У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,
суддів: Ізмайлової Т.Л., Карпенко С.О., Касьяна О.П., Мостової Г.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_9, про виселення, за касаційною скаргою представника Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» - ОСОБА_10 - на рішення апеляційного суду Херсонської області від 17 листопада 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2014 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 30 липня 2008 року між банком та ОСОБА_9 укладено кредитний договір, на забезпечення виконання зобов'язань за яким був укладений договір іпотеки, предметом якого був житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Внаслідок неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, рішенням Цюрупинського районного суду Херсонської області від 23 липня 2009 року звернуто стягнення на предмет іпотеки шляхом його продажу та виселено ОСОБА_9

У зв'язку з тим що у вказаному будинку зареєстровані і проживають відповідачі, які, не зважаючи на письмові попередження, від добровільного виселення відмовляються, позивач просив суд виселити відповідачів та інших осіб, які зареєстровані та/або проживають у житловому будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням Цюрупинського районного суду Херсонської області від 16 червня 2014 року ухвалено виселити ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 із будинку АДРЕСА_1.

В іншій частині позовних вимог відмовлено, вирішено питання про розподіл судового збору.

Рішенням апеляційного суду Херсонської області від 17 листопада 2014 року рішення Цюрупинського районного суду Херсонської області від 16 червня 2014 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі представник ПАТ КБ «ПриватБанк» - ОСОБА_10 - порушує питання про скасування оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції із залишенням у силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судами встановлено, що рішенням Цюрупинського районного суду Херсонської області від 23 липня 2009 року звернуто стягнення на предмет іпотеки: житловий будинок з господарчими та побутовими спорудами й будівлями, розташований по АДРЕСА_1, який належить на праві приватної власності ОСОБА_9, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором.

Банком на ім'я ОСОБА_9, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_6 листом від 11 грудня 2013 року № 30.1.0.0/2-682 було направлено письмову вимогу про добровільне звільнення предмета іпотеки. Лист адресати отримали 24 грудня 2013 року.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції, керуючись положеннями ст. ст. 39, 40 Закону України «Про іпотеку», ст. 109 ЖК Української РСР, встановивши, що рішенням суду звернуто стягнення на предмет іпотеки, відповідачі після звернення стягнення на предмет іпотеки у добровільному порядку відмовляються звільнити житловий будинок, виходив з того, що звернення стягнення на предмет іпотеки є підставою для виселення всіх мешканців, які проживають у ньому.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позову, суд апеляційної інстанції виходив з того, що на час ухвалення рішення судом першої інстанції набрав чинності Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», позовна вимога про виселення знаходиться у безпосередньо пов'язана зі зверненням стягнення на предмет іпотеки, який протягом дії вказаного Закону не може бути примусово відчуджений без згоди власника (іпотекодавця), тому відповідно до вказаного Закону не може бути проведено виселення відповідачів з житлового будинку, на який звернуто стягнення.

Проте з такими висновками суду апеляційної інстанції погодитися не можна.

Відповідно до Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті <nau://ukr/1304-18>» протягом його дії не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно зі статтею 4 Закону України «Про заставу <nau://ukr/2654-12|st4>» та/або предметом іпотеки згідно зі статтею 5 Закону України «Про іпотеку <nau://ukr/898-15|st5>», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. м для квартири та 250 кв. м для житлового будинку.

З огляду на статтю 3 вказаного Закону він носить тимчасовий характер і втрачає чинність з дня набрання чинності законом, який врегульовує питання особливостей погашення основної суми заборгованості, вираженої в іноземній валюті, порядок погашення (урахування) курсової різниці, що виникає у бухгалтерському та/або податковому обліку кредиторів та позичальників, а також порядок списання пені та штрафів, які нараховуються (були нараховані) на таку основну суму заборгованості.

За своїм змістом Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті <nau://ukr/1304-18>» встановлює порядок вирішення спорів щодо примусового звернення стягнення на предмети застави та іпотеки, а саме: визначає, що за певних умов та протягом певного проміжку часу таке стягнення не проводиться.

Оскільки предметом позову є виселення мешканців із житлового будинку, на який вже звернуто стягнення на підставі рішення суду, а вказаний Закон встановлює саме порядок вирішення спорів щодо примусового звернення стягнення на предмети застави та іпотеки, тому висновок суду апеляційної інстанції про можливість застосування положень Закону до спірних правовідносин є неправильним, оскільки спірні правовідносини цим Законом не врегульовані.

Зважаючи на викладене та враховуючи допущені судом апеляційної інстанції порушення норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, колегія суддів дійшла висновку, що в силу ст. 338 ЦПК України рішення суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню з передачею справи на новий розгляд до цього ж суду.

При новому розгляді справи слід звернути увагу на те, що рішенням Цюрупинського районного суду Херсонської області від 23 липня 2009 року звернуто стягнення на предмет іпотеки, виселено ОСОБА_9 із житлового будинку, а також на те, що відповідно до ст. ст. 10, 11 ЦПК України рішення в справі може ухвалюватися щодо сторін, а сторонами в цивільному процесі згідно зі ст. 30 ЦПК є позивач та відповідач, а ОСОБА_9 є третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» - ОСОБА_10 - задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Херсонської області від 17 листопада 2014 року скасувати, справу направити на новий розгляд до цього ж суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді: В.О. Кузнєцов Т.Л. Ізмайлова С.О. Карпенко О.П. Касьян Г.І. Мостова