Провадження № 2/520/5547/15
06.10.2015 року Київський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого-судді Васильків О.В.
при секретарі Дідур Г.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Головне управління державної міграційної служби України в Одеській області, про позбавлення права користування житлом, суд,-
17.09.2015 року позивач звернулася до суду із позовом до відповідачів, в якому просить визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 13 будинку № 72 по вул. Ак. Корольова у м. Одесі. При цьому позивач посилається на те, що вона є власником спірної квартири. Відповідач являється сином позивача, хоч і зареєстрований у вказаній квартирі, однак з вересня 2014 року у квартирі не проживає, та місце його перебування позивачу невідоме. Факт реєстрації відповідача призводить до збільшення розміру комунальних послуг, які вона оплачує особисто, у зв'язку із чим, позивач змушена звернутись до суду.
До судового засідання позивач не з'явилася, повідомлялася належним чином. Матеріали справи містять заяву представника позивача ОСОБА_3 про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_2 до судового засідання повторно не зявився, повідомлявся належним чином у відповідності зі ст. 74 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив.
Представник третьої особи Головного управління державної міграційної служби України в Одеській області до судового засідання не зявився, повідомлявся належним чином.
Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.
Як встановлено у судовому засіданні, позивачу ОСОБА_1А на підставі договору купівлі-продажу від 05.01.2000 року, посвідченого державним нотаріусом Першої одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_4, належить на праві приватної власності квартира АДРЕСА_1 /а.с. 6/.
Згідно довідки /виписка з домової книги про склад сімї та прописку/ від 16.09.2015 року за адресою: АДРЕСА_2 зареєстровані: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, син ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, донька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 /а.с. 7/.
Судом досліджено акт від 16.09.2015 року про непроживання, складений ОСОБА_6 та ОСОБА_5, з якого слідує, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у квартирі АДРЕСА_1 не проживає з вересня 2014 року до теперішнього часу /а.с. 8/.
Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Частиною 2 ст. 405 ЦК України встановлено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
За таких обставин, суд вважає, що вимоги позивача ОСОБА_1 підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені.
Керуючись ст. ст. 3, 60, 158, 169, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, ст. ст. 317, 319, 321, 391, 405 ЦК України, ст. ст. 145, 147, 150 ЖК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1, задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування квартирою № 13 будинку № 72 по вул. Ак. Корольова у м. Одесі.
Вказане рішення є підставою для зняття ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_3.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого ЦПК України.
Суддя Васильків О. В.