УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі

головуючого Дем'яносова М.В.,

суддів: Гончара В.П., Карпенко С.О.,

Нагорняка В.А., Ступак О.В.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом заступника прокурора Київської області в інтересах держави в особі Київського обласного та по місту Києву управління лісового та мисливського господарства до ОСОБА_3 про розірвання договору про дострокове тимчасове користування земельною ділянкою та повернення земельної ділянки, за касаційною скаргою заступника прокурора Київської області в інтересах держави в особі Київського обласного та по місту Києву управління лісового та мисливського господарства на рішення апеляційного суду Київської області від 18 вересня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2014 року заступник прокурора Київської області в інтересах держави в особі Київського обласного та по місту Києву управління лісового та мисливського господарства звернувся до суду із указаним позовом, обґрунтовуючи вимоги тим, що за результатами проведеної прокуратурою Київської області перевірки стану виконання антикорупційного законодавства з питань набуття права власності (користування) на об'єкти нерухомого майна та земельні ділянки на території Києво-Святошинського району Київської області колишніх керівників держави, вищих посадових осіб центральних органів влади, народних депутатів України та депутатів усіх рівнів встановлено, що на підставі розпорядження Київської обласної державної адміністрації від 25 липня 2012 року № 310 ОСОБА_3 виділено у довгострокове тимчасове користування земельну ділянку площею 30 га лісогосподарського призначення для культурно-оздоровчих та рекреаційних цілей, яка знаходилась в постійному користуванні державного підприємства «Київське лісове господарство» (далі - ДП «Київське лісове господарство») та розташована на території Дмитрівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області. 01 серпня 2012 року між ОСОБА_3 та ДП «Київське лісове господарство» було укладено договір про довгострокове тимчасове користування вищезазначеною земельною ділянкою, умовами якого передбачено, що відповідач зобов'язаний дотримуватись норм лісового, екологічного, земельного законодавства України, протипожежних та санітарних правил, а також техніки безпеки та охорони праці.

Перевіркою було встановлено, що у порушення умов договору про довгострокове тимчасове користування земельною ділянкою лісогосподарського призначення відповідач огородив лісову ділянку капітальним парканом із бетонних конструкцій, та виявлено часткове пошкодження лісових насаджень.

Посилаючись на те, що відповідач порушив умови договору про довгострокове тимчасове користування земельною ділянкою та при користуванні земельною ділянкою лісогосподарського призначення ділянкою не дотримався вимог ст. ст. 18, 20, 74 ЛК України, прокурор просив розірвати договір про довгострокове тимчасове користування земельною ділянкою лісогосподарського призначення від 01 серпня 2012 року № 197, укладений між ДП «Київське лісове господарство» та ОСОБА_3; повернути ДП «Київське лісове господарство» земельну ділянку лісогосподарського призначення площею 30 га, розташовану у виділах № № 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 13, 14, 15, 16, 17, 18, 19, 20, 21 кварталу № 32 Приміського лісництва в адміністративних межах Дмитрівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05 серпня 2014 року позов задоволено.

Розірвано договір про довгострокове тимчасове користування земельною ділянкою лісогосподарського призначення від 01 серпня 2012 року № 197, укладений між ДП «Київське лісове господарство» та ОСОБА_3

Повернуто ДП «Київське лісове господарство» лісову ділянку площею 30 га, розташовану у виділах № № 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 13, 14, 15, 16, 17, 18, 19, 20, 21 кварталу № 32 Приміського лісництва в адміністративних межах Дмитрівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Київської області від 18 вересня 2014 року рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05 серпня 2014 року скасовано та ухвалено нове рішення про відмову в позові.

У касаційній скарзі заступник прокурора Київської області просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на невідповідність висновків апеляційного суду обставинам справи, неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив із того, що факт істотного порушення відповідачем умов укладеного договору про довгострокове тимчасове користування земельною ділянкою лісогосподарського призначення підтверджується актом перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил від 16 квітня 2014 року б/н Інспекційного відділу № 4 Інспекційного управління № 1, та актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 26 березня 2014 року № А 44/170 Державної інспекції сільського господарства в Київській області, тому дійшов висновку про розірвання договору оренди землі та повернення лісової ділянки ДП «Київське лісове господарство».

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову в позові, апеляційний суд виходив із того, що відповідачем не було порушено вимог договору про довгострокове тимчасове користування земельною ділянкою лісогосподарського призначення від 01 серпня 2012 року № 197, доводи позивача про встановлення відповідачем капітальної споруди паркану спростовуються «Робочим проектом тимчасової огорожі лісової ділянки», який погоджено із ДП «Київське лісове господарство». Крім того, належних та допустимих доказів на підтвердження факту пошкодження відповідачем лісових насаджень позивачем не надано та судом такий факт не встановлено.

Судами встановлено, що на підставі розпорядження Київської обласної державної адміністрації від 25 липня 2012 року № 310 ОСОБА_3 виділено у довгострокове тимчасове користування терміном на 49 років земельну ділянку лісогосподарського призначення площею 30 га для культурно-оздоровчих та рекреаційних цілей, яка знаходилась в постійному користуванні ДП «Київське лісове господарство» (квартал 32 Приміського лісництва) та розташована на території Дмитрівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області.

01 серпня 2012 року між ОСОБА_3 та ДП «Київське лісове господарство» було укладено договір про довгострокове тимчасове користування вищезазначеною земельною ділянкою, умовами якого передбачено, що відповідач зобов'язаний дотримуватись норм лісового, екологічного, земельного законодавства України, протипожежних та санітарних правил, а також техніки безпеки та охорони праці.

Вказаний договір зареєстровано у Київському обласному управлінні лісового та мисливського господарства, про що в книзі реєстрації договорів на право тимчасового довгострокового користування лісами вчинено запис від 01 серпня 2012 року № 25.

Згідно з п. п 1.1 та 1.2 договору оренди ОСОБА_3 надано у довгострокове тимчасове користування земельну ділянку лісогосподарського призначення для культурно-оздоровчих та рекреаційних цілей у виділах № № 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 13, 14, 15, 16,17, 18, 19, 20, 21 кварталу № 32 Приміського лісництва в адміністративних межах Дмитрівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області без вилучення її у постійного землекористувача - ДП «Київське лісове господарство» та без зміни цільового призначення цієї земельної ділянки.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

В акті перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 26 березня 2014 року № А 44/170 Державної інспекції сільського господарства в Київській області зазначено, що відповідно до проекту організації та розвитку лісового господарства виробничої частини державного лісогосподарського об'єднання «Київліс» та таксаційного опису поквартальних сум площ та загальних запасів насаджень Приміського лісництва визначено ширину ґрунтових доріг і квартальних просік - 4 метри. При проведенні обстеження встановлено, що ширина ґрунтової дороги і квартальних просік, які розміщено вздовж усього бетонного паркану складає орієнтовно 10 метрів. Також під час обстеження лісових ділянок було виявлено часткове пошкодження лісових насаджень (дерев).

Проте, у вказаному акті не встановлено коли, при яких обставинах та ким саме була розширена ґрунтова дорога і квартальні просіки, пошкоджені лісові насадження (дерева).

Вищезазначені обставини також не були встановлені Інспекцєю державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області під час проведення перевірки та складання акта перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил від 16 квітня 2014 року б/н.

Так в акті перевірки від 16 квітня 2014 року б/н наявне посилання на лист ДП «Київське лісове господарство» від 16 квітня 2014 року № 02-281, в якому міститься інформація про те, що громадянами ОСОБА_4 і ОСОБА_3 по периметру земельних лісових ділянок встановлена огорожа з бетонних плит на фундаменті стаканного типу, розширено квартальні просіки з 4 до 10 метрів по периметру огорожі.

Проте, вказаний лист постійного лісокористувача, адресований начальнику управління представництва захисту інтересів громадян та держави у суді прокуратури Київської області, містить лише інформаційний характер. Обставини, про які зазначає ДП «Київське лісове господарство» у згаданому листі, не підтверджені Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області під час проведення відповідної перевірки.

Крім того, апеляційним судом встановлено, що 27 березня 2013 року ДП «Київське лісове господарство» звернулось до відповідача з листом № 02-237, в якому зобов'язувало відповідача провести роботи з прибирання і вивезення побутових відходів з лісової ділянки та встановлення паркану по периметру території лісової ділянки.

