Справа № 589/6273/14-ц
Провадження № 2/589/122/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2015 р. Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді - Євдокімової О.П.

за участю секретаря судового засідання - Юрочко Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду Шосткинського міськрайонного суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, зацікавлена особа ОСОБА_3 про звільнення від сплати заборгованості за аліментами

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом. Свої позовні вимоги мотивує тим, що він має заборгованість зі сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_4 1995р.н. Заборгованість виникла в зв'язку з тим,що він тривалий час хворіє, тому не міг працевлаштуватися і сплачувати аліменти, крім цього він утримує цивільну дружину, яка є інвалідом ІІІ групи, та ще двох неповнолітніх дітей. На сьогоднішній день він працевлаштований, але грошей, які у нього залишаються після сплати аліментів та кредитного зобов'язання у розмірі 768грн не вистачає йому на життя, а тому просить звільнити його від сплати заборгованості по аліментах.

У судове засідання позивач не прибув доручив представляти його інтереси в суді представнику.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримала, мотивуючи його тими ж обставинами, що зазначені в позовній заяві. Додатково пояснила, що позивач сплачував аліменти лише тоді, коли був офіційно працевлаштований. З своїх «підробіток», він аліменти не сплачував. Також при працевлаштуванні, за останнім місцем роботи, він не повідомив про те, що має сплачувати аліменти, а почав сплачувати їх лише після звернення виконавчої служби до підприємства. Сам такої ініціативи не проявив. Заборгованість по аліментах у розмірі 707 грн. з нього стягнуто обох синів, тому відповідачка і отримує на свого сина близько 300 грн. інші гроші отримує ОСОБА_3 на утримання сина.

ОСОБА_3 у судовому засіданні позов підтримала, та пояснила, що з позивачем вона проживає в цивільному шлюбі та має від нього двох неповнолітніх дітей на утримання яких отримує від позивача аліменти. Позивач хворіє і майже ніде не працював офіційно. Бувало, що він підробляв не офіційно, але грошей заробляв дуже мало і їх не вистачало навіть їм, тому аліменти на утримання сина від першого шлюбу він не сплачував. Так позивач постійно хворіє, але не говорить, що в нього болить. Тримається за шлунок і п'є ліки. Останнім часом жалується на біль в спині. Останні декілька років він проходить планове лікування по два рази на рік. В інші періоди він в лікарню не звертається, бо нема грошей на лікування. Через постійні хвороби позивача , її, та їх сина вони перебувають у скрутному матеріальному становищі. Зароблених грошей їм не вистачає, в зв'язку з чим їм матеріально вимушена допомагати її мати. Крім цього вона нещодавно перенесла операцію і на цю операцію позивач брав кредит в банку і тепер сплачує кошти за кредитним зобов'язанням. Просить суд зважити на їх тяжке матеріальне становище, та зменшити розмір заборгованості по аліментам.

Відповідач у судовому засіданні позов не визнала, та пояснила, що коли її покинув відповідач, то вона залишилася з дитиною сама перебуваючи у декретній відпустці . з того часу вона самостійно утримує і виховує дитину. Позивач не бажає з ним спілкуватися та допомагати їй. На сьогоднішній день їх син є повнолітнім і навчається в вузі. Для цього вона прикладає значних зусиль, але грошей, яких вона заробляє працюючи перукарем не достатньо для утримання сина. Так як позивач почав виплачувати їй заборгованість по аліментах, то вона не звертається в суд з заявою про стягнення з нього аліментів на утримання дитини на час навчання, так як вважає, що виплата заборгованості по аліментах облегшить існування її сина і не поставить позивача в більш скрутне становище. Особисто вона на утримання сина отримує біля 300 грн. Це дуже мало, але все ж хоч якась допомога. Категорично заперечує проти звільнення відповідача від заборгованості з аліментів.

Суд заслухавши думку учасників судового засідання, вивчивши матеріали справи приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв'язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Так судом встановлено, що позивач має заборгованість зі сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_4 у розмірі 26319,49грн (а.с.19), яка утворилася протягом тривалого часу, а саме 10042,89грн до 2009 року 16276,6грн з 2009 по 2013 рік.

Також позивач має заборгованість зі сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_5 у розмірі 10099,39грн.(а.с.18)

Заборгованість по аліментах на утримання сина ОСОБА_6 відсутня так як стягував ОСОБА_3 відкликала виконавчий лист в зв'язку з тим, що аліменти на її користь сплачуються добровільно.(а.с.18)

Позивач з 2 червня 2011 року працевлаштований (а.с.9) та отримує заробітну плату (а.с.10) з якої сплачувати заборгованість по аліментах почав лише з вересня 2014 р.

