Провадження №: 6/752/539/15
УХВАЛА

18.12.2015 року Голосіївський районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді Шумко А.В.,

при секретарі Бродюк Л.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві подання головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м.Києві ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника за межі України,

в с т а н о в и в :

головний державний виконавець ВДВС Голосіївського РУЮ у м.Києві ОСОБА_1 звернулась до Голосіївського районного суду м.Києва з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2.

Зазначала, що на виконанні у ВДВС Голосіївського РУЮ перебуває виконавче провадження № 727/4 (номер за ЄДРВП: 47119729) про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 заборгованості у розмірі 48 147,60 грн. по виконанню виконавчого листа №2-4353/08 від 08.12.2008, що видав Голосіївський районний суд м.Києва.

Державним виконавцем 03.04.2015 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 727/4, якою надано строк для самостійного виконання 09.04.2015 та надіслано боржнику. Відповідно до ст.31 Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закон), боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Божником в строк, наданий для самостійного виконання, рішення не виконано, про причини невиконання державного виконавця не повідомлено, звязку з чим державним виконавцем відповідно до вимог ст.27 Закону розпочато примусове виконання рішення.

10.04.2015 державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження на все майно; копію постанови надіслано для виконання до УДАІ м. Києва, внесені відповідні записи до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Державного реєстру обтяжень рухомого майна.

Боржником не вчинено дій, спрямованих на виконання рішення. Державним виконавцем 12.05.2015, 10.06.2015 на адресу боржника надіслано виклик про необхідність зявитись до державного виконавця на прийом, для сплати боргу за вказаним виконавчим документом, або надання підтверджуючих документів про сплату. Проте боржник до державного виконавця не зявився. Після надходження 15.05.2015 до ВДВС повідомлення УДАІ м.Києва, зареєстрований за боржником транспортний засіб постановлено на автоматизований облік під арешт та заборону на відчуження. 26.05.2015р. державним виконавцем винесена постанова про розшук майна боржника, яку надіслано на виконання УДАІ м. Києва. Виходом за адресою боржника майна його не розшукано, про що державним виконавцем складено акт.

Згідно довідки ДПС України інформація про джерела доходів та відкриті рахунки боржника до ДПС України не надходила, згідно відповіді Пенсійного фонду України боржник не працює, у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомості відсутні. Згідно інформаційної довідки Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, квартира за адресою: АДРЕСА_1 перебуває в іпотеці. 26.06.2015р. державним виконавцем винесено постанову про примусовий привід боржника, який Голосіївським РУГУ МВС України в м.Києві не здійснено.

Посилався на те, що державним виконавцем вжито усіх передбачених законодавством заходів примусового виконання рішення, однак, у звязку зі свідомим невиконанням боржником своїх обовязків, які він має змогу виконати, та зобовязань, покладених на нього рішенням, останнє залишається не виконаним.

Просив: тимчасово обмежити ОСОБА_2, 02.11.1960р.н., ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, 03039, АДРЕСА_2 у праві виїзду за межі України шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання своїх зобовязань, покладених на неї рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 08.12.2008р. №2601/7290/12.

Відповідно до ст.377-1 ЦПК України суд негайно розглядає подання про тимчасове обмеження боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Державний виконавець у судове засідання для розгляду подання не з»явився, ні в день звернення з поданням до суду, ні за судовим викликом до суду, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином. Тому, суд вважає розглянути подання у відсутності державного виконавця.

Суд, вивчивши подання та додані до нього документи вважає, що у задоволенні подання належить відмовити, з таких мотивів.

Статтею 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право: у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням(п.18.ч.3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження», далі - «Закон»).

Згідно ст.377-1 ЦПК України, питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби (ч.1).

Відповідно до п.12.1.1. Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012р. №512/5 (далі - Інструкції), подання державного виконавця повинно містити, в т.ч. підтвердження факту ухилення боржника від виконання своїх зобов'язань.

Про направлення до суду подання щодо встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду державний виконавець повідомляє боржника (п.12.5 Інструкції).

Згідно листа Верховного Суду України від 01.02.2013р. про «Судову практику щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України» ухилення від виконання зобовязань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), вжите у п.18 ч.3 ст.11 Закону позначає з обєктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обовязків, тобто має реальні можливості (наявність майна, грошових коштів тощо) виконати зобовязання у повному обсязі або частково, і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об»єктивні обставини (непереборної сили, події тощо), але не робить цього без поважних причин.

Саме невиконання боржником самостійно зобовязань протягом строку, про що вказує державний виконавець в постанові про відкриття виконавчого провадження, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обовязків. На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути обєктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Разом з тим, подання державного виконавця не містить підтвердження факту ухилення боржника від виконання своїх зобов'язань, оскільки додані до подання матеріали не містять даних про фактичне направлення боржнику ОСОБА_2 доданих до подання: копії постанови про відкриття виконавчого провадження, копії постанови про арешт майна боржника від 10.04.2015р., а також 24.09.2014р., викликів державного виконавця від 12.05.2015р. №727/4 та від 10.06.2015р. №724/4, а також доказів отримання боржником зазначених копій постанов та викликів; в акті від 02.06.2015р. відсутня вказівка про час складення акту, відсутні дані щодо повідомлення боржника про явку державного виконавця для здійснення відповідних дій.

Державним виконавцем також не додано до подання доказів повідомлення боржника про направлення до суду подання щодо встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду, згідно п.12.5 Інструкції.

Натомість, з матеріалів Голосіївського РУ ГУ МВС України в м.Києві щодо здійснення приводу ОСОБА_2,02.06.1960 р.н, яка проживає: ІНФОРМАЦІЯ_1, до ВДВС Голосіївського РУЮ у м.Києві (пояснень сусідів боржника), вбачається, що ОСОБА_2 проживає за зазначеною адресою, хоча повертається додому в пізній час, а також рано йде з дому, періодично від»ізджає за межі м.Києва на тривалий час, багато часу проводить у заміському будинку.

За таких обставин поданим головним державним виконавцем ВДВС Голосіївського РУЮ у м.Києві ОСОБА_1 клопотанням та доданими до нього матеріалами не підтверджується факту ухилення боржника ОСОБА_2 від виконання зобов'язань, покладених на неї рішенням Голосіївського районного суду м.Києва 08.12.2008 про стягнення з неї на користь ОСОБА_3 заборгованості у розмірі 48 147,60 грн, на виконання якого видано виконавчий лист №2-4353/08 від 28.01.2009р.

Оскільки при розгляді подання не доведено наявності підстав для обмеження боржника у виконавчому провадженні у визначеному ст.33 Конституції України праві, тому в задоволенні подання належить відмовити.

На підставі наведеного, ст.33 Конституції України, п.18. ч.3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження», п.12.1.1., п.12.5 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012р. №512/5, керуючись ст.ст. 292294, 377-1 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

у задоволенні подання головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м.Києві ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника за межі України відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається Апеляційному суду м.Києва через Голосіївський районний суд м.Києва протягом п»яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: А.В. Шумко