АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/8009/15 Головуючий 1 інстанції Стригуненко В.М.
Справа № 610/1690/15-ц Доповідач: Івах А.П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого Івах А.П.,

суддів Бобровський В.В.., ОСОБА_1,

при секретарі Каплоух Н.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою начальника Комінтернівського відділу державної виконавчої служби ОСОБА_2 на ухвалу Балаклійського районного суду Харківської області від 16 жовтня 2015 року по справі за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність начальника Комінтернівського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_4 і державного виконавця цього ж відділу ОСОБА_5,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду із скаргою на бездіяльність начальника Комінтернівського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_4 і державного виконавця цього ж відділу ОСОБА_5.

В обґрунтування доводів скарги посилається на те, що рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 27 травня 2014 року його позовні вимоги задоволено частково, розірвано, укладений 18.10.2013р. між ним і фізичною особою-підприємцем ОСОБА_6, договір купівлі-продажу інвертору SHYUAN TIG/MMA 250, оформлений видатковою накладною № ПЛ/4-042. Стягнуто з фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 2900 гривень. В іншій частині позову відмовлено. Вирішено питання щодо судових витрат.

Відповідно до вимог п. 3 ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» було видано виконавчий лист для подальшого предявлення і виконання у ВДВС.

17 липня 2014 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження про примусове виконання виконавчого листа №610/1690/14 виданого 08 липня 2014 року Балаклійським районним судом Харківської області про стягнення 2900 грн. боргу з ОСОБА_6.

Однак на стадії виконавчого провадження лише після неодноразових його скарг державний виконавець почав приймати міри щодо виконання своїх посадових обовязків.

24 липня 2015 року він звернувся до начальника ВДВС зі скаргою на бездіяльність державного виконавця за виконавчим провадженням ВП №44304171 щодо виконання рішення суду, проте ні постанови ні відповіді на свою скаргу він не отримав.

Ухвалою Балаклійського районного суду Харківської області від 16 жовтня 2015 року скаргу ОСОБА_3 задоволено частково. Визнано неправомірною бездіяльність начальника Комінтернівського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_7 з нерозгляду у встановленому законом порядку скарги стягувача ОСОБА_3 за виконавчим провадженням № 44304171, отриманої 29.07.2015р., а також зі здійснення контролю за своєчасністю, правильністю і повнотою виконання рішення державним виконавцем Прищенко В.В. у вказаному провадженні. Визнано неправомірною бездіяльність державного виконавця Комінтернівського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_5 з виконання обов'язку вживати передбачених Законом України «Про виконавче провадження» заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії за виконавчим провадженням №44304171, зобовязано його це зробити з урахуванням встановлених судом обставин.

В іншій частині відмовлено.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, начальник Комінтернівського відділу державної виконавчої служби ОСОБА_2 подав на неї апеляційну скаргу, в якій порушує питання про її скасування та ухвалення нової, якою відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на порушення судом норм процесуального права та неповне зясування обставин справи.

Частково задовольняючи скаргу ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив із того, що суду не надано доказів про конкретні результати прийнятих державним виконавцем рішень і ефективність його діяльності, окрім визнаного стягувачем часткового погашення боргу на 200 гривень, яке конкретно майно боржника арештовано, чи описане воно, кому передано на зберігання, чи проведена його оцінка з метою визначення вартості, його реалізація, звернуто стягнення на будинок, квартиру, інше приміщення та земельну ділянку боржника, звернуто стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інш. і доходи боржника тощо, чи державний виконавець лише обмежився формальним винесенням постанови про накладення арешту на майно.

Державний виконавець не скористався іншими своїми правами, передбаченими ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», за для виконання свого обов'язку вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (не викликав боржника для надання пояснень, не звертався до суду з приводу примусового проникнення до житла чи іншого володіння боржника, магазину, де стягувачу був реалізований товар, не проводив в них огляд з метою виявлення майна боржника, не звертався до суду за встановленням тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України до виконання зобов'язань за рішенням, тощо).

Суд вказав на те, що у відповідності до вимог ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» стягувач письмово оскаржив бездіяльність державного виконавця Прищенко В.В. до начальника ВДВС ОСОБА_4, скарга була отримана ВДВС 29.07.2015р.

Однак перед судом не спростовані доводи заявника і не надано доказів про виконання начальником ВДВС ОСОБА_4 вимог ч. 8 вказаної норми закону про необхідність розгляду скарги у 10-денний строк з дня її надходження, з винесенням постанови про її задоволення чи відмову та направленням її стягувачу або про розгляд в порядку.

За результатами розгляду скарги ОСОБА_3 суд дійшов висновку щодо обґрунтованості доводів останнього, які знайшли своє підтвердження в обсязі наявних матеріалів справи та, що достатнім способом судового захисту порушених прав стягувача у виконавчому провадженні буде визнання неправомірною бездіяльності начальника відділу ВДВС і державного виконавця із зобов'язанням останнього виконати свій обов'язок відповідно до закону, з урахуванням встановлених обставин та добутих даних, які суд та він не можуть знати наперед, тобто без визначення конкретних дій, як того просив заявник.

У повній мірі погодитися з висновком суду першої інстанції судова колегія не може.

Розглядом справи встановлено, що 17 липня 2014 року виконавчий лист 610//1690/14-ц, виданий 08 липня 2014 року, надійшов до державного виконавця (а.с.7).

Тоді ж, 17 липня 2014 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом про стягнення 2900 грн. на користь заявника ОСОБА_3 (а.с.10).

В ході примусового виконання рішення суду державним виконавцем були здійснені наступні заходи примусового виконання рішення::

-направлено запити до Державної Фіскальної служби, ПФУ, Центру зайнятості, Державної інспекції сільського господарства в Харківській області, Управління держземагенства у Харківській області (запит ДВ-71 11721 від 13 серпня 2014 року ас. 70);

Згідно відповіді Державної податкової служби України було встановлено, що у боржника є відкриті рахунки у банківських установах; на виконання вимог ст.ст. 11, 52 Закону України "Про виконавче провадження" та ст. 59 Закону України "Про банки та банківську діяльність" винесено постанову про арешт коштів боржника.

Згідно Інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно в порядку доступу державних виконавців встановлено, що об'єкти нерухомого майна за боржником не зареєстровані (а.с.72).

Згідно відповіді Пенсійного фонду України від 13 серпня 2014 року боржник на обліку, як отримувач пенсії або працюючий за трудовими та цивільно-правовими договорами - не перебуває (а.с.68-69).

Згідно витягу БД «AMT» за боржником автотранспортні засоби не обліковуються.

10 вересня 2014 року виходом державного виконавця за місцем проживання боржника, зазначеним у виконавчому документі, по вул. Морозова,71 м. Харкова з метою перевірки його майнового стану було встановлено, що за вказаною адресою знаходиться дві квартири. В якій саме проживає боржник встановити не вдалося - двері ніхто не відчинив. В обох квартирах залишено повістку про виклик до відділу, про що складено відповідний акт (а.с.73).

Відповідно до розпорядження №599/7 від 11 грудня 2014 року грошові кошти у сумі 200 грн., що надійщли 17 вересня 2014 року на рахунок з обліку депозитних сум при виконання виконавчого листа №610/1690/14 виданого Балаклійським районним судом Харківської області про стягнення грошових коштів з ОСОБА_6

181 грн. 10 коп. перераховано на р/р АКБ «ПриватБанк» №9100, код 1436057 МФО 305299, для поповнення картки №351073 ОСОБА_3 код НОМЕР_1, 18,90 грн. виконавчого збору на р/р №0005 в УДКСУ у Комінтернівському району, МФО 851011, банк одержувач ГУДКСУ у Харківській області, код бюджетної класифікації 22070000, згідно постанов про стягнення з боржника виконавчого збору (а.с.74).

Відповідно розпорядження №599/7 від 26 жовтня 2015 року грошові кошти у сумі 150 грн., що надійшли на рахунок з обліку депозитних сум при виконанні виконавчого листа №610/1690/14, виданого Балаклійським районним судом Харківської області, про стягнення грошових коштів з ОСОБА_6ю., перераховано 136,36 грн. р/р АКБ «ПриватБанк» №9100, код 1436057 МФО 305299, для поповнення картки №351073 ОСОБА_3 код НОМЕР_1; 13,64 грн. виконавчого збору на р/р №0005 в УДКСУ у Комінтернівському району, МФО 851011, банк одержувач ГУДКСУ у Харківській області, код бюджетної класифікації 22070000, згідно постанов про стягнення з боржника виконавчого збору (а.с.77).

21 липня 2015 року було повторно направлено запити до Центру зайнятості, Державної інспекції сільського господарства в Харківській області, Управління держземагенства у Харківській області.

Крім того, на теперішній час на виконанні в Комінтернівського ВДВС ХМУЮ знаходяться наступні виконавчі документи, де боржником є ОСОБА_6:

-виконавчий лист № 610/1690/14-ц від 08.07.2014 року Балаклійського району Харківської області про стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 боргу у сумі 2900,00 грн.;

-вимога Ф-63У від 05.08.2013 року про стягнення з ОСОБА_6 на користь Управління Пенсійного фонду України в Комінтернівському районі боргу в сумі 3522,24 грн.;

-виконавчий лист № 1424/2418/2012 від 28.05.2013 року Южноукраїнського районного суду Миколаївської області про стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 боргу в сумі 2416,35 грн.

Наявні в матеріалах цивільної справи дані свідчать про те, що державним виконавцем Комінтернівського ВДВС Харківської області Прищенко В.В. вживались передбачені Законом України «Про виконавче провадження» заходи щодо примусового виконання виконавчого документа - виконавчого листа № 44304171, виданого 08.07.2014 року Балаклійським районним судом Харківської області, про стягнення з боржника ОСОБА_6 на користь стягувача ОСОБА_3 суми боргу 2900 грн..

ОСОБА_3 зі скаргою на бездіяльність державного виконавця за виконавчим провадженням про примусове виконання рішення суду (виконавчий лист від 08 липня 2014 року №610/1690/14-ц) звернувся до начальника Комінтернівського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції 29 липня 2015 року (а.с. 11-14).

За положеннями ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи до суду.

26 серпня 2015 року на адресу ОСОБА_3 було направлено відповідь начальника Комінтернівського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції за вих.. номером 11660/07-31 за результатами розгляду скарги останнього в порядку, встановленому Законом України «про звернення громадян» 9393/96-ВР) (а.с. 90).

Відповідно до вимог абз. 7 ст. 19 Закону України «Про звернення громадян» органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об'єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов'язані: письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення.

За положеннями ст. 20 вказаного Закону звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п'яти днів.

На обгрунтовану письмову вимогу громадянина термін розгляду може бути скорочено від встановленого цією статтею терміну.

Розгляд скарги ОСОБА_3 в порядку, встановленому Законом України «Про звернення громадян», погоджується з вимогами ч. 8 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження».

На зазначене суд першої інстанції в ході розгляду скарги ОСОБА_3 за відсутності осіб, чиї дії оскаржуються, належної уваги не звернув, формально послався на те, що перед судом не спростовані доводи заявника і не надано доказів про виконання начальником ВДВС ОСОБА_7 вимог ч. 8 вказаної норми про необхідність розгляду скарги у 10-денний строк з дня її надходження, з винесенням постанови про її задоволення чи відмову та направленням її стягувачу або про розгляд в порядку, встановленому Законом України "Про звернення громадян".

Згідно ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

Докази, що долучені до матеріалів справи в якості додатків до апеляційної скарги (а.с.65-74), дослідженні судовою колегією в порядку ч. 2 ст. 303 ЦПК України як такі, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважною причиною справу розглянуто за відсутності осіб, чиї дії оскаржуються, судова колегія, у розумінні ст. ст. 57-59 ЦПК України, находить належними та допустимими.

Враховуючи наведене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції неповно зясував обставини справи, що мають процесуальне значення для вирішення питання, поспішно дійшов висновку про обґрунтованість скарги ОСОБА_3, визнав правомірною бездіяльність державного виконавця Комінтернівського ВДВС Харківського міського управління юстиції та начальника цього відділу, зобовязавши державного виконавця вчинити дії з урахуванням встановлених судом обставин.

На виконання вимог ст. ст. 210, 213, 215, 387 ЦПК України суд не привів мотивів, з яких дійшов висновку щодо вини осіб, чиї дії оскаржуються, у невиконанні рішення суду про стягнення 2900 грн. навмисно чи внаслідок недбалості.

Неповне зясування обставин справи це порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 312 ЦПК України суд апеляційної інстанції скасовує ухвалу суду першої інстанції і постановляє ухвалу з цього питання, якщо воно вирішено з порушенням норм процесуального права.

На виконання вимог ст. 10, 60 ЦПК України заявник не довів факту, що невиконання рішення суду про стягнення на його користь 2900 грн. полягає у не проведенні стягнення коштів виконавцем навмисно чи внаслідок недбалості.

Щодо дій начальника Комінтернівського ВДВС Харківського міського управління юстиції, то він, розглядаючи скаргу ОСОБА_3 (а.с.78-79), діяв у межах своєї компетенції та у відповідності до вимог ч. 8 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження»

У задоволенні скарги ОСОБА_3 слід відмовити, доводи апеляційної скарги задовольнити.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 312, 313, 314, 315 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу начальника Комінтернівського відділу державної виконавчої служби ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Балаклійського районного суду Харківської області від 16 жовтня 2015 року скасувати.

У задоволенні скарги ОСОБА_3 відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді -