Номер провадження: 22-ц/785/2549/15
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Гончаренко В. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.07.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі головуючого Гончаренко В.М.

суддів Короткова В.Д., Калараш А.А.

з участю секретаря Абалдової О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 18 грудня 2014 року,-

встановила:

28.03.2013 року ПАТ «УкрСиббанк» звернувся до суду з зазначеним позовом до ОСОБА_2, посилаючись на те, що 02.07.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 укладено договір про надання споживчого кредиту, відповідно до якого позивач надав кредит у розмірі 50 000 доларів США, а відповідач зобовязався повернути кредит у повному обсязі не пізніше 02.07.2017 року згідно з графіком погашення кредиту та сплатити за користування кредитом проценти у розмірі 13,50 % річних.

Крім того, 27.12.2007 року між сторонами укладено договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 0, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у розмірі 39 848,00 доларів США і зобовязалась повернути кредит у повному обсязі до 26.12.2014 року згідно з графіком погашення кредиту та сплатити за користування кредитом проценти у розмірі 13,00 % річних.

ОСОБА_2 умови договору не виконує, порушує строки повернення кредиту та сплати процентів.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 18 грудня 2014 року позовні вимоги задоволено.

ОСОБА_2, вважаючи рішення незаконним та таким, що не відповідає нормам матеріального та процесуального права, надав до суду апеляційну скаргу про скасування рішення з постановлениям нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, законність i обґрунтованість рішення суду першої iнстанцiї та доводiв апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне їх відхилити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 02.07.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 укладено договір про надання споживчого кредиту №0, відповідно до якого банк надав кредит у розмірі 50 000 доларів США, а відповідач зобовязався повернути кредит у повному обсязі не пізніше 02.07.2017 року згідно з графіком погашення кредиту та сплатити за користування кредитом проценти у розмірі 13,50 % річних /а.с.7-10/.

27.12.2007 року між сторонами укладено договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 0, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у розмірі 39 848,00 доларів США і зобовязалась повернути кредит у повному обсязі до 26.12.2014 року згідно з графіком погашення кредиту та сплатити за користування кредитом проценти у розмірі 13,00 % річних /а.с.19-27/.

Банк виконав свої зобовязання по наданню кредитних коштів відповідачу.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції вірно вважав безпідставними заперечення представника відповідача про відсутність доказів отримання ОСОБА_2 кредитних коштів, оскільки представник ПАТ «УкрСиббанк» надав завірені належним чином заяви про переказ готівки на імя ОСОБА_2 /а.с. 173-174/.

Відповідно до розрахунків заборгованості ОСОБА_2 за кредитним договором №0 від 02.07.2007 року, станом на 11.03.2013 року утворилась заборгованість в розмірі 63 095, 05 доларів США, що відповідно до курсу НБУ станом на 11.03.2013 року еквівалентно 504 318, 71 грн., яка складається із заборгованості за простроченим кредитом 40 935, 17 доларів США, що відповідно до курсу НБУ станом на 11.03.2013 року еквівалентно 327 194,81 грн.; заборгованість по простроченим процентам за користування кредитом 18 048, 81 доларів США, що відповідно до курсу НБУ станом на 11.03.2013 року еквівалентно 144 264, 14 грн.; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості - 2 082, 16 доларів США, що відповідно до курсу НБУ станом на 11.03.2013 року еквівалентно 16 642, 70 грн.; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам за користування кредитом 2 028, 91 доларів США, що відповідно до курсу НБУ станом на 11.03.2013 року еквівалентно 16 217,06 грн./а.с 31-40/.

Відповідно до розрахунку заборгованості за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 0 від 27.12.2007 року заборгованість ОСОБА_2 станом на 11.03.2013 року складає 46 679,86 доларів США, що відповідно до курсу НБУ станом на 11.03.2013 року еквівалентно 373 112,14 грн., з яких: заборгованості за простроченим кредитом 29 000,06 доларів США, що відповідно до курсу НБУ станом на 11.03.2013 року еквівалентно 231 797,48 грн.; заборгованість по простроченим процентам за користування кредитом 13 784,69 доларів США, що відповідно до курсу НБУ станом на 11.03.2013 року еквівалентно 110181,03 грн.; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості 2 364,55 доларів США, що відповідно до курсу НБУ станом на 11.03.2013 року еквівалентно 18899,86 грн.; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам за користування кредитом 21 530,56 доларів США, що відповідно до курсу НБУ станом на 11.03.2013 року еквівалентно 12 233,77 грн./а.с 41-49/.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то вразі прострочення повернення частини позики позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.69 ЦПК України кожна особа зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст.61 ЦПК України.

Виходячи з викладеного, висновок суду відповідає обставинам справи та узгоджується з нормами матеріального і процесуального права, які ним правильно застосовані.

При цьому, доводи скарги та матеріали справи не дають підстав вважати, що судом при розгляді даної справи допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені статтями 309 ЦПК України, як підстави для скасування рішення.

Відповідачне надав жодних доказів, які б обґрунтовували та підтверджували ті обставини, на які він посилається в апеляційній скарзі.

Таким чином, приведені в апеляційній скарзі доводи не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці та особистого тлумачення скаржниками норм права.

Відповідно ж до ст.212 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Керуючись п.1 ч.1 ст.307, ст.308, п.1.ч.1 ст.314 ЦПК України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 18 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий В.М.Гончаренко

Судді В.Д.Коротков

ОСОБА_3