Справа № 359/6699/15-ц Головуючий у І інстанції Борець Є. О.
Провадження № 22-ц/780/6592/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 1 15.12.2015
УХВАЛА

Іменем України

15 грудня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді: Касьяненко Л.І.,

Суддів: Гуля В.В., Іванової І.В.,

За участі секретаря: Яруна Я.В.,

Розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13 жовтня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, нотаріуса Пятнадцятої Київської державної нотаріальної контори ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Головне управління юстиції у м. Києві, про визнання права власності на спадкове майно та зобовязання видати свідоцтво про право на спадщину, -

в с т а н о в и л а :

В грудні 2014 року ОСОБА_2 звернулась до суду з вказаним позовом та просила суд визнати за нею право власності на частину спадкового майна, що належало її батьку ОСОБА_5 на час його смерті. Крім того, позивачка просила зобовязати нотаріуса Пятнадцятої Київської державної нотаріальної контори ОСОБА_4 видати їй свідоцтво про право на спадщину.

Одночасно ОСОБА_2 подала заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на житловий будинок з надвірними будівлями та господарськими спорудами, а також на земельну ділянку по вул. Молодіжній, 2 в с. Старе Бориспільського району.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13 жовтня 2015 року у задоволенні заяви позивачки про забезпечення позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивачка просить, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, ухвалу суду І інстанції скасувати та постановити нову, якою накласти арешт на житловий будинок з надвірними будівлями та господарськими спорудами, що розташований за адресою с. Старе Бориспільського району по вул. Молодіжна, 2 та земельну ділянку, що розташована за адресою с. Старе Бориспільського району по вул. Молодіжна, 2.

Апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні заяви про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на земельну ділянку та будинок, виходив з того, що позивачкою не було надано суду доказів, що відповідач має намір відчужити спірне нерухоме майно та вживає з цією метою заходи.

Таким чином, суд І інстанції дійшов висновку про те, що позивачка не довела в порядку ст.ст. 57-60 ЦПК України існування загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Колегія суддів вважає такі висновки суду першої інстанції обґрунтованими та такими, що відповідають вимогам закону та обставинам справи, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1,3 ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, шляхом накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Згідно з п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З матеріалів справи вбачається, що позивачка не приєднала до поданої нею заяви жодного доказу на підтвердження того, що відповідач має намір відчужити спірне нерухоме майно та вживає з цією метою заходи: відшуковує покупців, розміщує обяви в засобах масової інформації, укладає попередні договори тощо. Ця обставина свідчить про те, що позивач не довів реальну загрозу невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Обставини, на які посилається позивачка як на підставу своїх вимог, є необґрунтованими та такими, зокрема, підстави для накладення арешту на вказане позивачкою спірне майно, - відсутні.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, ухвалу суду постановлено з додержанням норм процесуального права і не може бути скасовано з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 312, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2відхилити.

Ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13 жовтня 2015 рокузалишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і в касаційному порядку не оскаржується.

Головуючий:

Судді: