НОВОМОСКОВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 183/3594/15
№ 2/183/2282/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 липня 2015 року Новомосковський міскрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

судді Юрєвої Т.І.,

при секретарі Хачатурової Е.Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Новомосковську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна особистою приватною власністю дружини, суд

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом, в якому вказує, що 20 січня 2006 року вона з відповідачем зареєстрували шлюб. 21 жовтня 2014 року шлюб між ними розірвано. Від даного шлюбу спільних дітей вони не мають. У період проживання у шлюбі вона за договором купівлі продажу, посвідченого 15.11.2011 року приватним нотаріусом Новомосковського міського нотаріального округу Дніпропетровської області, придбала у ОСОБА_4 (продавець) за 63 772 грн. квартиру АДРЕСА_1. Крім того, вона придбала ще одну квартиру АДРЕСА_2 за договором купівлі продажу, укладеного між нею і ОСОБА_5, посвідченого 25.11.2011 року приватним нотаріусом Новомосковського міського нотаріального округу Дніпропетровської області, за кошти у сумі 21325 грн.

Зазначені грошові кошти, що використані для придбання вищевказаних квартир не відносились до їх з відповідачем сімейного бюджету, так як належали їй особисто. Вказані гроші у сумі 85 097 грн. були у неї від продажу двох належних їй квартир, а саме: квартири АДРЕСА_3, житловий будинок літ. А-10, у м. Дніпропетровську, що належала її на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 05 вересня 2002 року та квартири № 80, розташованої у с. Ювілейне Дніпропетровського району Дніпропетровської області по вул. Теплична,буд.№34, що належав їй, її синові - ОСОБА_6 та відповідачу на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Ювілейною селищною радою Дніпропетровського району Дніпропетровської області від 28.01.2007 року.

Відповідно до договору купівлі продажу від 24.02.2009 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу, АДРЕСА_4, житловий будинок літ. А-10, у м. Дніпропетровську було продано за 20 899 грн., а квартиру 80, розташовану у с. Ювілейне Дніпропетровського району Дніпропетровської області по вул. Теплична,буд.№34, на підставі договору купівлі продажу від 14.07.2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського іонного нотаріального округу, було продано за 106 684 грн.

Таким чином, придбані нею у 2011 році квартири були куплені за належні особисто їй кошти від продаж квартир у 2009 і 2010 роках, про що відповідачу було відомо і не заперечувалось. Відповідач у присутності нотаріусів при укладенні договорів купівлі продажу спірних квартир наголошував, що придбане майне належить особисто їй, оскільки придбане на її особисті кошти.

В даний час вона вирішила подарувати одну із квартир своєму синові, для чого звернулась до нотаріуса, який їй розповідав, що відповідно до змісту договорів купівлі продажу від 15.11.2011 року і від 25.11.2011 року придбані квартири належать їй на її колишньому чоловіку ( відповідачу) на праві спільної сумісної власності подружжя, т.я. придбані в період перебування в зареєстрованому шлюбі.

Згідно із ст. 57 Сімейного кодексу України, особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто.

Таким чином, вона вважає, що квартира АДРЕСА_2 та квартира АДРЕСА_5 являються її особистою приватною власністю.

Добровільно вирішити це питання не вдалося, тому позивачка просить визнати за нею право особистої приватної власності на вищевказані квартири, які були придбані в період шлюбу з відповідачем, але за кошти, які належали їй особисто.

В судове засідання позивач не зявилась, про день слухання справи повідомлена належним чином, письмово позов підтримала повністю, просить розглянути справу за її відсутністю.

Відповідач в судове засідання не зявився, про день слухання справи повідомлений належним чином, письмово він повністю згодний з позовом, та просить розглянути справу за його відсутністю.

Суд, вислухавши позивачку, дослідивши матеріали справи вважає, що позов задоволенню підлягає з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що сторони знаходились у зареєстрованому шлюбі з 20 січня 2006 року, про що зроблений актовий запис № 3, що підтверджується свідоцтвом про одруження від 01.02.2006 року, виданим виконкомом Ювілейної селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області.

Шлюб між сторонами розірваний 21 жовтня 2014 року, що підтверджується актовим записом №60 згідно свідоцтва про розірвання шлюбу від 21.10.20014 року, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Новомосковську реєстраційної служби Новомосковського міського управління юстиції у Дніпропетровської області.

Встановлено, що у період проживання в шлюбі з відповідачем ОСОБА_3 за договором купівлі продажу, посвідченого 15.11.2011 року приватним нотаріусом Новомосковського міського нотаріального округу Дніпропетровської області, придбала у ОСОБА_4 (продавець) за 63 772 грн. квартиру АДРЕСА_1.

Крім того, у період проживання у шлюбі з відповідачем, ОСОБА_3 придбала ще одну квартиру АДРЕСА_2 за договором купівлі продажу, укладеного між нею і ОСОБА_5, посвідченого 25.11.2011 року приватним нотаріусом Новомосковського міського нотаріального округу Дніпропетровської області, за кошти у сумі 21325 грн.

Висновок про те, що зазначені грошові кошти, що використані для придбання вищевказаних квартир не відносились до спільного сімейного бюджету позивачки і відповідача, так як належали їй особисто, підтверджується письмовими доказами. Вказані гроші у сумі 85 097 грн. були у ОСОБА_3 від продажу двох належних їй квартир:

Квартира АДРЕСА_3, житловий будинок літ. А-10, у м. Дніпропетровську належала ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 05 вересня 2002 року, посвідченого та зареєстрованого в установленому законом порядку.

Квартира № 80, розташованої у с. Ювілейне Дніпропетровського району Дніпропетровської області по вул. Теплична,буд.№34, що належала ОСОБА_3, її синові - ОСОБА_6 та відповідачу на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Ювілейною селищною радою Дніпропетровського району Дніпропетровської області від 28.01.2007 року. Згідно ордеру на житлове приміщення №19 від 04.03.1994 року вказана квартира була надана ОСОБА_3 та її сонові ОСОБА_6

Відповідно до договору купівлі продажу від 24.02.2009 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу, АДРЕСА_4, житловий будинок літ. А-10, у м. Дніпропетровську було продано за 20 899 грн., а квартиру 80, розташовану у с. Ювілейне Дніпропетровського району Дніпропетровської області по вул. Теплична,буд.№34, на підставі договору купівлі продажу від 14.07.2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського іонного нотаріального округу, було продано за 106 684 грн.

Таким чином, придбані ОСОБА_3 у 2011 році квартири були куплені за належні особисто їй кошти від продаж квартир у 2009 і 2010 роках.

Згідно заяви Відповідача від 16 червня 2015 року у присутності нотаріуса, Відповідач повністю визнав позовні вимоги, а саме, що придбане майне (квартира АДРЕСА_2, і квартира АДРЕСА_6) належить особисто ОСОБА_3, оскільки придбане на її особисті кошти.

Згідно із ст. 57 Сімейного кодексу України, особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто.

Таким чином, суд вважає, що квартира АДРЕСА_2, вартістю 59 770 грн. ( висновок про вартість обєкта незалежної оцінки), загальною площею 18,3 кв.м, житловою площею 12,5 кв.м, яка складається з: кухні 1 3,9 кв.м, шафи 2 0,3 кв.м., кімнати 3-12,5 кв.м., шафи 4 0,7 кв.м., вбиральні 5 0,9 кв.м. і квартира АДРЕСА_7 вартістю 161 350 грн. ( висновок про вартість обєкта незалежної оцінки), загальною площею 49,4 кв.м., житловою площею 39,8 кв.м., яка складається з: коридору 1 2,3 кв.м., кімнати 2 10, 4 кв.м., шафи 3 0,8 кв.м., шафи 4 0,7 кв.м., кімнати 5 9,1 кв.м., кімнати 6 20,3 кв.м., кухні 7 4, 2 кв.м., убіральні 8 0,8 кв.м., балкону I 0,8 кв.м. належать позивачці на праві особистої приватної власності, оскільки придбане на її особисті кошти.

Судовий збір ОСОБА_3 сплачений в повному обсязі відповідно двох квитанцій на загальну суму 2 211, 20 грн.

На підставі викладеного та керуючись п.1 ч.3 ст. 57 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 10,60,109, 213, 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна особистою приватною власністю дружини задовольнити.

Визнати право особистої приватної власності ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_2, загальною площею 18,3 кв.м, житловою площею 12,5 кв.м, яка складається з: кухні 1 3,9 кв.м, шафи 2 0,3 кв.м., кімнати 3-12,5 кв.м., шафи 4 0,7 кв.м., вбиральні 5 0,9 кв.м.

Визнати право особистої приватної власності ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_7, загальною площею 49,4 кв.м., житловою площею 39,8 кв.м., яка складається з: коридору 1 2,3 кв.м., кімнати 2 10, 4 кв.м., шафи 3 0,8 кв.м., шафи 4 0,7 кв.м., кімнати 5 9,1 кв.м., кімнати 6 20,3 кв.м., кухні 7 4, 2 кв.м., убіральні 8 0,8 кв.м., балкону I 0,8 кв.м.

Рішення може бути оскаржене протягом 10 днів з дня 1ого оголошення, а особами, які не були присутні при оголошенні рішення протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: