Тарутинський районний суд Одеської області
____________________________________________________________________________________
Справа № 514/1046/15-ц
Провадження по справі № 2-з/514/8/15
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2015 року смт Тарутине

Суддя Тарутинського районного суду Одеської області Козирєв М.В., розглянувши клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів та забезпечення позову,-

В С Т А Н О В И В:

До Тарутинського районного суду Одеської області у справі про визнання договорів недійсними, застосування реституції, стягнення коштів надійшло клопотання позивача ОСОБА_1 про витребування доказів та накладення арешту на будинок за адресою: смт Тарутине, вул. Леніна, 71, який належить, як зазначається у клопотанні, відповідачу по справі ОСОБА_2

Згідно ст.ст. 151-153 ЦПК України суд вправі за заявою заінтересованої сторони спору на будь-якій стадії розгляду справи вжити заходи забезпечення позову і, зокрема, забороною вчиняти певні дії та накладенням арешту на майно, що належить відповідачеві, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Суддя, розглянувши заяву про забезпечення позову, встановив, що відомостей, потрібних для забезпечення позову в заяві немає, тому в задоволенні клопотання про забезпечення позову необхідно відмовити.

Так, згідно ч. 2 ст. 154 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

За змістом ч. 1 ст. 152 ЦПК України вбачається, що накладення арешту на майно відповідача допускається лише за умови, що майно належить відповідачу та є необхідність саме у цьому виді забезпечення позову.

Як роз'яснено у п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Позивач ОСОБА_1 у заяві вказує про наявність відповідних копій свідоцтва про право на спадщину та витягу про державну реєстрацію права власності, проте до клопотання завірені належним чином копії вказаних документи не долучені, а тому в суду немає відомостей, що нерухоме майно, на яке просить накласти арешт заявник, належить відповідачу.

Окрім того, суд вважає за необхідне відмовити позивачу в задоволенні клопотання про витребування доказів, оскільки копії цих доказів вже містяться в матеріалах справи.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів відмовити.

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М.В. Козирєв