Справа №583/3449/14 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/788/1282/15 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2015 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Шевченка В. А.,

суддів - Білецького О. М. , Кононенко О. Ю.

з участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 25 травня 2015 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про повернення безпідставно набутого майна та стягнення витрат на поліпшення майна,

в с т а н о в и л а :

У вересні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до ОСОБА_4 з позовом, у якому вказувалося, що за досягнутою у 2009-2010 роках домовленістю з відповідачкою остання оформила на нього заповіт на все своє майно, а він у звязку з цим за її згодою провів ряд будівельних та ремонтних робіт у належній їй частині будинку № 6 по вул. Радянській у м. Охтирці Сумської області, зокрема придбав за свої кошти і встановив новий унітаз, душове обладнання, раковину, бойлер для підігріву води, дві металеві ручки та два світильники у душовій кімнаті, а також улаштував дві нові батареї опалення в будинку, труби та крани батарей.

У серпні 2014 року він дізнався, що відповідачка в односторонньому порядку відступила від зазначеної домовленості, оформивши новий заповіт на іншу особу ОСОБА_5

Посилаючись на викладені обставини, позивач з урахуванням збільшених позовних вимог, які були предявлені також і до ОСОБА_5, просив стягнути з відповідачів у солідарному порядку безпідставно набуте майно в натурі, яке може бути відокремлене від будинку, у вигляді унітазу, душового обладнання з ванночкою під нього, раковини, бойлера, двох металевих ручок, двох світильників, двох батарей опалення, труб та кранів, а також грошові кошти, витрачені на поліпшення будинку, в сумі 42258 грн. (а. с. 195-196).

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 25 травня 2015 року в позові відмовлено.

В апеляційній скарзі позивача з підстав порушення судом норм матеріального та процесуального права ставиться питання про скасування рішення і ухвалення нового про задоволення позову.

Колегія суддів вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню.

Відмовляючи в позові до ОСОБА_4, суд виходив з того, що позивач не довів існування домовленості з ОСОБА_4 як про набуття ним права власності на її будинок за наслідками реалізації заповіту, згідно з якою вона зобовязувалася скласти на нього заповіт, а він мав виконати будівельні і ремонтні роботи в цьому будинку.

Утім з таким висновком погодитися не можна, оскільки він не відповідає матеріалам справи і ґрунтується на поверховому зясуванні судом обставин спору, прав та обовязків сторін та невірному застосуванні норм матеріального права.

Так, поза увагою суду першої інстанції залишилося те, що у запереченні на позов від 26 листопада 2014 року ОСОБА_4 указувала, що позивач після складання нею заповіту на його імя, усвідомлюючи, що після її смерті він може успадкувати її майно, дійсно провів певні будівельні та ремонтні роботи у її частині будинку № 6 по вул. Радянській у м. Охтирці (а. с. 36).

Крім того, у своїх поясненнях на імя начальника Охтирського МВ УМВС України в Сумській області, наданих у ході перевірки, проведеної за заявою позивача, ОСОБА_4 стверджувала, що у 2012 році вона домовилася з ОСОБА_3 про те, що він допоможе їй з ремонтом її будинку, а вона у свою чергу складе на його імя заповіт і передасть йому будинок № 6 по вул. Радянській.

Але через деякий час вона переоформила будинок на племінницю ОСОБА_5, а щодо позивача, - то вирішила віддати йому кошти, які він витратив на її будинок, пообіцявши останньому, що гроші вона поверне у якнайкоротший строк, однак у сумі значно меншій ніж 90000 грн. (арк. 5 матеріалів перевірки).

Аналогічні дані містяться також у висновку оперуповноваженого БЗПТЛ Охтирського МВ УМВС України у Сумській області від 09 липня 2014 року (арк. 1 матеріалів перевірки).

Наведені письмові докази мають суттєве значення для вірного вирішення спору, оскільки свідчать про дійсні взаємовідносини сторін, зокрема, про те, що з ініціативи самої ОСОБА_4 між нею і позивачем була досягнута домовленість щодо складання нею заповіту на його імя з наступною передачею йому її будинку та виконання ним саме у звязку з цим ремонтних робіт у ньому.

Тобто ці факти вказують на те, що виконання позивачем робіт у будинку відповідачки мало здійснюватися з метою задоволення його майнових інтересів у майбутньому.

Таким чином, взаємні права і обовязки сторін відповідно до ст. 11 ЦК України виникли на підставі згаданих вище юридичних фактів, та дій, що не передбачені цивільними актами, але за аналогією породжують цивільні права і обовязки.

На виконання вказаної домовленості відповідачка 02 березня 2012 року склала заповіт на все своє майно на імя ОСОБА_3 (а. с. 109, 110-111).

Позивач у свою чергу, як вірно встановив суд, і що не оспорюється відповідачкою та підтверджується показаннями свідків ОСОБА_6Л, ОСОБА_7 та ОСОБА_8, у період з березня 2012 року по серпень 2014 року у належній відповідачці 61/100 частині будинку № 6 по вул. Радянській у м. Охтирці за свої кошти облаштував цоколь, утеплив стіни веранди, установив металопластикове вікно, очистив покрівлю веранди, устаткував туалет з унітазом, душ, ванночку під душове обладнання, раковину, бойлер для підігріву води, встановив дві батареї опалення, уклав лінолеум, провів у будинок воду, каналізацію, відремонтував дах на гаражі, встановив нові ворота і хвіртку та виконав інші будівельні й ремонті роботи, вартість яких з урахуванням всіх конструктивних елементів за висновком судової будівельно-технічної експертизи становить 42258 грн. (а. с. 142-147, 148, 149-152, 153-158, 160-171).

02 липня 2014 року ОСОБА_4 усупереч досягнутим з позивачем домовленостям уклала з ОСОБА_5 спадковий договір, згідно з яким набувач зобовязується виконувати передбачені в ньому розпорядження відчужувача ОСОБА_4 і в разі її смерті набуває право власності на 61/100 частину будинку № 6 по вул. Радянській у м. Охтирці (а. с. 75-76, 110-111).

Унаслідок цього заповіт, який був складений на імя позивача, в силу ч. 2 ст. 1307 ЦК України став нікчемним, а підстава, на якій відповідачка набула спірне майно відпала.

За таких умов право позивача щодо відшкодування йому витрат, понесених на проведення ремонтних і будівельних робіт у будинку ОСОБА_4 слід визнати порушеним, і таким, що підлягає поновленню на підставі ст. 1212 та ст. 1213 ЦК України, згідно з якими особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про:

повернення виконаного за недійсним правочином;

витребування майна власником із чужого незаконного володіння;

повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні;

відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі.

У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

Отже з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 необхідно стягнути 42258 грн. на відшкодування витрат на проведення ним робіт з поліпшення будинку відповідачки.

Що стосується повернення позивачеві в натурі унітазу, душового обладнання та ванночки для нього, раковини, бойлера, двох металевих ручок у душову кімнату, двох світильників, двох батарей опалення, труб та кранів для батарей опалення, то ці вимоги задоволені бути не можуть, оскільки, вартість робіт з устаткування цього майна в будинку, як видно з локального кошторису, долученого до матеріалів судової будівельно-технічної експертизи, врахована при визначенні розміру коштів, які мають бути відшкодовані позивачеві.

До того ж за своїми функціональними ознаками дані речі будучи встановленими в будинку, стали його приналежністю, як головної речі, оскільки повязані з ним спільним призначенням.

Відповідно ж до ч. 2 ст. 186 ЦК України приналежність слідує за головною річчю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Поряд із цим демонтаж цих речей буде суперечити закріпленому у ст. 3 ЦК України принципу розумності і створить суттєві перешкоди у повноцінному використанні будинку за його господарсько-цільовим призначенням.

Разом з тим, це не позбавляє позивача права заявити вимоги про відшкодування їхньої дійсної вартості на момент розгляду відповідної справи.

З урахуванням наведеного оскаржене рішення суду в частині відшкодування витрат на проведення робіт з поліпшення будинку на підставі п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення цих вимог за рахунок ОСОБА_4

У частині відмови у витребуванні майна рішення суду є правильним по суті, тому його на підставі ч. 2 ст. 308 ЦПК слід залишити без змін.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, заявлених до ОСОБА_5, суд належним чином мотивував рішення щодо недоведеності позивачем порушення його прав цією відповідачкою. Отже в цій частині рішення теж необхідно залишити без змін.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з ОСОБА_4 на користь позивача необхідно стягнути 201 грн. 83 коп. на компенсацію сплаченого судового збору та на користь держави 220 грн. 48 коп. недоплаченого судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції, а також на користь позивача по 211 грн. 16 коп. на компенсацію судового збору за подання апеляційної скарги і з позивача на користь держави 20 грн. 75 коп. недоплаченого судового збору за подання апеляційної скарги.

Також з відповідачів на користь позивача слід стягнути 3185 грн. на компенсацію витрат, повязаних з проведенням експертизи.

Крім того з ОСОБА_4 на користь позивача пропорційно до задоволених вимог необхідно стягнути 3640 грн. на компенсацію витрат на оплату правової допомоги в суді першої інстанції та 637 грн. в суді апеляційної інстанції.

Ця сума підтверджується документально; не перевищує граничних меж, визначених Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах»; відповідає часу, затраченому адвокатом позивача на виконання цих послуг, їх характеру та ступеню складності.

Керуючись ст. ст. 88, 303, 304, 307, ч. 2 ст. 308, п. 1, 3 ч. 1 ст. 309, ст. ст. 314, 316 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 25 травня 2015 року, ухвалене відносно ОСОБА_4 в частині відшкодування витрат на поліпшення будинку скасувати і ухвалити нове рішення.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 42258 грн. на відшкодування витрат на проведення ним робіт з поліпшення будинку відповідачки.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 201 грн. 83 коп. на компенсацію сплаченого судового збору та на користь держави 220 грн. 48 коп. недоплаченого судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції, а також на користь ОСОБА_3 211 грн. 16 коп. на компенсацію судового збору за подання апеляційної скарги і з ОСОБА_3 на користь держави 20 грн. 75 коп. недоплаченого судового збору за подання апеляційної скарги.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 3185 грн. на компенсацію витрат, повязаних з проведенням експертизи та 3640 грн. на компенсацію витрат на оплату правової допомоги в суді першої інстанції та 637 грн. в суді апеляційної інстанції.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і з цього дня на нього може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -