Справа №560/1524/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2015 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого - судді Сидоренко З.С.,

при секретарі Пінчук О.М.,

за участю адвоката Полейка С.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дубровиця справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 та просить визнати за нею право власності на одноповерховий житловий будинок з надвірними господарськими будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1, згідно Технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виготовленого Дубровицьким міським бюро технічної інвентаризації станом на 21 серпня 2015 року, як за спадкоємцем за законом після смерті матері ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року, яка в свою чергу фактично прийняла спадщину, але юридично не оформила її після смерті свого рідного брата ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Свої вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер її дядько ОСОБА_5 Після його смерті відкрилася спадщина на спадкове майно для спадкоємців першої черги за законом, оскільки заповіту дядько не залишив. Так як спадкоємці першої черги за законом після смерті ОСОБА_6 відсутні, то спадщину прийняла її мати ОСОБА_4, яка була рідною сестрою спадкодавця. Вона вступила у фактичне управління та володіння спадковим майном, але юридично своїх прав не оформляла і свідоцтво про право на спадщину не отримувала. Однак ІНФОРМАЦІЯ_2 року її мати померла. У зв'язку зі станом здоров'я матері, вона постійно з нею проживала у будинку, який розташований в с.Мочулище Дубровицького району. Оскільки мати заповіту не залишила, то вона являється спадкоємцем першої черги за законом. оформити спадщину на вказаний житловий будинок з надвірними господарськими будівлями та спорудами через нотаріальну контору і отримати свідоцтво про право на спадщину, яке було б тим необхідним правовстановлюючим документом, не має можливості у зв'язку з неможливістю отримати та надати в нотаріальну контору витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно на ім'я спадкодавця, оскільки ні ОСОБА_5, ні її мати ОСОБА_4 за життя не зареєстрували право власності на спадковий житловий будинок, який розташований в АДРЕСА_1. Крім неї, як спадкоємця першої черги за законом, є ще спадкоємець першої черги, а саме дочка померлої ОСОБА_4, а її рідна сестра ОСОБА_3, яка на спадковий будинок не претендує та не оспорює того, щоб суд визнав за нею право власності на нього з надвірними будівлями та спорудами.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_2 та представник позивача - адвокат Полейко С.П. позовні вимоги підтримали.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилася. У своїй заяві просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги визнає.

Вислухавши позивача, представника позивача, дослідивши докази по справі, суд позов задовольняє з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що в оформленні права власності на спадковий будинок приватним нотаріусом Дубровицького нотаріального округу Рівненської області ОСОБА_2 було відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів на нього.

Як вбачається із свідоцтва про смерть (а.с.4) ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року, про що в книзі реєстрації актів про смерть зроблено запис за №14.

Судом встановлено, що за життя ОСОБА_5 фактично належав житловий будинок з надвірними господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1, що підтверджується довідкою виконкому Мочулищенської сільської ради №1099 від 28.09.2015 року(а.с.17).

Згідно виписки з погосподарської книги від 21.08.2015 року №875 виданої Мочулищенською сільською радою (а.с.16) в погосподарській книзі №4 особовий рахунок НОМЕР_1 будинок АДРЕСА_1 рахується за ОСОБА_5.

Як пояснив у судовому засіданні представник позивача Полейко С.П., після смерті ОСОБА_5 спадщину, а саме житловий будинок з надвірними господарськими будівлями та спорудами фактично прийняла рідна сестра померлого та мати позивача - ОСОБА_4

Даний факт підтверджується наявною у матеріалах справи довідкою №1101 від 28.09.2015 року, виданої виконкомом Мочулищенською сільською радою (а.с.20) в якій зазначено, що ОСОБА_4 дійсно після смерті її покійного брата ОСОБА_5 вступила в управління та володіння спадковим майном на підставі ст.ст.530, 549 ЦК України в редакції 1963 року, користувалася його житловим будинком, що розташований в АДРЕСА_1, прилеглою до нього присадибною ділянкою та меблями, які належали померлому.

Згідно свідоцтва про смерть (а.с.7) ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, про що складено відповідний актовий запис за №13.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина у вигляді майна та майнових прав, до складу якої у відповідності до ст.1218 ЦК України входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились у зв'язку з його смертю.

Оскільки на день смерті ОСОБА_4 в будинку АДРЕСА_1 проживала позивач ОСОБА_2, що підтверджується довідкою №1102 від 28.09.2015 року (а.с.21), остання у відповідності до ст.1268 ЦК України вступила у фактичне управління та володіння спадковим майном.

Однак, як встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_4 своїх спадкових прав на житловий будинок АДРЕСА_1 не оформляла і свідоцтво про право на спадщину не отримувала.

Згідно п.1.1 Інструкції з ведення погосподарського обліку в сільських, селищних та міських радах від 11.05.2005 року за №487/10767, здебільшого голова домогосподарства є власником житлового будинку і/або земельної ділянки.

Однак, процедуру державної реєстрації права власності на нерухоме майно визначено Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМ України від 22.06.2011 року №703.

Постановою Кабінету Міністрів від 05.08.1992 року №449 встановлено, що порядок прийняття в експлуатацію об'єктів недержавного замовлення визначається Радою Міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями за погодженням з Держбудом.

Тобто, до 05 серпня 1992 року не передбачалася процедура введення приватних будинків в експлуатацію з метою подальшого оформлення права власності.

У відповідності до ч.4 ст.3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що спірний житловий будинок збудований в 1946 році, і цивільне законодавство, що діяло в той час, не передбачало обов'язкової реєстрації речових прав на житловий будинок. У зв'язку з викладеним, ОСОБА_5 набув право власності на житловий будинок АДРЕСА_1, хоча і не здійснив його державної реєстрації.

У даний час реєстрація права власності на житловий будинок за ОСОБА_5 та ОСОБА_4 є неможливою, оскільки їх цивільна правоздатність та право власності на майно припинились з часу смерті, як це передбачено ст.ст.25, 346 ЦК України.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюються або не визнається іншою особою.

За таких підстав, суд переконується в тому, що ОСОБА_2, згідно норм спадкового права, стала власником спадкового майна померлої і набула права власності на нього.

Керуючись ст.ст.328, 392, 1216, 1296 ЦК України, ст.ст.10, 60, 88, 212, 215, 292, 294 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

ОСОБА_2 задоволити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на одноповерховий житловий будинок з надвірними господарськими будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1, згідно Технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виготовленого Дубровицьким міським бюро технічної інвентаризації станом на 21 серпня 2015 року, як за спадкоємцем за законом після смерті матері ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року, яка в свою чергу фактично прийняла спадщину, але юридично не оформила її після смерті свого рідного брата ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року..

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Рівненської області через Дубровицький районний суд з поданням апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: підпис.

З оригіналом згідно:

Голова Дубровицького

районного суду Сидоренко З.С.