З наданих довідок вбачається, що з 15.10.2014 року син позивача ОСОБА_5 взятий на облік в дитячій консультації по захворюванню хронічний гастрит,2-ох сторонній нефроптоз, скаліоз. (а.с.14)

Також з виписок медичних амбулаторних карт вбачається, що позивач ОСОБА_2 перебував на лікуванні в стаціонарі з 27.09 по 9.10 2012 року (а.с.15) та з 13.01.по 30.01.2015р. (а.с.34 ) з захворюванням хронічний гастрит, рубцева деформація луковиці 12-п. кишки (а.с.16).

Крім цього надані виписки стосовно хвороби ОСОБА_3 (а.с.11,12,13) з яких вбачається, що з 2011 році остання захворіла в зв'язку з чим їй було зроблено операцію та встановлена ІІІ група інвалідності.

За приписами ст.ст.10, 11, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін; докази подаються сторонами; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Аналізуючи вищезазначене, суд приходить до висновку що заборгованість у позивача виникла з його вини. Позивачем не надано доказів, що він приймав зусиль для свого працевлаштування, звертався до відповідного центру зайнятості чи будь-яким іншим чином робив спроби працевлаштуватись, та з поважних причин не зміг виконувати рішення суду щодо сплати аліментів на утримання дитини. Також в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що заборгованість по аліментам виникла у нього внаслідок тяжкої хвороби або інших обставин, які мають істотне значення.

Суд не бере до уваги посилання позивача, його представника та співмешканки позивача, щодо тривалої тяжкої хвороби останнього, так як дані посилання не підтверджуються матеріалами справи. Хворобливий же стан позивача не можна назвати тяжкою хворобою, що перешкоджає йому працювати та утримувати дітей.

Перебування позивача на плановому стаціонарному лікуванні, раз в рік, не свідчить про тяжкий стан останнього.

Взагалі, з оглянутих доказів вбачається, що позивач є працездатною особою молодого віку, який може працювати і виконувати зобов'язання за рішенням суду. Але умисно ухиляться від своїх обов'язків, так як навіть працевлаштувавшись на роботу не почав сплачувати аліменти на утримання дитини, а приховував це доки ВДВС не знайшли його, та не почали утримувати аліменти в примусовому порядку.

Крім цього слід зазначити, що позивач постійно проживає разом з ОСОБА_3, на користь якої сплачує заборгованість за аліментами на сина ОСОБА_5 і віддає останній весь свій заробіток. Також їм матеріально допомагає мати останньої. З пояснень ОСОБА_3 вбачається, що у них спільний сімейний бюджет і кошти які вона отримує (аліменти, допомогу від матері, пенсію) вони витрачають і на позивача по мірі необхідності. А тому посилання позивача, що йому на життя залишаться лише 768 грн. і ті він віддає хворій дружині є безпідставними та неправдивими. Фактично заборгованість за аліментами він сплачує позивачу у розмірі 300 грн. Інші зароблені гроші залишаються в сімейному бюджеті позивача.

Разом з тим суд бере до уваги, що з наданих довідок судом встановлено, що позивач та його дитина почали хворіти з 2012 року, що входить в час виникнення заборгованості. Крім того в 2011 році перенесла операцію його цивільна дружина. Тому на його лікування та лікування його сім'ї дійсно потребувалися значні кошти в зв'язку з чим позивач взяв кредит в банку (а.с.20), атому суд виходячи з принципу розумності та виваженості, зважаючи на ці тимчасові, тяжкі матеріальні обставини, які тривали деякий час і впливали на можливість виплати позивачем аліментів у зазначений період, вважає, що суму заборгованості можна зменшити на 5000 грн.

На підставі викладеного, та керуючись ст. 197 СК України, ст.ст. 10, 60, 88, 212, 213, 215 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, зацікавлена особа ОСОБА_3 про звільнення від сплати заборгованості за аліментами

задовольнити частково.

ОСОБА_1 частково звільнити від сплати заборгованості за аліментами, що стягуються на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_4 у розмірі 5 000 грн.

На рішення може бути подана апеляційна скарга в апеляційний суд Сумської області через Шосткинський міськрайонний протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області О.П.Євдокімова