АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29072015 м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Височанської Н. К.

суддів: Литвинюк І.М., Міцнея В.Ф.

секретар: Шерівської Ю.А.

за участю: позивача ОСОБА_1, її представника ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя, третя особа без самостійних вимог публічне акціонерне товариство «Райфайзен банк Аваль» та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , третя особа без самостійних вимог публічне акціонерне товариство «Райфайзен банк Аваль» про поділ майна подружжя, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Герцаївського районного суду Чернівецької області від 19 червня 2015 року, -

В С Т А Н О В И Л А :

В листопаді 2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя.

Посилалася на те, що з 24 вересня 2006 року по 10 липня 2013 року перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. За час спільного проживання ними було придбано житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_2, земельну ділянку площею 0,1748 га під вказаним будинковолодінням та 217/1000 частин нежитлової будівлі загальною площею 837,90 кв.м, розташованої в АДРЕСА_1.

Зазначала, що спірний житловий будинок та земельна ділянка по АДРЕСА_2 передані в іпотеку ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на підставі договору іпотеки від 04.09.2008 року, в забезпечення виконання зобов»язання за кредитним договором №014/0032/82/47273 від 04.09.2008 року, укладеним між банком та відповідачем ОСОБА_4

За весь час існування кредитних відносин, відповідач сплатив банку одиничні платежі. В той же час вона особисто сплатила банку 24371,49 доларів США.

У зв'язку із припиненням шлюбних відносин, просила у порядку поділу майна визнати за нею право власності на ? частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, ? частину земельної ділянки площею 0,1748 га, розташованих в АДРЕСА_2; ? частину нежитлової будівлі загальною площею 837,90 кв.м, розташованої в АДРЕСА_1 та стягнути з ОСОБА_4 на її користь ? частину боргових зобов'язань, сплачених нею на користь ПАТ «Райфайзен банк Аваль» за кредитним договором оформленого на ім'я відповідача за час їх проживання в розмірі 339373 грн. 37 коп., що еквівалентно на 23 лютого 2015 року 12185,55 доларів США.

В грудні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1, зазначивши, що за час шлюбу ними було придбано також рухоме майно, а саме: меблі вартістю 1500 грн., телевізор «Філіне» вартістю 1000 грн., комп»ютер вартістю 5000 грн., спальний гарнітур «Глорія» вартістю 8500 грн., телевізор «Меїз» вартістю 1500 грн., картина вартістю 300 грн., холодильник вартістю 5800 грн., кухонний гарнітур вартістю 4500 грн., газова плита вартістю 200 грн., духовка вартістю 4000 грн., прихожа вартістю 1500 грн., пральна машина вартістю 3500 грн., а всього на суму 52600 грн.

Просив визнати за ним право власності на ? частини житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами і земельну ділянку, на якій розташовано зазначений житловий будинок, що в АДРЕСА_2, а також ? частки 217/1000 частин нежитлової будівлі що в АДРЕСА_1. При поділі майна врахувати сплачені ним банкові гроші на погашення кредиту в сумі 12185,55 доларів США та стягнути з позивачки на його користь ? частини залишку боргу за даним кредитним договором в сумі 6328,40 доларів США. Придбані за час шлюбу меблі, мяку частину, телевізор «Філіпс», компютер, спальний гарнітур «Глорія», телевізор «Меїз», картину, холодильник «Вірпоул», кухонний гарнітур, газову плиту, духовку, прихожу та пральну машину на загальну суму 52600 грн. просив залишити позивачці, стягнувши з неї грошову компенсацію за половину вартості майна в розмірі 26 300 грн.

Рішенням Герцаївського районного суду Чернівецької області від 19 червня 2015 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на ? частин житлового будинку літ. А загальною площею 77,0 кв.м., в тому числі 57,0 кв.м. жилої площі, сараїв літ. В,Д, літніх кухонь літ. Г, І, огорожі № 1, 2 та ? частин земельної ділянки площею 0,1748 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер НОМЕР_1, що знаходяться в АДРЕСА_2.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на 217/2000 частин нежитлової будівлі загальною площею 837,90 кв.м, розташованої в АДРЕСА_1.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 компенсацію ? частки сплачених боргових зобов'язань за кредитним договором № 014/0032/82/47273 від 04 вересня 2008 року, укладеним між ПАТ «Райфайзен банк Аваль» та ОСОБА_4 в розмірі 3870,50 доларів США, що станом на 19 червня 2015 року дорівнює 82554 грн. 28 коп.

Позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на ? частин житлового будинку літ. А загальною площею 77,0 кв.м., в тому числі 57,0 кв.м. жилої площі, сараїв літ. В,Д, літніх кухонь літ. Г, І, огорожі № 1, 2 та ? частин земельної ділянки площею 0,1748 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер НОМЕР_1, що знаходяться в АДРЕСА_2.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на 217/2000 частин нежитлової будівлі загальною площею 837,90 кв.м, розташованої в АДРЕСА_1.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 ? частки вартості рухомого майна в сумі 2740 (дві тисячі сімсот сорок) грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

На дане рішення суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду змінити в частині стягнення з ОСОБА_4 на її користь компенсації ? частки сплачених боргових зобов'язань за кредитним договором № 014/0032/82/47273 від 04 вересня 2008 року, укладеним між ПАТ «Райфайзен банк Аваль» та ОСОБА_4 в розмірі 3870,50 доларів США, що станом на 19 червня 2015 року дорівнює 82554 грн. 28 коп. збільшивши цей розмір до 12 185,75 дол. США, що станом на 19.06.2015 року становить 259 909,86 грн.

Вважає, що суд безпідставно не врахував ту обставину, що кошти на погашення кредиту в період шлюбу були сплачені нею особисто.

Крім цього, суд не вирішив питання про розподіл судових витрат.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду - залишенню без змін з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Рішення суду оскаржується лише в частині вирішення позовних вимог щодо стягнення ? частини коштів, виплачених за кредитним договором в період знаходження сторін у шлюбі. Рішення суду в частині вирішення позовних вимог щодо поділу нерухомого та рухомого майна не оспорюється, а тому в апеляційному порядку не переглядається.

Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 24 вересня 2006 року по 10 липня 2013 року.

04 вересня 2008 року ОСОБА_4 уклав з ВАТ «Райфайзен Банк Аваль» кредитний договір №014/0032/82/47273, відповідно до якого отримав кредит в розмірі 23000 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 14,85% річних, строком до 04 вересня 2018 року.

З метою забезпечення боргових зобов'язань між ОСОБА_4 та ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» укладено договір іпотеки, предметом якого є спірний житловий будинок, який належить позивачу на праві приватної власності згідно договору купівлі-продажу від 2 серпня 2008 року.

Відповідно до ч.1 ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

За ч.2 ст.61 СК України об»єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя.

Згідно із частиною 3 статті 61 СК України, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім»ї, то гроші, інше майно, у тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя. Отже, за загальним правилом майно, придбане подружжям у кредит, є спільною власністю чоловіка та дружини.

Частиною 4 ст. 65 СК України передбачено, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї.

Із роз'яснень Пленуму Верховного Суду України в пп. 23, 24 постанови від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вбачається, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. До складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї (ч. 4 ст. 65 СК України).

Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов'язальними правовідносинами, тощо.

Системний аналіз зазначених норм свідчить про те, що при поділі майна подружжя суд повинен встановити обсяг майна, наявного на час припинення шлюбних відносин та борги подружжя за зобов»язаннями, що виникли в інтересах сім»ї, також на час припинення шлюбних відносин. Грошові кошти, які були зароблені подружжям в період шлюбу, незалежно від того, хто їх заробив, відповідно до ч.2 ст.61 СК України є спільною сумісною власністю подружжя. А тому гроші, які подружжям сплачувались в рахунок погашення кредиту в період шлюбу, були спільними сумісними грошима і поділу не підлягають.

Задовольняючи позов ОСОБА_1 в частині стягнення з відповідача на її користь ? частки сплачених боргових зобов»язань за кредитним договором в розмірі 3870,50 доларів США, суд першої інстанції вірно виходив з того, що ці кошти підлягають стягненню з відповідача, оскільки позивачка їх сплатила особисто в період, коли сторони вже припинили шлюбні відносини.

З огляду на викладені обставини, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції в оспорюваній частині ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги в цій частині висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Герцаївського районного суду Чернівецької області від 19 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з моменту вступу її в законну силу.

Головуючий: підпис

Судді: підписи