Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа № 126/1909/15-ц

Провадження № 2-о/126/66/2015

"17" червня 2015 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Рудь О. Г.

секретар Кучанська В. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бершадь цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа ОСОБА_2, про встановлення факту прийняття спадщини,-

ВСТАНОВИВ:

Заявниця звернулася до суду із зазначеною заявою, в якій просить встановити факт прийняття нею спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 її матері ОСОБА_3. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що до дня своєї смерті мати проживала у належному їй житловому будинку в АДРЕСА_1. Після смерті матері відповідно до ч.1 статті 529 ЦК УРСР, який діяв на той час крім заявниці спадкоємцем першої черги залишився ще її брат ОСОБА_2, який на той час вже проживав в Російській Федерації. Заявниця самостійно хоронила матір і відразу ж після її смерті фактично прийняла спадщину, вступивши в володіння, почала розпоряджатися її майном, здійснювала дії, пов'язані з його збереженням, доглядала за будинком, користувалася та розпоряджалася речами домашнього вжитку, зберігала документи на майно матері. Хоча заявниця проживала окремо від матері у власному будинку, з першого ж дня після смерті матері вона здійснювала заходи по охороні і збереженню належного матері майна, разом з чоловіком періодично навідувалась до будинку, проводила його поточний ремонт, утримувала в належному порядку земельну ділянку біля будинку. В результаті цих дій будинок зберігся в придатному для проживання стані. Брат проживає за межами України і не має наміру повертатися на Батьківщину, він не претендує на свою частку в спадковому майні. Коли заявниця звернулася до нотаріуса для оформлення спадщини, листом № 02-31/81 від 27.04.2015 року їй було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину, з тих підстав, що вона надала недостатньо документів, які необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном, у зв'язку з чим вона вимушена була звернутись до суду.

В судове засідання заявниця не з'явилася, надала до суду заяву в якій заявлені вимоги підтримала. Просить заяву задоволити, а справу слухати у її відсутність.

Представник зацікавленої особи ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву в якій заявлені вимоги визнає. Просить справу слухати у його відсутність.

Враховуючи те, що сторони скористались своїм правом передбаченим ч. 2 ст. 158 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного.

ОСОБА_3 на праві приватної власності належало домоволодіння, розташоване в АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 виданого повторно 16.04.2015 року. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді вказаного домоволодіння.

Заявниця являється дочкою померлої і спадкоємцем першої черги. Крім заявниці спадкоємцем першої черги залишився ще її брат ОСОБА_2, який проживає за межами України і на спадщину не претендує.

Заявниця не зверталась до нотаріальної контори з приводу прийняття зазначеної спадщини, оскільки вона опікувалась над своєю матір'ю до її смерті і хоча проживала окремо від неї у власному будинку, з першого ж дня після її смерті вона здійснювала заходи по охороні і збереженню належного матері майна, разом з чоловіком періодично навідувалась до будинку, проводила його поточний ремонт, утримувала в належному порядку земельну ділянку біля будинку, то вважала, що фактично прийняла спадщину .

Коли заявниця все ж таки звернулась до нотаріальної контори за отриманням Свідоцтва про право на спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3, то отримала відмову у зв'язку з відсутністю факту прийняття спадщини, у зв'язку з чим вона вимушена була звернутись до суду .

Відповідно до ч. ч. 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2004 року, Цивільний кодекс України 2004 року застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України 2004 року, його положення застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої Цивільного кодексу України 2004 року застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Судом встановлено, що заявниця фактично вступила у володіння зазначеною спадщиною одразу після смерті ОСОБА_3, тобто фактично прийняла її та протягом шести місяців з дня відкриття спадщини не заявила про відмову від неї, тому суд уважає, що до даних цивільних відносин повинні застосовуватись положення Цивільного кодексу Української РСР 1963 року, а саме положення його ст.ст. 548 та 549, згідно з якими для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Частиною 2 ст. 256 ЦПК України визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п.16 постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заява про встановлення факту прийняття спадщини та місця її відкриття може бути розглянута судом у порядку окремого провадження, якщо орган, який вчиняє нотаріальні дії, не вправі видати заявникові свідоцтво про право на спадщину через відсутність або недостатність документів, що необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном.

Отже, зважаючи на вищевикладене, суд уважає, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ч. ч. 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2004 року, ст.ст. 526, 548, 549 ЦК Української РСР 1963 року, ст.ст.10, 11, 15, 209, 212-215, 218, 256, 259 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа ОСОБА_2, про встановлення факту прийняття спадщини - задовольнити.

Встановити факт прийняття ОСОБА_1 спадщини з ІНФОРМАЦІЯ_1 до 04.08.2003 року, що відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_1 після смерті її матері ОСОБА_3, яка проживала в м. Бершадь Вінницької області.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Вінницької області через Бершадський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги на протязі 10 днів з моменту його проголошення.

Суддя О. Г. Рудь