Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/2117/15-ц
Провадження № 2/553/843/2015
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

23.12.2015м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Полтаві в складі :

головуючого судді Кононенка С.Д.,

при секретарі Бобильовій А.П.,

за участю позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, представника третьої особи - ОСОБА_3, розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Фізичної особи підприємця ОСОБА_4, третя особа без самостійних вимог на стороні позивача: Громадська організація «Регіональний народний контроль» про захист прав споживача, розірвання договору, відшкодування матеріальної та моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

У травні 2015 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Фізичної особи підприємця ОСОБА_4, третя особа без самостійних вимог на стороні позивача: Громадська організація «Регіональний народний контроль» про захист прав споживача, розірвання договору, відшкодування матеріальної та моральної шкоди, в якому просить розірвати договір індивідуального замовлення від 10.02.2015 року №СМ-741, укладений між ним , ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_4 на виготовлення ПВХ конструкцій та стягнути із ФОП ОСОБА_4, іден. номер НОМЕР_1 (02166 АДРЕСА_1) на його користь, ОСОБА_1 (36000, АДРЕСА_2) вартість замовлення у сумі 12000 грн.; пеню у розмірі 6612 75 грн. та моральну шкоду у сумі 15000 грн.; стягнути із ФОП ОСОБА_4 на його користь витрати на правову допомогу у розмірі 750 грн.; судові витрати віднести за рахунок ФОП ОСОБА_4

У листопаді 2015 року позивач надав суду заяву - доповнення до позовних вимог, в якій збільшив позовні вимоги та просить збільшити позовні вимоги на 95747,30 грн. у зв»язку із чим п.2 прохальної частини позовної заяви про захист прав споживача, розірвання договору, відшкодування матеріальної та моральної шкоди викласти в наступній редакції: «Розірвати договір індивідуального замовлення від 10.02.2015 року №СМ-741, укладений між ним , ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_4 на виготовлення ПВХ конструкцій та стягнути із ФОП ОСОБА_4, іден. Номер НОМЕР_1 (02166 АДРЕСА_1) на його користь, ОСОБА_1 (36000, АДРЕСА_2) вартість замовлення у сумі 12000 грн.; пеню у розмірі 102360 грн. та моральну шкоду у сумі 15000 грн.»

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з»явився, про причину своєї неявки суду не повідомив, хоча завчасно та належним чином був повідомлений про день та час розгляду справи.

Представник третьої особи, в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити їх у повному обсязі.

Вислухавши сторони, свідка, дослідивши матеріали справи, надані суду докази та оцінивши їх в сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач, ОСОБА_1, замовив у ФОП ОСОБА_4 балкон із ПВХ конструкцій LIDER по договору від 10.02.2015 року (індивідуальний номер замовлення СМ -741). По даному замовленню сплатив 12 тис.грн. готівкою, про що указано у договорі.

На підтвердження цього позивач зазначив, що відповідно указаного договору, він, як «Замовник» доручив відповідачу, як «Виконавцю», а останній взяв на себе обовязок організувати роботу по виготовленню та передачі у власність «Замовнику» ПВХ конструкції (полівінілхлорид), далі «Bироби» відповідно умов договору, а, він, як «Замовник» зобовязувався сплатити суму у розмірі 12 тис.грн. та прийняти готові «Вироби» згідно із умовами договору.

Після оплати позивачем індивідуального замовлення на виготовлення товару у повному обсязі, «Виконавець», 17.02.15 року виготовив та доставив йому «Вироби». Однак вони не відповідали його замовленню, оскільки мали істотні недоліки, що при установленні даного виробу може привести до непердбачуваних наслідків щодо аварійного стану балкону. Вимога позивача до відповідач про усунення безоплатно недоліків товару, які виникли по його вині, залишились ним поза увагою.

Відповідно до ст.865 ЦК України за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобовязується виконувати за завданням фізичної особи («Замовника») певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а «Замовник» зобовязується прийняти та оплатити виконану роботу. До відносин за договором побутового підряду, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів.

Згідно із п.18, 20 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 12.04.1995 року «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» (із змінами, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України №15 від 25.05.98 р.) договір побутового замовлення є різновидом договору підряду, тому до нього застосовуються і загальні правила про договір підряду. При вирішенні питання про відповідальність та про наявність і розмір збитків, заподіяних споживачеві у звязку із недоліками товару необхідно виходити як із загальних положень Закону, так і зі спеціальних норм законодавства, а також із умов укладеного сторонами договору.

Пунктами 1.4-1.8 Договору передбачено, що замовлений виріб повинен відповідати: колір профілю - білий; заповнення - 4-16-4; профіль: ПВХ «Lider»; вид конструкції на технічному проекті - зі сторони петель, загальна площа конструкції - в договорі не указана.

При укладанні договору, відповідачем були зроблені проміри виробу для виготовлення монтажної карти (креслення на товар), проте зазначена карта не була надана своєчасно позивачу. Це підтверджено тим, що на указаному кресленні указано дату його виготовлення 17.02.2015 року.

Так, в судовому засіданні та в своєму позові позивач вказав, що 17.02.2015 року, коли йому привезли виріб без попередження, він став вимагати карту комплектації на нього (яка являється додатком до договору і є невідємною його частиною), щоб перевірити комплектацію до виробу по замовленні та звірити відповідність розмірів конструкції, розмірам занесеним до креслення та каркасу балкону. Йому ФОП ОСОБА_4В надав креслення, в якому було зазначено, що це заказ від 17.02.2015 року, а не від 10.02.2015 року, як це передбачено Договором та номер замовлення не СМ -741, а CM -741-L. Крім того, указано, що датою виготовлення конструкції є 03.03.2015 року, а монтаж проведено 17. 02.2015 року (на півмісяця раніше від дати виготовлення), тоді як у спірному договорі в пункті 3.2 зазначено, що «Виконавець» зобовязується передати у власність «Замовника» виготовлені «Товари» на протязі 30 робочих днів із моменту укладення Договору. ФОП ОСОБА_4 монтаж виробу у цей день не провів у звязку із невідповідністю розмірів доставленого товару, розмірам указаним на нього у кресленні та фактичним розмірам каркасу балкону. Акт пригмання виробу позивачем не був підписаний у звязку із істотними недоліками по вині відповідача.

При укладанні договору позивачу не видали сертифікат відповідності на даний виріб, чим порушено вимоги ст. 15 Закону України «Про захист прав споживачів» та не надано інформації щодо вимог діючого стандарту на замовлені вироби. У Договорі не зазначено відповідно якому стандарту повинен відповідати замовлений товар. В п.3.3 цього договору зазначено, що «перед придбанням продукції «Замовник» зобовязаний самостійно ознайомитись із споживчими властивостями товарів та послуг, які надаються йому «Виконавцем» у виді нормативних документів фірми-виробника, відповідно із вимогами ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів».

При укладанні спірного договору на вимогу «Замовника» не було надано інформації для ознайомлення, яка зазначена у вище указаному пункті договору та не повідомлено про виробника товару і не надано розрахунок вартості товару.

Відповідно ст.4 цього Закону, споживачі під час замовлення продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх потреб мають право на необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію, її якість та виробника (виконавця).

Статтею ст.15 Закону України «Про захист прав споживачів», передбачено, що споживачу така інформація повинна надаватись із тим, щоб була забезпечена можливість свідомого і комплексного вибору продукції. Інформація повинна бути надана споживачеві до замовлення ним роботи (послуги).

Інформація про продукцію повинна містити:

1) назву товару, найменування або відтворення знака для товарів і послуг, за якими вони реалізуються;

2)найменування нормативних актів, вимогам яких повинна відповідати

вітчизняна продукція;

3)найменування та місцезнаходження виробника.. .та ін.

При укладанні договору ФОП ОСОБА_4 такої інформації позивачу не надав. Не надавалась така інформації «Виконавцем» і після укладання договору від 10.02.2015 року на вимогу замовника. Більше того, договором не передбачено та не ознайомлено позивача ОСОБА_1 із діючими стандартами на замовлений у ФОП ОСОБА_4 виріб із ПВХ конструкції, а саме: балкон із ПВХ конструкцій. Без надання повної, достовірної інформації про товар, позивач не міг зробити свідомий вибір при укладанні договору про індивідуальне замовлення.

В порушення вимог ч.І ст. 15 Закону України «Про захист прав споживачів» позивачу не було надано сертифікат відповідності, не дивлячись на те, що дана продукція підлягає обовязковій сертифікації.

Порушено також наказ Державного Комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 01.02.2005 року №28 та зареєстрованого в Мінюсті України 04.05.2005 року за №466/10746 «Про затвердження Переліку продукції, що підлягає обовязковій сертифікації в Укрїні» до Переліку віднесені товари, а саме: блоки віконні та дверні балконні (п. 14.25), в частині ненадання ФОП ОСОБА_4 відповідного сертифікат; відповідності на виріб, а саме: на балкон.

Таким чином, замовлені позивачем конструкції із ПВХ для будинків та споруд (вікна, двері) повинні виготовлятись із врахуванням ДБН В.2.6. - 31:2006 (це встановлення належних розмірів для креслення монтажної схеми ПВХ конструкції на території України) та повинні виготовлюватись згідно ДСТУ Б.В.2.6 - 15: 2011. В перелік продукції, що підлягає обовязковій сертифікації входить балконна рама, яка повинна виготовлюватись відповідно до п. 14.25 Вікна та двері для будинків і споруд ДСТУ Б.В.2.6- 15:2011.

Право на продаж ПВХ конструкцій повинно підтверджуватись нормативним документом на конкретний вид продукції, а саме: сертифікатом відповідності нормам п. 14.25 Вікна та двері для будинків і споруд ДСТУ Б.В.2.6.-15:2011, копія якого обовязково повинна бути у Продавця (Виробника) та надаватись споживачу.

Копія сертифікату відповідності ПВХ конструкції нормам ДСТУ Б.В.2.6 - 15:2011 позивачу ФОП ОСОБА_4 не надав.

Виходячи із викладеного, позивач не зміг зробити свідомий та компетентний кваліфікований вибір замовленого товару, чим ФОП ОСОБА_4 порушив вимоги частини 1 ст.15 Закону України «Про захист прав споживачів», відповідно якої для забезпечення свідомого і компетентного вибору, інформація повинна бути надана споживачеві до придбання ним товару.

Поставлені ФОП ОСОБА_4 17.02.2015 року конструкції були неякісні так, як завезена конструкція мала по висоті розмір 1480 мм, у карті комплектації цей розмір указаної 1650 мм, а фактично розмір балкону по висоті має розмір 1710 мм. Про вказане позивачем було зазначено при отриманні товару 17.02.2015 року із вимогою надати йому конструкцію таку, щоб вона за розмірами відповідала рамі балкону. Враховуючи, що відповідач після зазначеного факту на протязі більше місяця не виправив недолік по індивідуальному замовленню щодо виготовлення товару, позивач, керуючись вимогами ч.І ст.8 Закону України «Про захист прав споживачів», 23.02.2015 року, надав ФОП ОСОБА_4 заяву про те, щоб «Виконавець», безоплатно усунув недоліки товару, враховуючи, що вина у виготовленні неякісного товару лежить на «Виконавці». Свою заяву він надіслав рекомендованими листами із повідомленням на адресу здійснення діяльності підприємця, яка указана в договорі від 10.02.2015 року, а саме: 36000, м.Потгава, вул.Жовтнева, 49 та місцем реєстрації підприємницької діяльності: 02166, АДРЕСА_3. Відповідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення ФОП ОСОБА_4, відповідач отримав дану заяву 14.03.2015 року, проте відповіді на підняті в ній питання щодо безоплатного усунення недоліків товару не надав на день подання даного позову.

Відповідно п.1.1 даного договору Виконавець (ФОП ОСОБА_4В.) зобовязується організувати роботи по виготовленню і передачі ПВХ конструкцій «Замовнику», тобто позивачу. Пунктом 3.2 цього договору передбачено, що після виконання п.3.1 Договору, яким передбачено оплату роботи індивідуального замовлення, «Виконавець» зобовязується передати у власність «Замовника» виготовлені вироби на протязі 30 робочих днів.

Відповідно до вимог ст.526 ЦК України зобовязання має бути виконаним належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Виконання зобовязання має підтверджуватись певними доказами. Ними можуть бути акт здачі - приймання робіт, письмова розписка та ін.. Кожна із сторін у зобовязанні має право вимагати відповідних доказів.

Відповідно до п.3.9 Договору «Виконавець» рахується таким, що виконав зобовязання в повному обсязі лише тоді, як буде підписаний «Замовником» акт приймання - передачі виробу. Пунктом 3.10 Договору передбачегз, що «Замовник» повинен підписати акт-приймання передачі виробу або надати мотивоване відмовлення від підпису із зазначенням недоліків. Так, ФОП ОСОБА_4 поставив ПВХ конструкції 17.02.2015 року, проте зазначений виріб, як по розмірах, так і по якості не відпов дав, замовленому товару, а саме: завезені матеріали балконних вікон, по довжині мали значні розбіжності, а саме: відповідно фактичним розмірам балконної рами їх висота складає 1710 мм, тоді як поставлені розміром 1480 мм. Що на 230 мм менше.

Щодо акта приймання - передачі виробу, то «Замовником» надано вмотивований відказ щодо поставленого неякісного товару із суттєвим недоліком. Товар, який відповідав би якісним параметрам замовленого товару до цього часу не надано позивачу.

У звязку із порушенням його прав, як споживача, позивач звернувся за розясненням та проведенням обстеження до ТО «Регіональний народний контроль». В результаті проведення обстеження громадськими інспекторами складено акт обстеження від 23 лютого 2015 року відповідно якого зазначено наступне.

Балкон - це виступаюча з площини стіни фасаду обгороджена площадка, що служить для відпочинку влітку. (Житлові будинки. Основні положення: ДБН В.2.2-15-2005.-[Чинний від 2006-01-01] .-K.:Державний комітет України з будівництва і архітектури, 2005. - 36 с. -(державні будівельні норми України).

Віконний блок - це світлопрозора частина конструкції, призначена для природного освітлення приміщень, їх вентиляції і захисту від атмосферних та шумових впливів.

Блок віконний складається зі збірних одиниць: коробки і стулкових елементів, вбудованих систем провітрювання і може включати в себе ряд додатв звих елементів: жалюзі, віконниці тощо. (Державний стандарт

України. Конструкції будинків і споруд. Блоки віконні та дверні. Загальні технічні умови ДСТУ Б В.2.6-23:2009).

В акті зазначено, що у приміщенні квартири за адресою АДРЕСА_4 знаходяться ПВХ конструкції (балконна рама) із профілю Lider, яка складається із 3-х віконних блоків. Зазначена конструкція не установлена із-за її неможливості використання за призначенням.

Фактична ширина передньої частини каркасу балконної рами (відстань від лівого кута каркасу балконної рами до правого кута каркасу балконної рами), згідно виконаних замірів громадським інспектором ГО «Регіональний народний контроль», становить 3350 мм; висота балконної рами (відстань від підвіконня каркасу) - 1720 мм.

Ширина фактична бокової лівої частини каркасу балконної рами (відстань від стіни зліва до лівого кута каркасу передньої частини балконної рами), згідно виконаних замірів громадським інспектором ГО «Регіональний народний контроль», становить 1113 мм, висота (відстань від підвіконня каркасу балконної рами до верха каркасу балконної рами) - 1720 мм.

Встановлені розбіжності між фактичними розмірами (ширина та висота) передньої частини балконної рами та бокової лівої частини балконної рами, та внесеними до карти комплектації на виготовлення ПВХ конструкції балконної рами, які є невідємною частиною умов договору індивідуального номеру замовлення №СМ-741 від 10.02.2015р., який був укладений між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_4 із урахуванням зазору для ПВХ конструкцій 30 мм (ДБН В.2.6-31:2006), що відображено в акті обстеження.Крім того, виявлена розбіжність вартості ПВХ конструкції, виходячи із карти комплектації та вартості ПВХ конструкції (балконної рами) необхідних для її виготовлення на 583, 50 грн.

Таким чином, заміри каркасу балконної рами, які зроблені та, на підставі яких складена карта комплектації від 17.02.2015 року ФОП ОСОБА_4В для замовника ОСОБА_1, є неточними, а саме: розбіжності відображені в таблиці 1 акту обстеження вказують на неякісність зроблених замірів, що іризвело до виготовлення неякісної ПВХ конструкції (балконної рами) неналежного розміру.

Обстежені ПВХ конструкції (3 віконних блока балконної рами), які були виготовлені та доставлені ФОП ОСОБА_4 споживачу ОСОБА_1 не відповідають розмірам для її виготовлення та їх неможливо вставити та прикріпити безпечно до каркасу балкону, у звязку із тим що виготовлена ПВХ конструкція (балконна рама) на 17 см коротша ніж висота балконного каркасу.

Отже, за висновком громадських інспекторів, що виявлено при проведенні обстеження, виготовлена та доставлена ПВХ конструкція (балконна рама) є неякісним товаром, який неможливо вставити у балконний каркас, із-за неможливості безпечного кріплення по вині відповідача (недолік істотний). Даний товар неможливо використати за призначенням.

Позивач, виявив указані вище недоліки під час приймання виконаної роботи, про що було зазначено в акті передачі - приймання роботи (виготовлення товару за індивідуальним замовленням 17.02.2015 року).

Відповідно до вимог ч.4 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів» за наявності у роботі істотних недоліків споживач має право вимагати на свій вибір або виконання її з такого ж матеріалу виконавця, або розірвання договору і відшкодування збитків.

Враховуючи, що відповідач переховується, та не може виконати роботу якісно, що було йому запропоновано, то відповідно до вимог вищеназваної статті Закону позивач має право на розірвання договору та відшкодування збитків.

Отже, статтею 6 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що виконавець зобовязаний передати споживачеві продукцію належної якості, а також надати інформацію про цю продукцію.

Відповідно до ч.І ст.4 цього Закону під час замовлення продукції, яка реалізується на території України для задоволення своїх особистих потреб мають право на захист своїх прав державою; належну якість продукції та обслуговування; безпеку продукції; необхідну, доступну достовірну та своєчасну інформацію про продукцію, її кількість, асортимент, а також про виробника!виконавця); відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції, відповідно до Закону; звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав та ін..

Статтею 6 Закону України «Про захист прав споживачів» забезпечено право споживача на належну якість продукції, а саме: виконавець зобовязаний передати споживачеві продукцію належної якості, а також надати інформацію про цю продукцію; на його вимогу зобовязаний надати йому документи, які підтверджують належну якість продукції та щодо безпеки для життя, здоровя і майна споживачів та ін.

Визначення щодо того, які недоліки слід вважати істотними, дано у п.12 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів». Так істотний недолік - це недолік, який робить неможливим чи недоступним використання товару відповідно до його цільового призначення, із вини виконавця та наділений ознакою, що не може бути усунутий взагалі.

Із огляду на зазначене, недолік виробу стався із вини відповідача та усунути його взагалі не можливо, а сам товар використовувати за призначенням також не можливо. Це підтверджено і актом обстеження, проведеного громадськими інспектора від 23.03. 2015 року.

Отже, «Виконавцем» допущено істотні недоліки «Виробів» із його вини, через невірно зроблені заміри, які взагалі не можуть бути усунуті, а також роблять товар іншим та не уможливлюють його використання за призначенням.

Позивачем сплачено за виконання індивідуального замовлення 12 тисяч гривень готівкою, що підтверджено відміткою та печаткою відповідача на Договорі,

Так, вартість роботи, яку повинен був виконати ФОП ОСОБА_4 складає 9575 грн. Згідно договору від 09.09.2014 року термін виконання замовленнях встановлено 30 днів із моменту підписання Договору. Відповідно поданої позовної заяви відповідач прострочив виконання замовлення у зв»язку з чим нараховано пеню у розмірі 6612,70 грн. Дана сума розрахована із прострочення виконання замовлення до 12 травня 2015 року (до моменту подання позовної заяви).

Відповідач не виконує свої зобов»язання і після подання позовної заяви, чим продовжує прострочення виконання До цього часу, а саме: до 15.11.2015 року, відповідач не виконав взяті на себе зобовязання п виготовленню якісного товар, як це передбачено в п.1.3 Договору ві 10.02.15 року.

Починаючи із 17.02.2015 року, а саме: із моменту поставки неякісної товару, відповідач не замінив безоплатно неякісний виріб, який має істотні недоліки на якісний та не повернув сплачену вартість за товар готівкою після зміни вимог замовником у звязку із невиконанням першої вимоги.

Тому, починаючи із 17.02.2015 року прострочено виконані зобовязання відповідачам складає 286 днів (11 - в лютому 2015 року, 31 - в березні 2015 року, 30-у квітні 2015 року, 31 - в травні 2015 року, 30 червні 2015 року, 31 - в липні 2015 року, 31 - в серпні 2015 року, 30 - вересні 2015 року, 31 - в жовтні 2015 року, 20 - в листопаді 2015 року).

Відповідно до ч.5 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів» зазначено, що у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботи згідно із договором, то за кожний день прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі 3% вартості роботи. У разі, коли вартість роботи не визначено, то виконавець сплачує неустойку у розмірі трьох відсотків до загальної вартості замовлення.

Загальна вартість замовлення складає 12000 грн., прострочення виконання замовлення на 286 днів.

Відповідно до ст.22 ЗУ «Про захист прав споживачів» при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується особою, яка її завдала, за наявністю її вини.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Моральну шкоду позивач оцінює у 15000 грн., посилаючись на те, що відповідач користується його коштами, а він, не має ні товару, який мав намір придбати для утеплення квартири, ні коштів, які незаконно вибули із його сімейного бюджету. Позивач морально страждає, що відображається на його здоров»ї, оскілки із-за хвилювання, яке було завдано йому, він потрапив до відділкової клінічної лікарні ст. Полтава в неврологічне відділення, що підтверджується копією виписки №1209 із медичної картки стаціонарного хворого.

Частинами 3, 4 ст. 23 ЦК України передбачено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода повинна бути співрозмірною понесеним стражданням, тому суд оцінює моральну шкоду, яка підлягає стягненню на користь позивача у 3000 грн.00 коп., яка є достатньою для відновлення здорового психологічного стану та повернення його до звичайного укладу життя.

Відповідно ч.І ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів» захист прав споживачів, передбачених законодавством здійснюється судом.

Частиною 3 цієї ж статті, споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що повязані із порушенням їх прав.

Позивач також у позові вказав, що він звертався за правовою допомогою до ПП ПГ «ЩИТ», та відповідно до квитанції №1786 ним сплачено за дані послуги 750 грн., проте, не надано доказів того, які саме юридичні послуги йому було надано та чи входить до діяльності ПП ПГ «ЩИТ» надавати такі послуги.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 526, 865, 1167 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 79, 84, 88, 213-215 ЦПК України, ст.ст. 4,6, 10, 15, 22 Закону України «Про захист прав споживачів», Постанова Пленуму Верховного Суду № 5 від 12.04.1995 року «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» (із змінами, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України №15 від 25.05.98 р.), суд , -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Фізичної особи підприємця ОСОБА_4, третя особа без самостійних вимог на стороні позивача: Громадська організація «Регіональний народний контроль» про захист прав споживача, розірвання договору, відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Розірвати договір індивідуального замовлення від 10.02.2015 року №СМ-741, укладений між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_4 на виготовлення ПВХ конструкцій.

Стягнути із ФОП ОСОБА_4 (іден. номер НОМЕР_1 (02166 АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_1 (36000, АДРЕСА_2) вартість замовлення у сумі 12000 грн.; пеню у розмірі 89280 грн. та моральну шкоду у сумі 3000 грн., а всього 104 200 грн.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з фізичної особи підприємця ОСОБА_4 на користь держави судовий збір у розмірі 1012 грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Полтавської області через Ленінський районний суд м. Полтави шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави ОСОБА_5