Справа № 357/9084/14 Головуючий у І інстанції Протасов О.М.
Провадження № 22-ц/780/4463/15 Доповідач у 2 інстанції Даценко Л. М.
Категорія 49 08.10.2015
РІШЕННЯ

Іменем України

08 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді Даценко Л.М.,

суддів Савченка С.І., Білоконь О.В.,

при секретарі Токар Т.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07 жовтня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа міський відділ державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області про зміну розміру аліментів та стягнення додаткових витрат на дитину,-

встановила:

У липні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17 грудня 2007 року з ОСОБА_3 стягнуто на її користь аліменти на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 350 грн щомісячно, починаючи з 23 листопада 2007 року і до досягнення дитиною повноліття. Зазначала, що відповідач створив іншу сім'ю, будь-якої участі у вихованні та утриманні дитини, крім сплати аліментів, не приймає. Крім того, дочка з грудня 2013 року відвідує у школі мистецтв «Еврика» такі дисципліни, як англійська мова, уроки вокалу та хореографії, за що вона сплачує 780 грн. щомісячно. Її чоловік ОСОБА_5 отримує 2000 грн. щомісяця та не може належно матеріально утримувати сім'ю. ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народилась дочка ОСОБА_6, тому утримувати дочку ОСОБА_4 стало важко.

Ураховуючи викладене, ОСОБА_2 просила суд збільшити розмір аліментів, стягнутих з ОСОБА_3 на її користь, до 1750 грн та стягувати з відповідача на її користь додаткові витрати на утримання дочки ОСОБА_4 в розмірі 390 грн. щомісячно, починаючи з 1 липня 2014 року до досягнення дитиною повноліття.

Справа розглядалась судами неодноразово.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 7 жовтня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 8 грудня 2014 року, у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Згідно ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 червня 2015 року ухвалу апеляційного суду Київської області від 8 грудня 2014 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

У апеляційній скарзі позивачка просить рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове рішення про задоволення її позову в повному обсязі, стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4 у твердій грошовій сумі в розмірі 1750 грн. щомісячно та додаткові витрати на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4 у розмірі 390 грн. щомісячно, починаючи з 1 липня 2014 року до досягнення дитиною повноліття. Посилається на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального і процесуального права, яке полягає в тому, що суд не взяв до уваги ту обставину, що на час пред'явлення позову в неї змінився матеріальний стан, вона перебуває у відпустці по догляду за дочкою ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, до досягнення нею трирічного віку, що позбавило її можливості в необхідному обсязі матеріально забезпечувати свою родину і безпосередньо дочку ОСОБА_4.

Крім того, суд не взяв до уваги ту обставину, що дочка ОСОБА_4 з грудня 2013 року відвідує у школі мистецтв «Еврика» такі дисципліни, як англійська мова, уроки вокалу та хореографії, за що вона сплачує 780 грн. щомісячно, що є додатковими витратами, у яких відповідач зобов'язаний брати участь відповідно до вимог закону.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд повинен вирішити, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Ухвалене судом рішення зазначеним вимогам не відповідає, оскільки суд належним чином не встановив характер правовідносин сторін, зміст позовних вимог та правові норми, які підлягали застосуванню до цих правовідносин.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції, застосувавши положення ст. ст. 182, 192 СК України та матеріальне становище відповідача, виходив із того, що останній має ще двох неповнолітніх дітей, які є інвалідами дитинства, та дружину, яка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, а його заробітна плата становить 1233,33 грн. і обґрунтовував свої висновки тим, що збільшення розміру аліментів на користь однієї дитини до 2140 грн. не буде відповідати засадам розумності та справедливості. Крім того, позивач суду не надала доказів того, що для виховання та розвитку дочки ОСОБА_4 необхідні додаткові витрати, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо), а також наявності обставин, що мають істотне значення.

Однак, з такими висновками суду першої інстанції повністю погодитись неможливо, оскільки вони не відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Статтею ст. 51 Конституції України гарантовано, а ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 338 ЦПК України висновки і мотиви, з яких скасовані рішення, є обов'язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при новому розгляді справи.

Судом установлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який 8 серпня 2008 року розірвано. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом з матір'ю та знаходиться на її утриманні.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17 грудня 2007 року з ОСОБА_3 стягнуто на користь позивачки аліменти на утримання дитини в розмірі 350 грн. щомісячно, починаючи з 23 листопада 2007 року до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до вимог ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу.

Згідно роз'яснень п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України.

Стаття 185 СК України передбачає, що той із батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей, хворобою, каліцтвом, тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, зміна раніше встановленого розміру аліментів можлива за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я платника або одержувача аліментів та в інших випадках, передбачених СК України.

Частиною 3 ст. 10 та частиною 1 ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно зі ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності.

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 на підтвердження своїх доводів зазначала, що її сімейний стан змінився, погіршилося матеріальне становище. ІНФОРМАЦІЯ_2 в шлюбі з ОСОБА_5 у неї народилась дочка ОСОБА_6, у звязку з чим з 16 грудня 2013 року вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. ЇЇ чоловік офіційно працевлаштований у ТОВ «Славутич» та отримує заробітну плату в розмірі 2000 грн. щомісячно. Інших доходів її сім'я не має. Малолітня ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, за рекомендацією фахівців та за її погодженням з грудня 2013 року зарахована та відвідує школу мистецтв «Еврика». Загальна вартість вказаних факультативів на один місяць складає 780 грн., щорічні додаткові витрати за відвідування вказаних дисциплін становлять 9360 грн. Відповідач участі у вихованні дочки та її утриманні не приймає, а лише сплачує аліменти в розмірі, меншому ніж той, що визначено законом.

Суд першої інстанції у порушення вимог ст. ст. 212-215 ЦПК України на вищезазначені обставини справи уваги не звернув, зазначених доводів позивачки не перевірив, залишив поза увагою надані позивачкою докази на підтвердження позовних вимог, належним чином не встановив обставини, що мають істотне значення, не врахував, що розмір аліментів стягується в розмірі, меншому за мінімальний розмір, передбачений ч. 2 ст. 182 СК України, а, пославшись на призначення державної допомоги, не навів достатніх мотивів щодо неможливості відповідача сплачувати аліменти на дитину і брати участь у додаткових витратах та дійшов передчасного висновку про відмову в позові.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в шлюбі з ОСОБА_5 у позивачки народилася дочка ОСОБА_6, у зв'язку з чим вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 16 грудня 2013 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 (а. с. 10-12)

Встановлено, що малолітня дочка сторін ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, за рекомендацією фахівців та за її погодженням з грудня 2013 року зарахована та відвідує в школі мистецтв «Еврика» такі дисципліни, як англійська мова, уроки вокалу та хореографії, за що позивачка сплачує 780 грн. щомісячно. Загальна вартість вказаних факультативів за період з 02.12.2013 року по 05.12.2014 року склала 9210 грн. (а. с. 18, 101-104)

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що позивачка довела в судовому засіданні ту обставину, що вона відповідно до вимог ч. 1 ст. 192 СК України має право на збільшення розміру аліментів, визначеного за рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17 грудня 2007 року, оскільки її сімейний стан змінився та погіршився матеріальний стан.

Крім того, колегія суддів вважає доведеними позовні вимоги в частині стягнення з відповідача додаткових витрат на дитину, оскільки відповідно до вимог ст. 185 СК України останній зобов'язаний брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами, в даному випадку розвитком здібностей дочки сторін ОСОБА_4.

При визначенні збільшення розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, та розміру додаткових витрат на дитину колегія суддів враховує такі обставини: погіршення матеріального становища позивачки, матеріальне становище відповідача, наявність у нього двох малолітніх дітей, які є інвалідами, та дружину, яка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, і вважає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду, підлягає збільшенню до 700 грн. щомісячно, а розмір участі відповідача у додаткових витратах на дитину визначити разово у розмірі 4605 грн., виходячи з фактичного понесення позивачкою цих витрат у розмірі 9210 грн.

Таким чином, доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального і процесуального права і підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову з підстав, викладених у апеляційній скарзі та передбачених ст. 309 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія судів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07 жовтня 2014 року скасувати і ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа міський відділ державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області про зміну розміру аліментів та стягнення додаткових витрат на дитину задовольнити частково.

Змінити розмір аліментів на утримання дитини, стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі 700 гривень щомісячно, починаючи з 01.07.2014 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 додаткові витрати на неповнолітню дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 4605 гривень.

В решті позову відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді