Справа № 451/977/13 Головуючий у 1 інстанції: Семенишин О.З. Провадження № 22-ц/783/3073/15 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 А. В. Категорія: 47
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2015 року м. Львів

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого Федоришина А.В.

суддів : Приколоти Т.І., Тропак О.В.

при секретарі Івановій О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Нововитківської сільської ради Радехівського району Львівської області, ОСОБА_2 на рішення Радехівського районного суду Львівської області від 24 лютого 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Нововитківської сільської ради Радехівського району Львівської області, ОСОБА_2, треті особи: відділ Держземагенства у Радехівському районі Львівської області, приватного нотаріуса ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки та встановлення порядку користування земельною ділянкою

в с т а н о в и л а:

оскаржуваним рішенням позов ОСОБА_3 задоволено. Визнано недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки. Площею 0,0601 га, розташованої на вул.. Центральній 5 «б» в с. Новий Витків Радехівського району Львівської області, укладений між Нововитківською сільською радою Радехівського району Львівської області та ОСОБА_2

Встановлено порядок використання земельної ділянки до нежитлової будівлі, яка розташована за адресою: Львівська область, Радехівський район, с. Новий Витків вул.. Центральна, 5 «б», виділивши ОСОБА_3 у користування земельну ділянку площею 403 кв.м (36%), пропорційно до її частини нежитлової будівлі, яка належить їй на праві власності, розміром 129,9 кв.м. за адресою: Львівська область, Радехівський район, с. Новий Витків, вул. Центральна, 5 «б».

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Додатковим рішенням цього ж суду від 11.11.2015 р. визначено межі виділеної ОСОБА_3 земельної ділянки, розташованої на вул.. Центральній, 5«б» в с. Новий Витків радехівського району Львівської області, площею 403 кв.м., пропорційно до частини нежитлової будівлі (36% ідеальної частки), яка належить ОСОБА_3 на праві власності, розміром 129,9 кв.м.

Рішення суду оскаржили Нововитківська сільська рада Радехівського району Львівської області та ОСОБА_2

Нововитківська сільська рада просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у позові. Зазначає, що рішення не відповідає нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи. Посилається на те, що висновок судової інженерно-технічної експертизи, який покладено в основу рішення суду є незаконним, оскільки експерт при огляді та обмірах обєкта дослідження не мав повноважень через те, що його свідоцтво видане ЕКК Львівського НДІСЕ 02.04.2014 р. Крім того посилається на те, що Інструкція «Про порядок виділення житлових будинків зі складу будинковолодіння в містах та селищах міського типу України», якою керувалися експерти, не може поширюватися на село. До того ж висновок експерта не є обовязковим для суду. Також зазначає, що суд першої інстанції, виділивши ОСОБА_3 у користування земельну ділянку площею 403 кв.м., порушив вимоги ст.. 123 ЗК України. Крім того посилається на те, що сільська рада правомірно передала в оренду ОСОБА_2 земельну ділянку площею 0,060 га, а згодом у власність і сільська рада не мала законних прав для позбавлення останньої переважного права на придбання земельної ділянки.

ОСОБА_2, просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у позові. Зазначає, що права позивачки не порушувалися, оскільки до неї перейшло право користування земельною ділянкою на тих самих умовах і в тому самому обсязі, що були у попереднього користувача. Вказує на те, що вона згідно довідки про реєстрацію права власності на нерухоме майно володіє на праві приватної власності ? нежитлової будівлі і їй було надано в оренду земельну ділянку для обслуговування цієї будівлі. Також зазначає, що позивачці надано дозвіл на виготовлення технічної документації на площу земельної ділянки 0,02 га, на яку вона претендувала, а тому права позивачки не порушено.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, межі і доводи апеляційної скарги колегія суддів не знаходить законних підстав для їх задоволення з огляду на викладені мотиви.

Судом встановлено, що Споживчому товариству «Витківське» та Споживчому товариству «Меркурій» на праві колективної власності належало по ? частині нежитлової будівлі по вул.. Центральній, 5«б» в с. Новий Витків Радехівського району.

18.03.2002 р. ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу придбала у Споживчого товариства «Витківське» в особі голови правління ОСОБА_6 1/5 частину будинку (магазину) площею 67 кв.м.

24.09.2003 р. ОСОБА_7 подарувала ОСОБА_2 ? частину магазину, площею 167,9 кв.м., що знаходиться у с. Новий Витків на вул.. Центральній, 5«б» Радехівського району, що підтверджується договором дарування (а.с. 150 т. 1). На підставі цього договору КП ЛОР «Червоноградське МБТІ» 14.04.2004 р. зареєстровано право власності за ОСОБА_2 на вказану вище будівлю.

08.12.2005 р. Витківське споживче товариство, від імені якого діяв ліквідатор ОСОБА_8 на підставі договору купівлі-продажу відчужив ОСОБА_3 нежитлову будівлю (магазин «Продтовари») загальною площею 129,2 кв.м., що знаходиться по вул. Центральній, 5»б» в с. Новий Витків Радехівського району.

Із витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно убачається, що за ОСОБА_3 зареєстровано право власності на магазин «Продтовари» (а.с. 10).

Рішенням Нововитківської сільської ради Радехівського району від 24.01.2012 р. вирішено оформити право власності на нежитлове приміщення під магазин та кафе на 35 посадочних місць по вул.. Центральній, 5«б» в с. Новий Витків Радехівського району та видати свідоцтво про право власності на це приміщення (а.с. 45 т. 2).

20.03.2012 р. ОСОБА_2 видано свідоцтво про право власності на вищевказану будівлю загальною площею 164.8 кв.м.(а.с. 37).

Отже, співвласниками спірної нежитлової будівлі є ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_5

Відповідно до ч. 4 ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

Згідно із ч. 2 ст. 377 ЦК України (в редакції на 01.01.2006 р. на час придбання ОСОБА_3 частини будівлі) якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то у разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування.

Як правильно вказано судом першої інстанції, у період з 01.01.2002 р. по 20.06.2007 р. при відчуженні обєктів нерухомого майна перехід права власності на земельну ділянку під будівлями та спорудами автоматично не здійснювався. Набуття права власності на земельні ділянки здійснювалося на підставі цивільно-правових угод (ст.. 131 ЗК України від 25.10.2001 р.).

Розмір земельної ділянки, необхідної для обслуговування житлового будинку, будівлі або споруди, визначається шляхом проведення за клопотанням сторін експертизи з урахуванням чинних нормативних документів у галузі будівництва, санітарних норм та правил, тощо.

З матеріалів справи убачається, що рішенням Нововитківської сільської ради від 09.02.2010 р. вирішено продати у власність приватному підприємцю ОСОБА_2 земельну ділянку в с. Новий Витків по вул.. Центральній, 5«б» площею 0,0601 га (а.с. 25 т. 1).

Рішенням Нововитківської сільської ради від 03.12.2010 р. вирішено надати дозвіл ОСОБА_3 на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки під викупленим приміщенням для продажу у власність орієнтовною площею 0,02 га.

Однак рішенням Новитківської сільської ради від 12.08.2011 р. ці рішення були відмінені, а рішенням сільської ради від 05.10.2011 р. ці рішення залишено без змін.

Обгрунтовуючи позов, позивач просила визнати недійсним договір купівлі-продажу, укладений між сільською радою та ОСОБА_2, оскільки при укладенні договору купівлі-продажу, межі земельної ділянки ОСОБА_2 із нею не погоджувалися, хоч на час укладення такого договору ОСОБА_3 була власником нежитлового приміщення, розташованого на спірній земельній ділянці, що в свою чергу призвело до недотримання принципу набуття права на земельну ділянку пропорційно до часток у праві власності на нежитлову будівлю, а також просила встановити порядок користування спірною земельною ділянкою.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що ОСОБА_3 належить на праві власності магазин «Продтовари», що знаходиться в с. Новий Витків по вул.. Центральній, 5«б» Радехівського району, а отже ОСОБА_3 є належним користувачем частиною земельної ділянки, необхідної для обслуговування нежитлового приміщення.

Проте ОСОБА_2 межі землекористування не погоджувалась із позивачкою, яка на той час вже володіла частиною нежитлового приміщення, розташованого на спірній земельній ділянці, що призвело до порушення прав ОСОБА_3

Дані обставини встановлені й судовими рішеннями, зокрема, постановою Радехівського районного суду Львівської області від 01.03.2012 р., якою визнано недійсним та скасовано рішення Нововитківської сільської ради від 09.02.2010 р., яким вирішено продати у власність ОСОБА_2 земельну ділянку і ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 10.04.2013 р. в цій частині постанову суду першої інстанції залишено без змін, а в частині скасування договору купівлі-продажу земельної ділянки від 12.07.2010 р. скасовано та прийнято ухвалу про закриття провадження у справі в цій частині.

Твердження апелянта ОСОБА_2 про те, що права позивачки не порушувалися, оскільки до неї перейшло право користування земельною ділянкою на тих самих умовах і в тому самому обсязі, що були у попереднього користувача, є неправильним, оскільки ОСОБА_2 викуплено земельну ділянку без погодження ОСОБА_3 межі земельної ділянки, на якій розташоване частина нежитлового приміщення, що належить ОСОБА_3 на праві власності.

Також безпідставними є доводи Нововитківської сільської ради про те, що висновок судової інженерно-технічної експертизи, який покладено в основу рішення суду є незаконним, оскільки експерт при огляді та обмірах обєкта дослідження не мав повноважень через те, що його свідоцтво видане ЕКК Львівського НДІСЕ 02.04.2014 р.

Доводи апелянта про те, що сільська рада правомірно передала в оренду ОСОБА_2 земельну ділянку площею 0,060 га, а згодом у власність і сільська рада не мала законних прав для позбавлення останньої переважного права на придбання земельної ділянки, є безпідставними, оскільки, як убачається з матеріалів справи, земельна ділянка виділена непропорційно часткам нежитлової будівлі.

Із висновку судової інженерно-технічної експертизи від 20.10.2014 р. убачається, що ОСОБА_3 визначено 403 кв.м. земельної ділянки 36%, що пропорційно площі приміщення 129,9 кв.м., ОСОБА_2 515 кв.м. земельної ділянки 46%, що пропорційно площі приміщення 167,9 кв.м.

Так як ОСОБА_2 не погодила межі землекористування із ОСОБА_3, якій на праві власності належить частина нежитлового приміщення, яке розташоване на спірній земельній ділянці, і висновком експертизи визначено право на земельну ділянку пропорційно до часток осіб у праві власності нежитлової споруди, то висновок суду про виділення ОСОБА_3 у користування земельну ділянку пропорційно до частини нежитлової будівлі, яка належить їй на праві власності є правильним та відповідає нормам земельного законодавства.

За наведених обставин колегія суддів приходить до переконання, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують правильність його висновків і тому рішення слід залишити без змін, а апеляційну скаргу відхилити.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. ст. 308, 317 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

апеляційні скарги Нововитківської сільської ради Радехівського району Львівської області, ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Радехівського районного суду Львівської області від 24 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий :

Судді: