Справа №2/489/54/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

01 липня 2015 р. Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі: головуючого судді Губницького Д.Г., при секретарі Наумкіній І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення частки у спільному сумісному майні, збільшення частки у праві власності, визнання права власності в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2014 р. ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, яким просила визначити частку яка належала її покійному чоловіку ОСОБА_3М, у праві спільної сумісної власності з відповідачкою на квартиру АДРЕСА_1 в розмірі ? та визнати за нею право власності на дану частку в порядку спадкування за заповітом, а також враховуючи багаторічне несення витрат на утримання квартири та її капітальний ремонт за свій рахунок просила збільшити її частку у праві власності на квартиру до ? за рахунок частки відповідачки.

В судовому засіданні позивачка з представником позов підтримали, погодилися на заочний розгляд справи. Пояснили щодо вимог про збільшення частки, що ? квартира, на яку просять збільшити частку, еквівалентна витратам понесеним позивачкою в ремонті та утриманні квартири.

Відповідачка в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася.

У відповідності до копії спадкової справи №15/2012 приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_4 після смерті 15 червня 2012 р. ОСОБА_3, його дружина ОСОБА_1 спадщину прийняла на підставі заповіту, складеного спадкодавцем 09 лютого 2008 р. щодо розпорядження на користь позивачки належною йому ? частиною у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_2. Інші особи спадщину не прийняли.

Дана квартира у відповідності до свідоцтва про право власності на житло від 20 квітня 1993 р. належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_3 та ОСОБА_5.

Постановою нотаріуса у спадковій справі від 29 квітня 2014 р. ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом через невизначеність частки спадкового майна в даній квартирі.

За правилами ч. 2 ст. 372 ЦК України частки співвласників спільної сумісної власності є рівними, якщо іншого не встановлено законом або договором.

Таких виключень по відношенню до спірного майна не встановлено, тож суд вважає за можливе визначити частку спадкодавця ОСОБА_6 в праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 в розмірі ? частини.

Враховуючи, що перешкодою позивачці в оформленні спадку було лише невизначеність частки спадкового майна згідно постанови нотаріуса від 29 квітня 2014 р., тому вимоги про визнання право власності на визначену частку спадкодавця є надлишковими, оскільки оформити таке право вона може у нотаріуса.

Вимоги про збільшення частки позивачки до ? частин у праві спільної часткової власності за рахунок відповідачки на підставі абзацу 2 ч. 2 ст. 377 ЦПК України задовольнити не можна, оскільки це питання відповідно до змісту цієї норми може ставитися лише на момент припинення спільної часткової власності, а відповідно до формулювань позову, то позивачка ставила питання про припинення права спільної сумісної власності шляхом визначення частини спадкодавця ОСОБА_6, а збільшити частку просила вже собі як власнику цієї частки. А таке збільшення частки у праві спільної часткової власності без виділу майна в натурі за рахунок іншого співвласника без компенсації останньому диспропорції законом не передбачено.

Відтак позов в цій частині заколенню не підлягає також.

Відповідно до ст.. 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивачки слід стягнути 243,60 грн. судового збору за немайнову вимогу про визначення частин у праві власності.

Керуючись ст. 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визначити частку ОСОБА_3 який помер 15 червня 2012 р. у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 в розмірі ? частини.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір 243,60 грн.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення - в тому ж порядку і в той самий термін, який обраховується з дня отримання копії цього рішення..

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом десяти днів з дня отримання його копії

Суддя Д.Г. Губницький