17 липня 2013 року ОСОБА_3 звернувся до ДП «Київське лісове господарство» з листом про погодження робочого проекту тимчасової огорожі лісової ділянки та надання дозволу на встановлення тимчасової огорожі означеної лісової ділянки.

18 липня 2013 року ДП «Київське лісове господарство» листом № 01-530 погодив вказаний робочий проект і надав відповідачу дозвіл на встановлення тимчасової огорожі спірної лісової ділянки.

30 липня 2013 року ОСОБА_3 звернувся до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз з проханням провести експертне дослідження вищезгаданого робочого проекту. На вирішення експерта були поставлені наступні питання: 1) Чи є запроектована огорожа капітальною спорудою? 2) Чи може запроектована огорожа використовуватися як тимчасова споруда?

Згідно з висновком експертного будівельно-технічного дослідження від 23 серпня 2013 року № 7734/7735/13-42 огорожа, запроектована «Робочим проектом тимчасової огорожі лісової ділянки, яка розташована на території Дмитрівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, відповідно до положень нормативно-правових актів є спорудою. Віднесення даної споруди до капітальної чинним законодавством України не визначено. Огорожа, запроектована «Робочим проектом тимчасової огорожі лісової ділянки, яка розташована на території Дмитрівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, може бути переміщена без її знецінення та зміни її функціонального призначення і технічних показників, а отже може використовуватися як тимчасова споруда.

Паркан, який розміщено по периметру спірної земельної ділянки має характер обмеження стороннього впливу на використання земельної ділянки відповідно до її цільового призначення, а не є наслідком господарської діяльності, види якої заборонені нормами земельного законодавства і які потенційно можуть негативно вплинути на стан земельної ділянки чи її забруднення.

Спорудження паркану по межі орендованої земельної ділянки не суперечить меті її використання.

Посилання прокурора на порушення землекористувачем істотних умов договору щодо недотримання встановлених обмежень (обтяжень) при її використанні, що є підставою для розірвання договору про довгострокове тимчасове користування земельною ділянкою лісогосподарського призначення, не ґрунтується на матеріалах справи, оскільки таким договором не визначено заборону на спорудження паркану по межі переданої у користування земельної ділянки.

28 січня 2014 року листом № 02-79 ДП «Київське лісове господарство» повідомило відповідача про те, що на лісовій ділянці ним будуть проведені санітарно-оздоровчі заходи, а саме санітарно-вибіркова рубка та прибирання захаращеності.

Пункт 1 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

Відповідно до положень п. 2 ч. 1 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. При цьому істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Згідно з п. п 11.4 договору про довгострокове тимчасове користування земельною ділянкою лісогосподарського призначення дія договору достроково припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання іншою стороною обов'язків, передбачених цим договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження лісової ділянки, що істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених чинним законодавством України.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Таким чином, наявні в матеріалах справи докази спростовують доводи позивача щодо здійснення відповідачем часткового пошкодження лісових насаджень та встановлення капітального бетонного паркану у виділах № № 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 13, 14, 15, 16, 17, 18, 19, 20, 21 кварталу № 32 Приміського лісництва в адміністративних межах Дмитрівської сільської ради Києво-Святошинського району без дозволу постійного лісокористувача - ДП «Київське лісове господарство».

За таких обставин, відмовляючи в позові, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що позивачем не доведено порушення з боку відповідача умов договору про довгострокове тимчасове користування земельною ділянкою лісогосподарського призначення, а саме: знищення лісових насаджень та на спірній земельній ділянці та будівництво паркана без згоди постійного землекористувача, тому відсутні підстави для розірвання вказаного договору та витребування земельної ділянки.

Доводи касаційної скарги про неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права є безпідставними, не спростовують висновків суду та не дають підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Статтею 337 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про відхилення касаційної скарги і залишення рішення апеляційного суду без змін.

Керуючись ст. ст. 336, 337, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справах,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу заступника прокурора Київської області в інтересах держави в особі Київського обласного та по місту Києву управління лісового та мисливського господарства відхилити.

Рішення апеляційного суду Київської області від 18 вересня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.В. Дем'яносов

Судді: В.П. Гончар

С.О. Карпенко

В.А. Нагорняк

О.В. Ступак