Справа № 756/8431/13-ц С
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/6672/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Тітов М.Ю.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Шкоріна О.І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

4 серпня 2015 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі головуючого-судді: Шкоріної О.І.,

суддів: Антоненко Н.О., Стрижеуса А.М.

при секретарі: Пікало К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2013 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач Публічне акціонерне товариство «Комерційний Банк «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 2 жовтня 2008 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк», та ОСОБА_3 укладений кредитний договір, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у розмірі 7000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

ОСОБА_3 за вказаним договором свої зобов'язання не виконала. Внаслідок неналежного виконання ОСОБА_3 зобов'язань за кредитним договором станом на 29 березня 2013 року утворилась заборгованість у розмірі 22 109, 95 грн., з яких 6 231, 72 грн. заборгованість за кредитом, 9195, 50 грн. - заборгованість за процентами, 5 153, 68 грн. заборгованість з комісії, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 1029, 04 грн. штраф (процентна складова), яку банк просив стягнути на сою користь.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2013 року задоволені позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «ПриватБанк» заборгованість в розмірі 22 109, 95 грн., а також судовий збір у розмірі 229, 40 грн., а всього 22 339, 35 грн.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням, ОСОБА_3, подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати та ухвалити нове, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин справи.

Ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 22 липня 2014 року рішення Оболонського районного суду м.Києва від 22 жовтня 2013 року залишено без змін.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 лютого 2015 року ухвала апеляційного суду м.Києва від 22 липня 2014 року скасована, справа направлена на новий розгляд до суду першої інстанції.

В судове засіданні представник ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_3 не з'явилися, про день та час розгляду справи повідомлені, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень (а.с.196,197), причини своєї неявки суду не повідомили, у зв'язку з чим колегія суддів вважала за можливе розглянути справу у їх відсутність відповідно до вимог ч.2 ст.305 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого у справі рішення, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що відповідно до п.9.12 Умов і правил надання банківських послуг кредитний договір діє протягом 12 місяців та пролонгується на такий же термін у разі якщо жодна із сторін протягом цього терміну не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, доказів про припинення дії договору про надання банківських послуг відповідно до вказаного пункту Умов надано не було, а тому строк виконання зобов'язання за цим договором автоматично пролонговано.

Однак з такими висновками суду погодитись не можна, оскільки суд дійшов їх з порушенням норм матеріального та процесуального права з огляду на наступне.

Судами встановлено, що 2 жовтня 2008 року між закритим акціонерним товариством комерційним банком «Приватбанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк», та ОСОБА_3 укладено кредитний договір, за умовами якого остання отримала кредит у розмірі 7000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 30 % річних на суму залишку кредиту з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Внаслідок неналежного виконання ОСОБА_3 зобов'язань за кредитним договором станом на 29 березня 2013 року утворилась заборгованість у розмірі 22109 грн.95 коп., з яких: 6231 грн.72 коп. - заборгованість за кредитом; 9195 грн.50 коп. - заборгованість за процентами; 5153 грн.68 коп. - заборгованість з комісії, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 1029 грн.04 коп. - штраф (процентна складова), яку банк просив стягнути з відповідача на свою користь.

Згідно зі ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст..526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст..629 ЦК України).

За змістом ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 9.12 розділу I Умов встановлено, що кредитний договір від 2 жовтня 2008 року діє впродовж 12 місяців з моменту підписання. Також передбачено автоматичне пролонгування дії договору на такий самий строк у разі, якщо жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення договору.

Відповідно до ст..256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові ( ч.4 ст.267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки ( ст..257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, ч.2 ст.258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до ст.253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дат и або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст.261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Відповідно до п.3.5 Умов та правил надання банківських послуг порядок здійснення платіжних операцій з використанням платіжних карт, а також порядок отримання кредиту регулюється діючим законодавством України, нормами міжнародних платіжних систем Visa International, MasterCard International, даним договором, Умовами та правилами надання банківських послуг та тарифами Банку. Пам'ятка клієнта оформлюється та є невід'ємною частиною договору у випадку оформлення і видачі платіжної картки за кредитною схемою.

Строк дії платіжної картки зазначається на лицьовій стороні картки із зазначенням місяця та року.

Відповідно до положень п.п.9.3, 9.6 Умов для продовження дії платіжної картки на картрахунку платіжної картки повинні бути кошти в розмірі, достатньому для оплати послуг банку.

За висновками Верховного Суду України про застосування ст..257 ЦК України до правовідносин, у яких використовуються платіжні картки як спосіб надання/отримання кредитних коштів, викладеними у постанові від 19 березня 2014 року № 6-14цс14, за таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту у повному обсязі - зі спливом останнього дня місяця дії картки ( ст..261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору.

Судом залишено поза увагою те, що відповідно до пунктів 3.1.1, 5.4 Правил користування платіжною карткою строк дії картки вказаний на лицевій стороні картки (жовтень 2010 року), і вона діє до останнього календарного дня зазначеного місяця, строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі - останнім днем місяця, указаного на картці, останній платіж здійснено у грудні 2008 року, дія картки закінчилась у жовтні 2010 року, а з позовом до суду банк звернувся у червні 2013 року.

З матеріалів справи не вбачається, що відповідачу видавалась нова картка, а також відсутні докази на підтвердження наявності на картковому рахунку ОСОБА_3 грошових коштів, за наявності яких банк вправі був пролонгувати строк дії картки.

За таких обставин, суд першої інстанції безпідставно не врахував заяву ОСОБА_6, який діяв від імені ОСОБА_3, про застосування строків позовної давності до вимог про стягнення процентів за користування кредитними коштами та штрафів.

Крім того, колегія суддів вважає такими, що не підлягають задоволенню вимоги про стягнення комісії в сумі 5103 грн.68 коп., оскільки позивачем не доведені обставини, за наявності яких банк нараховує комісію ( п.9.6 розділу I Умов).

Таким чином, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк» та стягнення з ОСОБА_3 заборгованості по кредиту в сумі 6231 грн.72 коп. Враховуючи, що строк дії картки визначений жовтнем 2010 року, а строк погашення кредиту в повному обсязі визначений останнім днем місяця, указаного на картці, до суду банк звернувся у червні 2013 року, колегія суддів вважає, що банк в межах трирічного строку звернувся до суду з вимогами про стягнення заборгованості за кредитом.

Керуючись ст. ст. 218, 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2013 року -скасувати і ухвалити нове рішення наступного змісту.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 2 жовтня 2008 року в сумі 6231 грн.72 коп., судовий збір в сумі 229 грн.40 коп., а всього6461 грн.12 коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: