Провадження № 2-во/761/230/15
У Х В А Л А

Іменем України

18 грудня 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва

в складі головуючого судді Осаулова А.А.

при секретарі Вольда М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяви представника Державного архіву Київської області про виправлення описки в рішенні суду по справі за позовом ОСОБА_1 до Державного архіву Київської області про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу і моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Представник відповідача ОСОБА_2 звернулась до суду із заявою про виправлення описки в рішенні Шевченківського районного суду м. Києва від 30.11.2015 року, а саме: в мотивувальній частині рішення було помилково зазначено наступне «враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що підстав для відмови у позові у зв»язку з закінченням строків позовної давності немає, оскільки в судовому засіданні не знайшли підтвердження обставини порушення прав позивача, тому суд вважає за можливе відмовити у позові по суті вимог». Між тим, по змісту рішення на думку представника відповідача саме закінчення строку позовної давності стало підставою для відмови у позові, а відтак вказане речення повинно бути викладено судом у запропонованій відповідачем редакції з метою недопущення непорозумінь при розгляді справи у суді апеляційної інстанції. Відтак вважає, що вказана помилка підлягає виправленню.

У відповідності з ч. 1 ст. 219 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою осіб, які беруть участь у справі, виправити допущені у судовому рішенні описки чи арифметичні помилки. Вказана норма закону діє у випадку, якщо під час ухвалення та оформлення рішення суду судом були допущені описки чи арифметичні помилки.

При цьому, пунктом 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року N 14 «Про судове рішення у цивільній справі», який має рекомендаційний характер, передбачено, що вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні або ухвалі), суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які пливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності.

Так, рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 30.11.2015 року було залишено без задоволення позовну заяву ОСОБА_1 до Державного архіву Київської області про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу і моральної шкоди.

При цьому, за змістом рішення вбачається про те, що підставою для залишення позову без задоволення було встановлені судом обставини дотримання вимог трудового законодавства відповідачем при звільненні позивача, а тому судом було прийнято вказане рішення саме по суті позову, а відтак підстав для повторної відмови за наслідками закінчення строків позовної давності не було. Про вказані обставини ясно та зрозуміло було викладено у рішенні, тому про наявність жодних описок чи арифметичних помилок у вказаному судовому рішенні не йдеться, що виключає можливість задоволення заяви представника відповідача про їх виправлення.

Крім того, заява представника відповідача про виправлення описки задоволенню не підлягає ще й тому, що зазначення запропонованих ним обставин є фактично зміною його змісту, що у розумінні ст.219 ЦПК України не допускається.

Керуючись ст.. 219 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_2 від 14.12.2015 року про виправлення описки в рішенні Шевченківського районного суду м.Києва від 30.11.2015 року по цивільній справі №761/25699/15-ц (провадження №2/761/9118/2015) за позовом ОСОБА_1 до Державного архіву Київської області про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу і моральної шкоди.

Вказана ухвала є невід»ємною частиною рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 30.11.2015 року.

Вказана ухвала окремо від рішення суду оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

СУДДЯ