позовом заступника прокурора Київської області в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України, Державного підприємства « Макарівське лісове господарство» до ОСОБА_2 обласної державної адміністрації , ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 про визнання незаконними і скасування розпоряджень , визнання недійсними державних актів на право власності на земельну ділянку та повернення земельних ділянок .

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів , -

В с т а н о в и л а ;

У лютому 2014 року Заступник прокурора Київської області звернувся до суду із зазначеним позовом.

Свої вимоги обгрунтовував тим , що під час відведення земель ,ОСОБА_2 обласна державна адміністрація розпорядженням від 09 квітня 2008 року № № 565 - 570, 482

« Про вилучення, зміну цільового призначення та передачу земельної ділянки у власність» з постійного користування державного підприємства « Макарівське лісове господарство» ( квартал 85, виділи 15,16) вилучила земельні ділянки лісогосподарського призначення , які складають єдиний масив, загальною площею 6 ,9993 га ,розташовані в межах Колонщинської сільської ради Макарівського району Київської області , чим вийшла за межі своїх повноважень, оскільки вилучила масив земель лісового фонду площею понад 1 га, змінивши цільове призначення даних земельних ділянок із земель лісогосподарського призначення на землі сільськогосподарського призначення та передала у власність семи громадянам для ведення особистого селянського господарства.

На підставі зазначених розпоряджень голови ОСОБА_2 обласної державної адміністрації від 17 квітня 2008 року та від 06 червня 2008 року громадяни отримали державні акти на право власності на земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства на території Колонщинської сільської ради Макарівського району ;

ОСОБА_3- державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 203813 площею 0,9999 га кадастровий номер ;05;043;0012 ,

ОСОБА_4 державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 203815 площею 0,9999 га кадастровий номер ;05;043;0019 ,

ОСОБА_5- державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 203814 площею 0,9999 га кадастровий номер ;05;043;0016 ,

ОСОБА_10В.( ОСОБА_6 )- .- державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 203816 площею 0,9999 га кадастровий номер ;05;043;0013 ,

ОСОБА_7- державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 203817 площею 0,9999 га кадастровий номер ;05;043;0017 ,

ОСОБА_8- .- державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 203818 площею 0,9999 га кадастровий номер ;05;043;0015 ,

ОСОБА_9- державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 051515 площею 0,9999 га кадастровий номер ;05;043;0011 .

Проведеною прокуратурою Київської області установлено , що прийняття розпоряджень щодо вилучення ,зміни цільового призначення та передачі земельних ділянок у власність відбулося з порушенням положень ст. ст. 19, 57,84 Земельного кодексу України , ст.. 5 Лісового кодексу України ( в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) .

Крім того, відповідно до ч.3 ст. 122 , ч.5 ст. 149 Земельного Кодексу України обласні державні адміністрації не наділені повноваженнями щодо вилучення земель, які знаходяться за межами населених пунктів для сільськогосподарського використання та надання їх у власність громадянам.

Відповідно до п.5 ст. 27 Лісового кодексу України передача у власність та надання в постійне користування для не лісогосподарських потреб земельних ділянок площею більше як 1 га ,що перебувають у державній власності , та вилучення таких земельних ділянок з постійного користування відноситься до виключної компетенції Кабінету Міністрів України .

Вилучення в один день 09 квітня 2008 року , земельної ділянки ( лісу) площею 6,9993 га , свідчить про перевищення головою обласної державної адміністрації передбачених законом повноважень .

Як зазначено у позові , допущені порушення вимог законодавства і при зміні цільового призначення земельних ділянок, а саме ст. 21 Земельного кодексу України, ст.3 Закону України « Про місцеві державні адміністрації» .

Заступник прокурора Київської області просив визнати незаконними і скасувати розпорядження голови ОСОБА_2 обласної державної адміністрації від 09 квітня 2008 року « Про вилучення ,зміну цільового призначення та передачу земельної ділянки у власність» № 565, № 566, № 567, № 568, № 569, № 570, № 482 .

Не маючи повноважень на розпорядження земельними ділянками , ОСОБА_2 обласна державна адміністрація видала державні акти на право власності на земельні ділянки громадянам з порушенням вимог законодавства , тому позивач просив визнати вказані державні акти недійсними .

Відповідно до ст. 392 ЦК України , Кабінет Міністрів України , як уповноважений орган може пред»явити позов про визнання права власності за державою на земельну ділянку .

Враховуючи , що право власності держави на землі лісового фонду порушено , тому позивач просив визнати право власності на земельні ділянки за державою в особі Кабінету Міністрів України , та повернути земельні ділянки користувачу ДП

« Макарівське лісове господарство» ,оскільки зміна цільового призначення земель лісового фонду була здійснена з порушенням вимог ст.ст. 207, 21 Земельного кодексу України.

Ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 02 жовтня 2014 року провадження у справі в частині визнання незаконним і скасування розпорядження , визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку та повернення земельної ділянки відповідача ОСОБА_8 - закрито з підстав п.6 ст. 205 ЦПК України ( відповідач помер і правовідносини не допускають правонаступництва т.1 а.с.246)

Заочним рішенням Макарівського районного суду від 02 жовтня 2014 року позов задоволено .

Визнано незаконними і скасовано розпорядження голови ОСОБА_2 обласної державної адміністрації від 09 квітня 2008 «Про вилучення, зміну цільового призначення та передачу земельної ділянки у власність» №№ 565, 566, 567, 568, 569, 582.

Визнано недійсними Державні акти на право власності на земельні ділянки, видані

06 червня 2008 року, а саме:

серії ЯЖ №203813 кадастровий номер земельної ділянки :05:043:0012( ОСОБА_3Д.)

серії ЯЖ №203816 кадастровий номер земельної ділянки :05:043:0013;( ОСОБА_10 ( ОСОБА_6 ) )

серії ЯЖ №203814 кадастровий номер земельної ділянки :05:043:0016;( ОСОБА_5Д.)

серії ЯЖ №203817 кадастровий номер земельної ділянки :05:043:0017;( ОСОБА_8Ю.)

серії ЯЖ №203815 кадастровий номер земельної ділянки :05:043:0019( ОСОБА_4Г)

та від 17 квітня 2008 року серії ЯЖ №051515 кадастровий номер земельної ділянки :05:043:0011.( ОСОБА_9В.).

Визнано за державою в особі Кабінету Міністрів України право власності на земельні ділянки загальною площею 6.9993 га з наступними кадастровими номерами: :05:043:0012; :05:043:0013; :05:043:0016; :05:043:0017; :05:043:0019 та :05:043:0011, що розташовані на території Колонщинської сільської ради Макарівського району Київської області загальною вартістю 700129, 98 грн.

Повернуто ДП «Макарівське лісове господарство» земельні ділянки загальною площею 6.9993 га з наступними кадастровими номерами: :05:043:0012; :05:043:0013; :05:043:0016; :05:043:0017; :05:043:0019 та :05:043:0011, що розташовані на території Колонщинської сільської ради Макарівського району Київської області загальною вартістю 700129, 98 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_9 на користь держави судові витрати в рівних частинах в розмірі 3654 грн.

Ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 25 лютого 2015 року відмовлено у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення ( т.2 а.с. 60)

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2 обласна державна адміністрація , з підстав порушення норм матеріального і процесуального права, просила скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити. В апеляційній скарзі зазначали , що посилання прокурора на перевищення повноважень ОСОБА_2 обласною державною адміністрацією щодо вилучення земельних ділянок понад

1 га , є безпідставними..

Апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з"ясованих обставин справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами , які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається, як на підставу свої вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги.

Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Частиною 2 ст. 59 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Судом першої інстанції встановлено , що розпорядженнями голови ОСОБА_2 обласної державної адміністрації від 09 квітня 2008 року № № 565-570, 482 «Про вилучення, зміну цільового призначення та передачу земельної ділянки у власність» з постійного користування державного підприємства «Макарівське лісове господарство» (квартал 85, виділи 15, 16) вилучено земельні ділянки лісогосподарського призначення, які складають єдиний масив, загальною площею 6,9993 га, розташовані в межах Колонщицької сільської ради Макарівського району Київської області. Цими ж розпорядженнями змінено цільове призначення даних земельних ділянок із земель лісогосподарського призначення на землі сільськогосподарського призначення та передано у власність громадянам( сім осіб) для ведення особистого селянського господарства.

На підставі зазначених розпоряджень голови ОСОБА_2 обласної державної адміністрації, 17 квітня 2008 року та 06 червня 2008 року отримали державні акти на право власності на земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства на території Колонщицької сільської ради Макарівського району наступні громадяни:

- ОСОБА_3, серія ЯЖ №203813 площею 0,9999 га кадастровий номер :05:043:0012; ( т.1 а.с. 19-20)

- ОСОБА_4, серія ЯЖ №203815 площею 0,9999 га кадастровий номер :05:043:0019;( т.1 а.с.17-18)

- ОСОБА_5, серія ЯЖ №203814 площею 0,9999 га кадастровий номер :05:043:0016;( т.1 а.с. 15-16)

- ОСОБА_10, .серія ЯЖ №203816 площею 0,9999 га кадастровий номер :05:043:0013;( т.1 13-14).

- ОСОБА_7, серія ЯЖ №203817 площею 0,9999 га кадастровий номер :05:043:0017;( т.1 а.с.11-12)

- ОСОБА_8, серія ЯЖ №203818 площею 0,9999 га кадастровий номер :05:043:0015;( т.1 а.с 21)

- ОСОБА_9, серія ЯЖ № 051515 площею 0,9999 га кадастровий номер :05:043:0011.( т.1 а.с. 9-10)

Відповідно до положень ст.ст. 19, 57, 84 Земельного кодексу України та ст. 5 Лісового кодексу України, спірні земельні ділянки відносились до земель державної власності лісогосподарського призначення та використовувались для ведення лісового господарства в порядку, визначеному Лісовим кодексом України.

Частиною 2 ст. 84 Земельного кодексу України (в редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що право державної власності на землю набувається і реалізується державою в особі Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласних, ОСОБА_2 та Севастопольської міських, районних державних адміністрацій, державних органів приватизації відповідно до закону.

Отже, рішення про вилучення спірної земельної ділянки має право приймати відповідний орган державної виконавчої влади, який в силу вимог ст.ст.6, 19 Конституції України зобов'язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст.122 та ч.5 ст.149 Земельного Кодексу України обласні державні адміністрації взагалі не наділені повноваженнями щодо вилучення земель, які знаходяться за межами населених пунктів для сільськогосподарського використання та надання їх у власність громадянам.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Земельного Кодексу України, земельні відносини, що виникають при використанні лісів, регулюються цим Кодексом, нормативно-правовими актами про ліси, якщо вони не суперечать цьому Кодексу.

Відповідно до ст.21 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», ст. 31 Лісового кодексу України (у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) до повноважень державних адміністрацій у сфері лісових відносин віднесено, у тому числі, передачу у власність, надання в постійне користування для нелісогосподарських потреб земельних лісових ділянок площею до 1 га, що перебувають у державній власності, на відповідній території, а також у межах міст республіканського (Автономної Республіки Крим) та обласного значення та припинення права користування ними.

Повноваження Кабінету Міністрів України у сфері лісових відносин визначені ст. 27 Лісового Кодексу України (у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин), до яких, зокрема, належить передача у власність, надання з постійне користування для нелісогосподарських потреб земельних ділянок площею більше як

1 гектар, що перебувають у державній власності.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Згідно із ч. 6 ст. 149 Земельного Кодексу України обласні державні адміністрації на їх території вилучають земельні ділянки державної власності, які перебувають у постійному користуванні, в межах міст обласного значення та за межами населених пунктів для всіх потреб, крім випадків, передбачених ч. ч. 5, 9 цієї статті.

Відповідно до ч.9 ст. 149 ЗК України, (у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин), Кабінет Міністрів України вилучає земельні ділянки державної власності, які перебувають у постійному користуванні, - ріллю, багаторічні насадження для нелісогосподарських потреб, ліси - площею понад 1 га для нелісогосподарських потреб.

Отже, згідно з п. 5 ст. 27 Лісового Кодексу, а також ч. 9 ст. 149 Земельного кодексу України передача у власність та надання в постійне користування для нелісогосподарських потреб земельних лісових ділянок площею більш як 1 гектар, що перебувають у державній власності, та вилучення таких земельних ділянок з постійного користування відноситься до виключної компетенції Кабінету Міністрів України.

Розпорядження ОСОБА_2 обласної державної адміністрації №№ 565-570. 482 якими вилучено земельні ділянки лісогосподарського призначення з постійного користування ДП «Макарівське лісове господарство», видано в один день 09 квітня 2008 року. Вказаними розпорядженнями вилучено ліси загальною площею 6,9993 га, які знаходились у одному кварталі лісництва, у одному виділі лісництва та використовувались для ведення лісового господарства, змінено їх цільове призначення на землі сільськогосподарського призначення та передано у власність громадянам для ведення особистого селянського господарства. Вказане свідчить про те, що ОСОБА_2 обласна державна адміністрація розпорядилась землями лісового фонду у вигляді єдиного масиву площею, яка значно перевищує 1 га, що свідчить про перевищення головою обласної державної адміністрації передбачених законом повноважень.

Висновок суду про порушення вимог законодавства при зміні цільового призначення спірних земельних ділянок, а саме порядку зміни цільового призначення земельних ділянок , є вірним , а тому доводи апеляційної скарги в цій частині є безпідставними .

Відповідно до ст. 207 Земельного Кодексу України, відшкодуванню підлягають втрати сільськогосподарських угідь (ріллі, багаторічних насаджень, перелогів, сінокосів, пасовищ), лісових земель та чагарників як основного засобу виробництва в сільському і лісовому господарстві внаслідок вилучення викупу) їх для потреб, не пов'язаних із сільськогосподарським і лісогосподарським виробництвом.

Однак, в порушення ст. 207 Земельного Кодексу України втрати лісогосподарського виробництва у зв'язку з вилученням лісових земель для нелісогосподарських потреб не нараховувались та не сплачувались.

Відповідно до ст. 21 Земельного кодексу України, порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення земель є підставою для: а) визнання недійсними рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування про надання (передачу) земельних ділянок громадянам та юридичним особам; б) визнання недійсними угод щодо земельних ділянок; в) відмови в державній реєстрації земельних ділянок або визнання реєстрації недійсною.

Прийняття оспорюваних розпоряджень суперечить принципам діяльності, встановлених ст. 3 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», а саме законності, верховенства права, є недоцільними, неекономними та неефективними. Суд першої інстанції дійшов вірного висновку , що оспорювані розпорядження прийняті головою ОСОБА_2 обласної державної адміністрації в порушення вимог ст.ст. 6, 14, 19 Конституції України, ст.ст. 20, 21,57, 116, 118, 122, 149, 207 Земельного Кодексу України, ст. ст. 27, 31, 57 Лісового Кодексу України, ст.ст. 3, 21, 43 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», оскільки ліси площею понад 1 га має виключне право вилучати лише Кабінет Міністрів України , і такими повноваженнями щодо вилучення земельних ділянок лісогосподарського призначення площею понад 1 га обласні державні адміністрації чинним законодавством не наділені, при цьому вказаними розпорядженнями порушено порядок зміни цільового призначення земельних ділянок.

Згідно із ч. 3 ст.43 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» розпорядження голови державної адміністрації, що суперечать Конституції України, законам України, рішенням Конституційного Суду України, іншим актам законодавства або є недоцільними, неекономними, неефективними за очікуваними чи фактичними результатами, скасовуються Президентом України, головою місцевої державної адміністрації вищого рівня або в судовому порядку.

Відповідно до ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Суд визнає незаконним та скасовує нормативно-правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

З огляду на викладене, розпорядження голови ОСОБА_2 обласної державної адміністрації від 09 квітня 2008 року «Про вилучення, зміну цільового призначення, передачу земельної ділянки у власність» №№565, 566, 567, 568, 569, 482 суд першої інстанції обґрунтовано вважав ,що вказані розпорядження мають бути визнані незаконними і скасовані, оскільки до прийняття рішення та видачі державних актів спірна земельна ділянка перебувала у державній власності. ОСОБА_2 обласна державна адміністрація не була наділена чинним законодавством повноваженнями щодо розпорядження нею.

Державні акти на право власності на земельні ділянки видані ОСОБА_3, ОСОБА_11, ОСОБА_5, ОСОБА_10, ОСОБА_7, ОСОБА_9 з порушенням чинного законодавства, оскільки ними набуто право власності на земельні ділянки, які незаконно вибули із власності держави, тому вони відповідно до вимог закону є недійсними .

Враховуючи ,що на час прийняття оскаржуваних рішень , спірна земельна ділянка перебувала у державній власності, повноважень щодо вилучення вказаної земельної ділянки у відповідача ОСОБА_2 обласної державної адміністрації не було , тому суд дійшов вірного висновку , що порушено порядок вилучення земельної ділянки , порядок зміни цільового призначення , отримання державних атів на право власності на земельні ділянки відповідачами ,а тому рішення про задоволення позову є законним та обгрунтованим .

Постановляючи рішення, суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, дійшов вірного висновку про задоволення позову ,тому колегія суддів , відповідно до ст. 303 ЦПК України , перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог , заявлених у суді першої не вбачає підстав для його скасування.

Керуючись ст. ст. 303,307, 308, 313- 315, 317,319 ЦПК України , колегія суддів , -

У х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 обласної державної адміністрації відхилити .

Заочне рішення Макарівського районного суду Київської області від 02 жовтня 2014 р.

залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді