Справа № 219/7408/15-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13.10.2015 року м. Артемівськ
Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді Конопленко О.С.
за участю секретаря Азямової О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі м. Артемівська цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради Донецької області про продовження строку для прийняття спадщини,
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 міської ради Донецької області про продовження строку для прийняття спадщини на тих підставах, що 27 листопада 1995 року померла її мати ОСОБА_3, після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ДН № 0077413, який знаходиться на землях колишнього колективного сільськогосподарського підприємства «Ямське» Артемівського району Донецької області розміром 4,6 умовних кадастрових гектарів. За життя спадкодавець не склала заповіту, крім позивача маються інші спадкоємці. Упродовж строку, який наданий законом для подачі заяви про прийняття спадщини, позивач не звернулася до Другої Артемівської Державної нотаріальної контори з тих підстав, що їй знадобився час для встановлення факту родинних відносин між нею та спадкодавцем та іншими спадкоємцями, вважає зазначену причину пропуску строку для прийняття спадщини поважною, у звязку з чим і звернулася до суду з зазначеною позовною заявою.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, надала суду заяву, у якій просила справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила позов задовольнити, проти постановлення судом заочного рішення не заперечувала.
Представник відповідача ОСОБА_2 міської ради Донецької області до суду не зявився, повідомлення про причини неявки, а також ніяких пояснень і заперечень щодо заявлених позовних вимог та клопотання про відкладення розгляду справи від нього не надходило, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином судовою повісткою, яка була направлена відповідно до ч. 5 ст. 74 Цивільного процесуального кодексу України на адресу за місцем його останньої реєстрації, тому враховуючи, що позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд відповідно до ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України вважає необхідним розглянути справу на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення по справі.
На підставі ч. 2 ст. 197 Цивільного процесуального кодексу України, у звязку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд дістається висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради Донецької області про продовження строку для прийняття спадщини знайшли своє повне підтвердження в судовому засіданні і підтверджені матеріалами справи, тому підлягають задоволенню в повному обсязі за наступними підставами.
За положенням частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.
Відповідно до частин першої, третьої статті 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності; якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.
Згідно із частиною четвертою Прикінцевих та перехідних положень Цивільний кодекс України 2004 року застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності (з 1 січня 2004 року). Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.
Спадкові відносини виникають з моменту відкриття спадщини. Як частина 2 статті 1220 ЦК України, так і стаття 525 ЦК Української РСР визначають, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.
Частиною п'ятою Прикінцевих та перехідних положень передбачено, що правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.
Таким чином, за змістом указаних норм відносини спадкування регулюються нормами Цивільного кодексу України 2004 року, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати (строк на прийняття якої закінчився до 1 січня 2004 року) або якщо вона булла прийнята хоча б одним із спадкоємців, до таких спадкових відносин застосовуються норми Цивільного кодексу Української РСР 1963 року.
Зазначене відповідає правовій позиції Верховного Суду України, яка викладена в постанові від 18 грудня 2013 року, справа № 6-138цс13.
Судом встановлено, що 27 листопада 1995 року померла матір позивача ОСОБА_3, що підтверджено свідоцтвом про її смерть (а.с. 7).
Судом встановлено, що на імя померлої матері позивача ОСОБА_3 видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ДН № 0077413 від 17 грудня 1996 року, згідно якого ОСОБА_3, як члену колективного сільськогосподарського підприємства «Ямське» в м. Сіверську, видано сертифікат на право на земельну частку (пай) розміром 4,6 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі на підставі рішення Артемівської райдержадміністрації від 29 листопада 1996 року № 566 (а.с. 11).
Позивач ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується наступними матеріалами справи.
Відповідно до копії свідоцтва про народження серії І-ЯР № 127699 батьками ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, є ОСОБА_6 та ОСОБА_3 (а.с. 8).
Згідно копії довідки про укладення шлюбу 09 липня 1977 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 укладено шлюб, після укладення якого дружині присвоєно прізвище «Конєва» (а.с. 9). Разом з тим, рішенням Артемівського районного народного суду Донецької області від 17 лютого 1986 року шлюб, зареєстрований відділом ЗАЦС м. Сургут Тюменської області, актовий запис № 522 між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, розірвано (а.с. 10). Таким чином, судом встановлено, що позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, є донькою померлої ОСОБА_3.
Як вбачається з відповіді Другої артемівської державної нотаріальної контори № 1480/01-16 від 28 вересня 2015 року, після смерті ОСОБА_3, померлої 27 листопада 1995 року, в провадженні вищевказаної нотаріальної контори спадкова справа не заведена (а.с. 33). При цьому, відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) інформація щодо заведення спадкової справи та видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 відсутня (а.с. 34).
З відповіді Першої Артемівської державної нотаріальної контори від 21 серпня 2015 року № 1000/01-16 вбачається, що згідно даних з Реєстру спадкових справ спадкова справа на майно ОСОБА_3, яка померла 27 листопада 1995 року, не відкривалась, тобто ніхто не звертався до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини (а.с. 27).
Вирішуючи питання про продовження строку на прийняття спадщини суд виходить із поважності причини пропуску шестимісячного строку, наведені позивачем, при цьому враховує, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій щодо прийняття спадщини, зокрема - подання заяви про прийняття спадщини.
В позовній заяві позивач ствердила, що протягом шестимісячного строку після смерті спадкодавця позивач вимушена була встановлювати факт родинних відносин між нею та її матірю, а відтак, суд вважає, що все зазначене в сукупності було об'єктивною, непереборною та істотною причиною для позивача на вчинення нею дій щодо прийняття спадщини.
А відтак, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.
Вирішуючи питання щодо продовження ОСОБА_1 строку на прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3, суд вважає, що такий слід продовжити строком на два місяці, що буде достатнім для вчинення дій, необхідних для прийняття спадщини.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 549, 550 Цивільного кодексу Української РСР, ст.ст. 57, 60, 131, 197, 209, 213, 214, 215, 224, 225 Цивільного процесуального кодексу України, суд
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради Донецької області про продовження строку для прийняття спадщини задовольнити повністю.
Визнати пропущення ОСОБА_1 строку для прийняття спадщини після смерті померлої 27 грудня 1995 року ОСОБА_3 з поважної причини.
Продовжити на два місяці ОСОБА_1, як спадкоємиці ОСОБА_3, померлої 27 листопада1995 року, строк для прийняття спадщини, який рахувати з дня набрання рішенням законної сили.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Апеляційну скаргу на рішення може бути подано до Апеляційного суду Донецької області через Артемівський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти діб з дня отримання копії цього рішення.
Суддя О.С.Конопленко