У х в а л а

іменем україни

21 жовтня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Карпенко С.О.,

суддів: Гончара В.П., Остапчука Д.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Лисичанської міської ради Луганської області, ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: комунальне підприємство «Лисичанський землевпорядний центр», Агропроект ПП ОСОБА_3, комунальне підприємство бюро технічної інвентаризації м. Лисичанська Луганської області, про визнання права на приватизацію земельної ділянки без погодження меж із сумісним землекористувачем, визнання недійсним рішення Лисичанської міської ради Луганської області за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 7 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Луганської області від 3 червня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що вона є власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом і рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 27 вересня 2012 року.

1 листопада 2012 року вона звернулась до Лисичанської міської ради Луганської області із заявою про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо складання документів, які посвідчують право на земельну ділянку, для передачі її безоплатно у власність для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських будівель, ведення індивідуального садівництва. Рішенням Лисичанської міської ради від 22 листопада 2012 року їй наданий дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо складання документів, які посвідчують право на земельну ділянку, для передачі її безоплатно у власність у межах норм безоплатної передачі земельних ділянок громадянам на земельну ділянку, розташовану по АДРЕСА_1

З даним рішенням вона звернулась до КП «Лисичанський міський землевпорядний центр», яке займається виготовленням технічної документації, необхідної для приватизації земельної ділянки. Серед документів, необхідних для подачі до Відділу земельних правовідносин м. Лисичанська Луганської області для отримання державного акта про право власності на земельну ділянку, є акт про погодження меж земельної ділянки.

3 грудня 2012 року складено акт встановлення та переносу на місцевість зовнішніх меж земельних ділянок. Суміжний землекористувач ПАТ «Лисичанськспецбуд», який користується земельною ділянкою по АДРЕСА_2, підписав акт, погодившись з межами земельних ділянок, а відповідач ОСОБА_5, який є власником земельної ділянки, розташованої по АДРЕСА_3, відмовив у підписанні даного акта.

3 квітня 2013 року виконавчим комітетом Лисичанської міської ради Луганської області проведено засідання комісії з вирішення спірних питань землекористування, на підставі якого складений протокол № 02/13 від 3 квітня 2013 року, і встановлено, що координати земельної ділянки НОМЕР_1, внесені до Державного земельного кадастру, не відповідають дійсності. Тому було зазначено, що процедура приватизації земельної ділянки не може бути завершена, доки не будуть внесені зміни до Державного земельного кадастру в частині уточнення координат суміжної земельної ділянки НОМЕР_1. Крім того встановлено, що рішенням Лисичанської міської ради Луганської області № 453 від 23 жовтня 2003 року ОСОБА_2 передано безоплатно у власність у межах норм земельну ділянку по АДРЕСА_3 та виданий державний акт про право власності на земельну ділянку.

Враховуючи наведене, просила визнати за нею право на приватизацію земельної ділянки без погодження меж із сумісним землекористувачем - ОСОБА_2 та визнати недійсним рішення Лисичанської міської ради Луганської області № 453 від 23 жовтня 2003 року про передачу йому земельної ділянки у власність.

Рішенням Лисичанського міського суду Луганської області від 7 квітня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Луганської області від 3 червня 2015 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі заявник просить скасувати рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 7 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Луганської області від 3 червня 2015 року з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

За змістом ч. 1 ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні судів першої та апеляційної інстанції чи відкинуті ними, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу та про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, виходив з того, що ОСОБА_2 з додержанням вимог законодавства набув право власності на земельну ділянку, спору щодо меж якої у суміжних з ним землекористувачів не було, межі та розмір земельної ділянки позивача не визначені і її право на приватизацію відповідачі не оспорюють. З'ясувавши повно і всебічно обставини, які мають значення у справі з урахуванням предмета та підстав позову, суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку про відмову у задоволенні позову.

Наведені у касаційній скарзі доводи висновків судів не спростовують, рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 7 квітня 2015 року та ухвала апеляційного суду Луганської області від 3 червня 2015 року постановлені з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 7 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Луганської області від 3 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий С.О.Карпенко
Судді: В.П.Гончар Д.О.Остапчук