У Х В А Л А І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 23 грудня 2015 року м. Київ Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в складі: Черненко В.А., Журавель В.І., Штелик С.П., розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» до ОСОБА_4, третя особа - орган опіки та піклування Житомирської районної державної адміністрації Житомирської області, про звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення та зняття з реєстрації за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення апеляційного суду Житомирської області від 13 травня 2014 року, - в с т а н о в и л а: У листопаді 2013 року товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» (далі - ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс») звернулося до суду із вищевказаним позовом, в якому просило звернути стягнення на предмет іпотеки - житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1, та земельну ділянку, площею 1 000 кв.м, розташовану за цією ж адресою, виселити осіб, які зареєстровані та проживають у даному будинку, зі зняттям їх з реєстраційного обліку. Вимоги мотивувало тим, що 12 лютого 2008 року між ПАТ «Сведбанк» та ОСОБА_4 був укладений кредитний договір, за яким останньому надано кредит у розмірі 117 410,51 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,29 % на рік на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення 26 лютого 2028 року. На забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 12 лютого 2008 року між ПАТ «Сведбанк» та позичальником було укладено іпотечний договір, відповідно до якого відповідач надав у іпотеку нерухоме майно, а саме житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1, та земельну ділянку,площею 1 000 кв.м, розташовану за цією ж адресою. Відповідач належним чином зобов'язань за кредитним договором не виконував, внаслідок чого у нього виниклазаборгованість у розмірі 206 684,26 доларів США, що за офіційним курсом Національного Банку України становить 1 652 027 грн 29 коп. Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 7 лютого 2014 року у задоволенні позову відмовлено. Рішенням апеляційного суду Житомирської області від 13 травня 2014 року рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення. Позов ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» до ОСОБА_4, третя особа - орган опіки та піклування Житомирської районної державної адміністрації Житомирської області, про звернення стягнення на предмет іпотеки задоволено. В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 0501/0208/88-015, укладеним 12 лютого 2008 року між ОСОБА_4 та ПАТ «Сведбанк», правонаступником якого є ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс», в загальному розмірі 206 684,269 доларів США, що за офіційним курсом Національного Банку України становить 1 652 027 грн 29 коп., із них заборгованості по основній сумі кредиту 117 410,21 доларів США, що за офіційним курсом Національного Банку України становить 938 462 грн 21 коп., заборгованість за процентами у розмірі 43 492,75 доларів США, що за офіційним курсом Національного Банку України становить 347 637 грн 55 коп., пеня у розмірі 45 781 доларів США, що за офіційним курсом Національного Банку України становить 365 927 грн 53 коп., звернуто стягнення на предмети іпотеки: жилий будинок з господарськими будівлями, загальною площею 399,3 кв.м, житловою площею 101,1 кв.м, який належить ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності, виданого виконкомом Зарічанської сільської ради народних депутатів Житомирського району Житомирської області 5 жовтня 2007 року, розташований за адресою: АДРЕСА_1, який є предметом іпотеки на підставі договору іпотеки від 12 лютого 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Житомирського районного нотаріального округу Житомирської області Демецькою С.Л. за № 870; земельну ділянку за цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування жилого будинку, площею 1 000 кв.м, яка належить на праві власності ОСОБА_4, розташована за адресою: АДРЕСА_1, яка є предметом іпотеки на підставі договору іпотеки від 12 лютого 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Житомирського районного нотаріального округу Житомирської області Демецькою С.Л. за № 870, шляхом продажу предметів іпотеки на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження із початковою ціною продажу, встановленою на рівні не нижчому за звичайні ціни на даний вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності. Вирішено питання про розподіл судових витрат. В решті рішення суду залишено без змін. У поданій касаційній скарзі ОСОБА_5, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення апеляційного суду скасувати, рішення суду першої інстанції залишити в силі. Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, законність та обґрунтованість судового рішення в межах касаційного оскарження, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права. Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки та ухвалюючи в цій частині нове рішення про задоволення позову, правильно встановив характер спірних правовідносин сторін у справі та застосував норми матеріального права, які регулюють ці правовідносини, вирішив спір з урахуванням конкретних обставин справи з дотриманням норм процесуального права. Зокрема, апеляційний суд на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, дійшов правильного висновку про звернення стягнення на предмет іпотеки, оскільки спірний жилий будинок був переданий в іпотеку 12 лютого 2008 року, тобто ще до реєстрації в ній неповнолітнього ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 року, а відтак - на час укладення іпотечного договору дитина не мала права власності чи права користування нею, що унеможливлює порушення її прав на житло. Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваного судового рішення не дають підстав для висновку про те, що судом при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судових рішень. Ураховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити. Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у х в а л и л а: Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити. Рішення апеляційного суду Житомирської області від 13 травня 2014 року залишити без змін. Ухвала оскарженню не підлягає. Колегія суддів: В.А. Черненко В.І. Журавель С.П. Штелик
й