У Х В А Л А

08 липня 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області в складі:

головуючого судді Максимчук З.М.,

суддів -Бондаренко Н.В., Рожина Ю.М.,

секретар судового засідання - Демчук Ю.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 В»ячеслава Юрійовича на ухвалу Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 15 червня 2015 року про зупинення провадження у справі за позовом ОСОБА_1 В»ячеслава Юрійовича до ОСОБА_1, Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про визнання договору оренди нерухомого майна недійсним,-

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 15 червня 2015 року провадження у справі зупинено до набрання законної сили рішенням по справі № 559/848/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_1 В»ячеслава Юрійовича про визнання нерухомого майна особистою приватною власністю та за зустрічним позовом ОСОБА_1 В»ячеслава Юрійовича до ОСОБА_1, третя особа Реєстраційна служба Дубенського міськрайонного управління юстиції про визнання нерухомого майна особистою приватною власністю, скасування державної реєстрації прав на нерухоме майно.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 вказує, що судом невірно покладено в основу ухвали по даній справі положення п.1 ч.4 ст.201 ЦК України, що суд зобов»язаний зупинити провадження по справі у разі неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, оскільки справа № 559/848/15-ц не стосується розгляду справи про визнання договору оренди недійсним.

Зазначає, що суддею грубо проігноровано положення ч.4 ст.369 ЦК України, в якій чітко зазначено, що правочин щодо розпорядження спільним майном, вчинений одним із співвласників, може бути визнаний судом недійсним за позовом іншого співвласника у разі відсутності у співвласника, який вчинив правочин, необхідних повноважень.

Доводить, що суд, зупинивши розгляд справи, свідомо усунув його на тривалий час від участі у розпорядженні спільним майном, а натомість надав ОСОБА_1 одноосібно розпоряджатися спільним майном подружжя на власний розсуд і отримувати від цього щомісячний матеріальний дохід.

Просить скасувати ухвалу і направити справу для продовження розгляду до суду

__________________________________________________________________________

Справа № 559/1359/15-ц Головуючий у суді 1 інстанції - ОСОБА_3

Провадження № 22-ц/787/1418/2015 Суддя-доповідач - ОСОБА_4

першої інстанції.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, а також вимог, заявлених в суді першої інстанції, правильність застосування судом норм процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Зупиняючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що дану справу неможливо розглянути до розгляду іншої цивільної справи.

Проте такого висновку суд дійшов із порушенням норм процесуального права.

Згідно п.4 ч.1 ст.201 ЦПК України суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у разі неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства.

Пунктом 3 частини 1 статті 203 ЦПК України, передбачено, що провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому п. 4 ч. 1 ст. 201 ЦПК України до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

Необхідність в зупиненні провадження у справі за названим пунктом виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у даній справі до ухвалення рішення в іншій справі, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства.

При цьому, між двома справами, що розглядаються, існує тісний матеріально-правовий зв'язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній справі, будуть мати преюдиціальне значення для іншої справи.

Проте, зазначена підстава для зупинення провадження у справі застосовується лише у разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду. Неможливість розгляду справи є оціночним поняттям. Воно повинно ґрунтуватися на можливості ухвалення рішення тільки після підтвердження фактів, що мають преюдиційне значення для даної справи, в іншій цивільній, кримінальній, адміністративній чи такій іншій справі.

Треба зазначити, що все виписане стосується тільки справ, рішення по яким не прийнято, в той же час, якщо рішення по іншій справі, у звязку з якою сторона бажає зупинити провадження вирішена, набрало законної сили, то провадження у справі з названої підстави взагалі не може бути зупинено.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 03 квітня 2015 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання нерухомого майна особистою приватною власністю.

Ухвалою цього ж суду від 28 квітня 2015 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третьої особи Реєстраційної служби Дубенського міськрайонного управління юстиції Рівненської області про визнання нерухомого майна особистою приватною власністю, скасування державної реєстрації прав на нерухоме майно об»єднано з позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання нерухомого майна особистою приватною власністю.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів приходить до висновку про те, що між даною цивільною справою і цивільною справою за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання нерухомого майна особистою приватною власністю та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третьої особи Реєстраційної служби Дубенського міськрайонного управління юстиції Рівненської області про визнання нерухомого майна особистою приватною власністю, скасування державної реєстрації прав на нерухоме майно не існує презюмованого законодавцем тісного матеріально-правового зв'язку, який би давав підстави суду для зупинення її розгляду.

За такого, законних підстав для зупинення провадження у даній справі немає.

На підставі викладеного, апеляційний суд вважає, що висновки суду першої інстанції про необхідність зупинення провадження у справі не відповідають дійсним обставинам та дослідженим матеріалам справи, а тому постановлену судом ухвалу необхідно скасувати і передати питання на новий розгляд.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 311, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 В»ячеслава Юрійовича задовольнити.

Ухвалу Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 15 червня 2015 року - скасувати, питання про зупинення провадження у справі передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий : З.М.Максимчук

Судді : Н.М.Бондаренко

ОСОБА_5