ун. № 759/7597/15-ц
пр. № 2/759/3909/15
29 липня 2015 року Святошинський районний суд м. Києва
в складі: головуючого Морозова М.О.
при секретарі Захарчук Ю.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Форум» в особі Уповноваженої особи Фонду Гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Форум» Ларченко Ірини Миколаївни до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Відповідачем порушені вимоги, встановлені п.3.3.7. кредитного договору, за змістом якого він зобов'язаний був протягом дії кредитного договору застрахувати предмет застави на користь банку. В забезпечення повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування та можливої неустойки (штраф, пеня) ) є договір іпотеки, посвідчений 20.02.2008 р. приватним нотаріусом Севастопольського міського нотаріального округу Лузіною Г.А. На підставі зазначеного договору в іпотеку банку було передано нерухоме майно-квартиру АДРЕСА_1, яку відповідно до вимог п.п.3.3.7. кредитного договору зобов'язаний був страхувати протягом всього періоду дії кредитного договору. Незважаючи на те, що відповідач користується кредитними коштами, повернення яких забезпечено іпотекою, жодних доказів її страхування, як це передбачено п.3.3.7. кредитного договору, банку не було надано.
Виходячи з того, що відповідач ухиляється від виконання обов'язків щодо своєчасного повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитними коштами, банк вимущений звернутись до суду з позовною заявою про дострокове примусове стягнення заборгованості.
В судовому засіданні представник позивача позов підтримав.
Відповідач ОСОБА_2 повторно в судове засідання не з'явилася, у відповідности до вимог Цивільного процесуального кодексу України та Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» відповідач викликалася в судове засідання повідомленням про час, місце слухання справи, розміщеному на офіційному сайті Святошинського районного суду м. Києва, тому суд, враховуючи думку представника позивача, матеріали та обставини справи, вважає за можливе вирішити спір без участі відповідача згідно ст. ст. 169, 224 ЦПК України, провівши заочний розгляд справи.
Суд, вислухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши обставини справи, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з слідуючих підстав.
Відповідачем порушені вимоги, встановлені п.3.3.7. кредитного договору, за змістом якого він зобов'язаний був протягом дії кредитного договору застрахувати предмет застави на користь банку. В забезпечення повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування та можливої неустойки (штраф, пеня) ) є договір іпотеки, посвідчений 20.02.2008 р. приватним нотаріусом Севастопольського міського нотаріального округу Лузіною Г.А. На підставі зазначеного договору в іпотеку банку було передано нерухоме майно-квартиру АДРЕСА_1, яку відповідно до вимог п.п.3.3.7. кредитного договору зобов'язаний був страхувати протягом всього періоду дії кредитного договору. Незважаючи на те, що відповідач користується кредитним коштами, повернення яких забезпечено іпотекою, жодних доказів її страхування, як це передбачено п.3.3.7. кредитного договору, банку не було надано.
Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін.
Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.
Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання-це є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.
Згідно ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки (пені) може бути зменшено рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення для справи.
Відповідач ОСОБА_2, коли є її вина у невиконанні договірних відносин, повинна нести цивільно-правову відповідальність перед позивачем, й повинна сплатити по умовам кредитного договору заборгованість, що існує станом на 23.04.2015 р., про що представником позивача при подачі позову до суду надані відповідні розрахунки, з якими суд погоджується, бо виконані вірно і правильно й вони підтверджуються умовами кредитного договору від 20.02.2008 р. (а.с.6-9).
Позивач по справі правомірно просить стягнути заборгованість у доларах США, виходячи з того, що праовідносини між сторонамп по справі підпадають під дію ч.2 ст. 192 ЦК України, ч.3 ст. 533 ЦК України, позивач має банківську ліцензію на право здійснення банківських операцій та дозвіл на право здійснення операцій, визначених пунктами 1-4 ч. 2 та ч.4 ст. 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність». Пунком 12 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК (а.с.26-29).
Від відповідача заперечень на позов та доказів у їх підтвердження не надійшло, тому суд вирішує спір на підставі тих доказів, що надані з боку подавача позову, та містяться в матеріалах справи.
Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України на користь держави з відповідача підлягають стягненню витрати по справі, понесені судом у розмірі 3654 грн., виходячи з ціни позову, бо позивач при подачі позову до суду був звільнений від сплати судового збору згідно п.22 ч.1 ст. 5 Закону України « Про судовий збір» (а.с. 30-34).
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 192, 509, 525, 526, 530, 533, 536, 543, 549, 551, 599, 610-612, 623-625, 1048-1050, 1054, 1055 ЦК України, ст. 5 Закону України «Про судовий збір», ст.ст. 10, 60, 88, 169, 212, 214, 215, 224-226 ЦПК України, суд
Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), на користь держави судові витрати по справі в сумі 3654 гривні.
Заочне рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду міста Києва через районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.
Особа, яка брала участь у справі, але не була присутня у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, може подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя