УХВАЛА

21 січня 2015 року суддя Солом`янського районного суду м. Києва Кицюк В.С., розглянувши позовну заяву ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк», третя особа ОСОБА_3, про припинення договору поруки та визнання кредитного договору недійсним, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_4 звернулася до суду в інтересах позивача із вищезазначеним позовом, в якому просить визнати припиненим договір поруки між позивачем та відповідачем та договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу між відповідачем та третьою особою.

Так, першу вимогу позивач обґрунтовує тими обставинами, що оскільки кредит третьою особою брався для придбання автомобіля, який використовується у власних цілях, а шлюб між сторонами розірвано, сторони між собою чужі люди, то існування договірних зобов`язань за договором поруки, на думку позивача, є порушенням принципів справедливості. Крім того, вважає, що договір поруки припинився 25.04.2014 року за спливом шести місяців від дня початку порушення боржником умов спірного кредитного договору.

Щодо вимоги про визнання кредитного договору між третьою особою та відповідачем недійсним, то слід зазначити наступне.

Всупереч п.п.5, 6 ч.2 ст.119 ЦПК України позивач не викладає обставини, якими він обґрунтовує зазначені вимоги, тобто ті юридично значимі факти, на основі яких звертається до суду та обґрунтовує свої вимоги відповідно до норм матеріального права, що поширюються на спірні правовідносини, з зазначенням доказів в підтвердження обґрунтування заявлених вимог або наявність підстав для звільнення від доказування.

Так, зміст позовної заяви свідчить, що позивачем не викладені обставини щодо обґрунтування підстав та предмету позову, тобто, які права позивача в даному випадку порушені, якими саме діями відповідача з приводу даного кредитного договору, з урахуванням того, що позивач не є його стороною.

Окрім того, в позові відсутнє посилання на докази, які б підтверджували обставини щодо того, що відповідач під час укладення спірного кредитного договору не надав третій особі певну інформацію перед укладенням даного договору.

Крім того, посилаючись на законодавство в сфері захисту прав споживачів в частині звільнення від сплати судового збору та підсудності розгляду даної справи, позивач жодним чином не обґрунтовує порушення своїх прав саме як споживача і при визнанні договору поруки припиненим, і при визнанні кредитного договору недійсним. Обґрунтування ж підсудності за місцем реєстрації позивача також не підтверджено жодним доказом по справі.

В даному аспекті Вищий спеціалізований суд з розгляду цивільних і кримінальних справ в постанові № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати в цивільних справах», зокрема, в пункті 10 зазначає, що в разі звернення до суду із позовами, які містять кілька самостійних вимог, кожна з яких є об`єктом справляння судового збору, необхідно сплатити судовий збір за кожну вимогу.

Так, оскільки заявлені вимоги нематеріального характеру, то необхідно сплатити судовий збір з позовних вимог немайнового характеру.

Судовий збір відповідно до Закону України «Про судовий збір» становить 0,2 розміру мінімальної заробітної плати - 243,60 грн. Відповідно, якщо заявлено дві вимоги, за зверненням до суду із якими слід сплачувати судовий збір, то необхідно сплатити судовий збір за обидві.

Вказані кошти повинні бути сплачені на наступні реквізити

- за сплату судового збору: УДКСУ у Солом'янському районі

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38050812

Банк отримувача ГУ ДКУ у м. Києві

Код банку отримувача (МФО) 82 00 19

Рахунок отримувача 312 122 067 000 10

Код класифікації доходів бюджету 220 300 01

Призначення платежу Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Солом'янський районний суд міста Києва (назва суду, де розглядається справа), (суду, де розглядається справа).

Крім того, позивач всупереч п.2 ч.2 ст.119 ЦПК України не зазначає повне найменування відповідача, включаючи його ЄДРПОУ.

Дотримання вимог статей 119-120 ЦПК України при пред`явленні позову в суд є імперативним правилом в тому числі і для суду на предмет перевірки позову і долучених до нього матеріалів і недопущення відкриття провадження і призначення непідготовленої справи (позову) до розгляду. Позовна заява не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без дотримання вимог, викладених у ст. ст. 119, 120 ЦПК України постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача та надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Якщо ж позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк не виконає всі вимоги, позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачеві.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.119-121 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк», третя особа ОСОБА_3, про припинення договору поруки та визнання кредитного договору недійсним - залишити без руху.

Роз'яснити позивачеві, що зазначені в ухвалі недоліки ним можуть бути усунені протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Якщо у встановлений строк виявлені недоліки не будуть усунуті, заява буде вважатись неподаною та буде повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.С. Кицюк