Номер справи 623/5047/15-ц
Номер провадження 2/623/1325/2015
РІШЕННЯ

іменем України

28 грудня 2015 року Ізюмський міськрайонний суд Харківської області

у складі: головуючого судді Бєссонової Т.Д.

за участю секретаря Ноль С.В.

судового розпорядника ОСОБА_1

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Ізюмі справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики,-

в с т а н о в и в :

18.11.2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення коштів за договором позики, посилаючись на те, що 16 жовтня 2012 року між ним та відповідачем ОСОБА_3 укладено договір позики грошових коштів на суму 3250 доларів США, зі сплатою відсотків за користування позикою в розмірі 7,00% щомісячно, строком до 16 листопада 2013 року, що підтверджено відповідною розпискою.

Добровільно відповідач суму боргу не повернув і таким чином договірні зобов"язання належним чином не виконує.

Просить стягнути з ОСОБА_3 суму основного боргу 3250 доларів США, що станом на 03 листопада 2015 року згідно курсу НБУ за 100 доларів США дорівнює 2301,5217 грн., складає 74799,46 грн.; відсотки за період з 16 жовтня 2012 року по 16 листопада 2013 року що складає 68067,48 грн. ( 74799,46х7:100)х13= 68067,48); нарахування за індексом інфляції в сумі 45851,43 грн. та три відсотки річних за період з 16 листопада 2013 року по 17 листопада 2015 року, що складає 4500,26 грн. а також покласти на відповідача витрати повязані зі сплатою судового збору.

В судове засідання позивач ОСОБА_2 не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з»явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності позовні вимоги визнав у повному обсязі.

Судовим розглядом встановлено:

У відповідності до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона(позичкодавець) передає іншій стороні (позичальнику) у власність гроші чи інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позичкодавцеві таку ж суму грошових коштів(суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно ст. 1047 ЦК України договір позики укладається в письмовій формі, якщо його сума на менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника.

Згідно розписки від 16 жовтня 2012 року відповідач ОСОБА_3 взяв в борг у ОСОБА_2 3250 доларів США. (а.с.5)

Позичальник, як передбачено ст. 1049 ЦК України, зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, то сума, що підлягає оплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Згідно курсу Національного Банку України, станом на 03 листопада 2015 року 100 доларів США дорівнює 2301,5217 грн.

Таким чином заборгованість за кредитним договором позики від 16 жовтня 2012 року складає 74799,46 грн.

Частиною 3 ст.10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на корті вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених законом.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Згідно з ст. 1048 ЦК України позичкодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Наданим до суду договором встановлено, що сторони домовились про сплату відсотків за користування грошовими коштами у розмірі 7% щомісячно починаючи з 15.10.2012 року по 16 листопада 2013 року.

Таким чином, з відповідача ОСОБА_3 підлягають стягненню проценти у розмірі 7% щомісячно починаючи з 15.10.2012 року по 16 листопада 2013 року, що становить 68067,48 грн.

Відповідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановлює ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову.

Стаття 599 ЦК України передбачає, що зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи з положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобовязання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та трьох процентів річних виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Нормами Закону « Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991 року № 1282-ХІІ передбачено, що індекс інфляції ( індекс споживчих цін) це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання, а ціни в Україні встановлюються в національній одиниці. Офіціальний індекс інфляції, що розраховується Державним комітетом статистики визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто купівельну спроможність гривні, а не іноземної валюти.

Отже, індексації в наслідок знецінення підлягає тільки грошова одиниця України, а іноземна валюта яка була предметом договору, індексації не підлягає.

Тому норма ч. 2 ст. 625 ЦК України, щодо сплати боргу з урахуванням установленого індексу інфляції поширюється лише на випадки прострочення грошового зобовязання, які визначено у гривні.

Оскільки борг виник із іноземної валюти, тому позовні вимоги позивача про стягнення нарахування за індексом інфляції в сумі 45851,43 грн. задоволенню не підлягають.

Що стосується вимог позивача про стягнення з відповідача трьох процентів річних в сумі 4500,26 грн. за порушення строків розрахунків то вказане стягнення може мати місце у випадку якщо розмір процентів не встановлено договором або законом.

Як вбачається з наданої до суду розписки відповідача ОСОБА_3, то вказаним договором вже передбачено розмір процентів та періодичність їх сплати.

Оскільки суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі, тому позовні вимоги про стягнення з відповідача трьох процентів річних в сумі 4500,26 грн. задоволенню не підлягають.

А тому, визнання відповідачем позову в частині стягнення нарахуваннь за індексом інфляції та трьох процентів річних суперечать закону і не можуть бути враховані судом при ухваленні рішення.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Однією з умов здійснення такої компенсації є документальне підтвердження того, що сторона, на користь якої ухвалено рішення, дійсно понесла ці судові витрати.

Позивачем при подачі позову сплачено 1932,19 грн.

Оскільки позовні вимоги підлягають частковому задоволенню на загальну суму 147367,20 грн., то відповідно ч.1 ст.88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в сумі 1428,66 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,11,174,209,212,214-215,218, ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, НОМЕР_1, що проживає за адресою : с. Кам»янка, вул. Харківська, 25/2-б Ізюмського району Харківської області на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт: МК 791293 виданий Ізюмським МВ ГУМВС України в Харківській області, ІПН: НОМЕР_2, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 заборгованість за договором позики в сумі 74799,46 грн.; проценти у розмірі 7% щомісячно починаючи з 15.10.2012 року по 16 листопада 2013 року, в сумі 68067,48 грн., а всього 142866,94 грн. (сто сорок дві тисячі вісімсот шістдесят шість грн.94 коп.)

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, НОМЕР_1, що проживає за адресою : с. Кам»янка, вул. Харківська, 25/2-б Ізюмського району Харківської області на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт: МК 791293 виданий Ізюмським МВ ГУМВС України в Харківській області, ІПН: НОМЕР_2, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 судові витрати у справі в сумі 1428,66 ( одну тисячу чотириста двадцять вісім грн.66 коп)

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через Ізюмський міськрайонний суд шляхом подачі у 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Головуючий: суддя-