НОВОМОСКОВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 183/7720/15
№ 2/183/4004/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 грудня 2015 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:головуючого судді Дубовенко І.Г.

при секретарі Литвиновій У.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Новомосковську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_2, в якому просить відповідно до вимог ст.. 391 ЦК України усунути перешкоди з боку відповідача у користуванні майном, шляхом зняття замка з гаражу, розташованого на земельній ділянці б/н біля житлового будинку 54 по вул..Радянській в м.Новомосковськ Дніпропетровської області, прибравши з нього усе майно, що в ньому знаходиться.

В обґрунтування позову зазначив, що він є власником гаражу, розташованого на земельній ділянці б/н біля житлового будинку 54 по вул..Радянській в м.Новомосковськ Дніпропетровської області, яким тривалий час користувалася його дочка. Влітку 2015 року до нього звернувся його онук з проханням користуватися гаражем, на що він погодився, однак як зясувалося відповідач, чоловіку якої колись його дочка дала згоду користуватися гаражем, ним користується та відмовляється його звільняти та віддавати ключі від нього. Він звернувся до правоохоронних органів, однак йому було розяснено, що правовідносини, що виникли між ним та відповідачем цивільно-правові та підлягають захисту в суді. Тому він вимушений звернутися до суду із зазначеним позовом.

В судове засідання сторони не зявилися, представником позивача подано заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує та просить його задовольнити з тих же підстав. Відповідач в судове засідання не зявилася, надавши заперечення проти позовної заяви, в яких посилаючись на те, що вона не користується гаражем позивача, не має до нього доступу просила відмовити в задоволенні позову. Також зазначила, що вона розлучена 17 грудня 2013 року з ОСОБА_3, з яким тривалий час не мешкала разом.

Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, приходить до наступних висновків, а саме.

В судовому засіданні встановлено, що позивач на підставі рахунку-фактури № 334-а від 26 грудня 1991 року придбав металевий гараж, який за рішенням № 42/1 від 17 січня 1992 року про надання йому дозволу на встановлення металевого гаражу поблизу житлового будинку 54 по вул..Радянській в м.Новомосковську Дніпропетровської області, встановив поблизу зазначеного будинку та використовував.

Влітку 2015 року позивачу стало відомо, що гаражем користується відповідач, у звязку з чим його онук звернувся до ОСОБА_4 Згідно висновку інспектора Новомосковського ВП ГУНП ОСОБА_5, затвердженого начальником Новомосковського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області 01 грудня 2015 року, вбачається, що до Новомосковського ВП звернувся ОСОБА_6, який просить вжити заходів до відповідача, яка незаконно займає гараж його дідуся ОСОБА_1 зазначеним висновком встановлено що між сторонами виникли цивільно-правові стосунки.

Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Позивач відповідно до вимог ст.ст. 16, 391 ЦК України звернувся до суду з позовом про усунення перешкод у користуванні ним своєю власністю з боку відповідача, шляхом зобовязання відповідача зняття замку з гаражу а також прибрати своє майно.

Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів, а згідно ст. ст. 58, 59 ЦПК України докази повинні бути належними та допустимими.

Аналіз зазначеного переконує суд в тому, що посилання відповідача на те, що вона не є належним відповідачем у справі - не можуть бути прийняті до уваги.

Відповідно до вимог ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Враховуючи вищенаведені обставини, суд приходить до висновку, що вимоги позивача щодо усунення з боку ОСОБА_2 перешкод у користуванні ним металевим гаражем, розташованим поблизу будинку 54 по вул..Радянській в м.Новомосковськ Дніпропетровської області, зобовязавши її зняти замок підлягають задоволенню.

В той же час факт того, що у гаражі, розташованому поблизу житлового будинку 54 по вул.Радянській в м.Новомосковськ знаходиться майно відповідача - не знайшов свого підтвердження в судовому засіданні, а сама відповідач наполягає на тому, що її речей в гаражі не має.

В своєму позові позивач ставить питання про стягнення з відповідача на його користь судові витрати в розмірі 3000 грн. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем жодних підтверджень витрат не надано.

А тому в іншій частині позовних вимог належить відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 3, 5-8, 10, 11, 57, 60, 61, 88, 212, 214, 215 ЦПК України, ст. ст. 16, 391 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобовязання вчинити певні дії задовольнити частково.

Усунути перешкоди ОСОБА_1 з боку ОСОБА_2 у користуванні металевим гаражем, розташованим поблизу будинку 54 по вул..Радянській в м.Новомосковськ Дніпропетровської області, та зобовязати її зняти замок.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.Г.Дубовенко