Номер провадження: 22-ц/785/6493/15
Головуючий у першій інстанції Тросенюк В.А.
Доповідач Артеменко І. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.08.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Артеменка І.А.,

суддів Сватаненка В.І.,

Суворова В.О.,

при секретарі Абалдової О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Фрунзівського районного суду Одеської області від 13 листопада 2014 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів,-

встановила:

У вересні 2014 року позивач ОСОБА_3 (уточнюючи свої позовні вимоги) звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що рішенням Фрунзівського районного суду Одеської області від 07 лютого 2006 року з нього на користь відповідачки було стягнуто аліменти на утримання малолітньої дочки ОСОБА_5, 2003 року народження, у розмірі ? частини від усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_7 року.

Як зазначив позивач на теперішній час його матеріальний стан погіршився.

26 лютого 2014 року він зареєстрував шлюб з ОСОБА_6. На його утриманні знаходиться дружина та її дочка ОСОБА_7. Дружина ніде не працює та отримує аліменти на утримання дочки, вона хворіє та на її лікування йдуть значні фінансові витрати. Крім того, позивач зазначив, що на його утриманні знаходяться батьки, ОСОБА_8, який з 2007 року перебуває на лікуванні в кардіології та ОСОБА_9, яка часто перебуває на стаціонарному лікуванні. Він сплачує аліменти на утримання двох дітей ОСОБА_14 та ОСОБА_5, що в загальній сумі становить 50% від усіх його доходів, що він отримує.

На підставі зазначеного позивач просив зменшити розмір аліментів на утримання доньки ОСОБА_5 до 1/6 частин від усіх його доходів.

Рішенням Фрунзівського районного суду Одеської області від 13 листопада 2014 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду скасувати, ухвалити по справі нове рішення, яким його позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 12 лютого 2015 року у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, рішення суду першої інстанції залишено без змін.

ОСОБА_3 оскаржив зазначені рішення суду до суду касаційної інстанції.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 27 травня 2015 року касаційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково, ухвалу апеляційного суду Одеської області від 12 лютого 2015 року скасовано, справу передано на новий апеляційний розгляд.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, який доповів зміст рішення, яке оскаржено, доводи апеляційної скарги, межі, в яких повинні здійснюватись перевірка рішення, встановлюватися обставини і досліджуватися докази, вислухавши думку учасників процесу, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу задовольнити, з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не надав доказів того, що, починаючи з часу ухвалення рішення суду від 07.02.2006 року, змінилось його матеріальне становище, тому відсутні підстави для зменшення розміру аліментів.

Однак колегія суддів не може погодитися з висновками суду першої інстанції, оскільки висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи, суд неправильно застосував норми матеріального права.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 2 постанови від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 8 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Рішення Фрунзівського районного суду Одеської області від 13 листопада 2014 року зазначеним вимогам не відповідає.

Так, апеляційним судом встановлено, підтверджено матеріалами справи та не спростовується сторонами, що ОСОБА_3 та ОСОБА_10 є батьками малолітньої ОСОБА_5, 2003 року народження.

Рішенням Фрунзівського районного суду Одеської області від 07 лютого 2006 року з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_10 стягнуті аліменти на утримання доньки ОСОБА_5, 2003 року народження, у розмірі ? частини від усіх видів заробітку до досягнення дитиною повноліття.

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив зменшити розмір аліментів до 1/6 частини від усіх його заробітків, оскільки після ухвалення зазначеного рішення у нього змінився сімейний стан, що зумовило зміни в матеріальному становищі, тому він не в змозі сплачувати визначений судом розмір аліментів.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Київського районного суду м. Одеси від 19 вересня 2011 року з ОСОБА_3 були стягнуті аліменти на користь ОСОБА_11 на утримання сина ОСОБА_14 2007 року народження, у розмірі ? від усіх видів заробітку.

На підтвердження виконання рішення суду ОСОБА_3 був наданий звіт про відрахування за виконавчим листом від 08.11.2011 року на користь сина ОСОБА_14, 2007 року народження, з якого вбачається, що з позивача утримувалась ? частка від отриманого доходу (а.с.10).

Також, відповідно до свідоцтва про шлюб від 26.02.2014 року серія НОМЕР_1 ОСОБА_3 зареєстрував шлюб з ОСОБА_6 (а.с.12).

Як зазначив позивач зараз на його утриманні знаходиться дружина, яка ніде не працює та її донька ОСОБА_7, 2009 року народження (а.с.13).

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 2 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками може бути згодом зменшено або збільшено у разі матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбаченим цим кодексом.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, що ОСОБА_3 не надав суду доказів того, що його матеріальне становище змінилося з часу ухвалення рішення суду, оскільки як вже було зазначено вище у позивача з'явилася інша родина, яка повністю знаходиться на його утриманні, дружина не працює та хворіє дисциркуляторною енцифалопатією 2 ступеню декомпенсації.

Крім того, з часу ухвалення рішення від 07.02.2006 року у позивача народилася ще одна дитина, що є зміною у сімейному стані, на яку за судовим рішенням також сплачуються аліменти.

Відповідно до ч. 1. ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що ОСОБА_3 було надано достатньо доказів того, що його матеріальне становище з часу ухвалення рішення Фрунзівським районним судом Одеської області від 07 лютого 2006 року змінилося, що є підставою для зменшення розміру аліментів.

Зазначене судом першої інстанції до уваги прийнято не було, що призвело до ухвалення незаконного, необґрунтованого рішення, яке підлягає скасуванню з ухвалення по справі нового рішення про задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч. 1 п. 2, ст. 309 ч. 1 п.п. 3, 4, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області, -

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Фрунзівського районного суду Одеської області від 13 листопада 2014 року скасувати.

Ухвалити по справі нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити.

Зменшити розмір аліментів, сплачуваних ОСОБА_3 на підставі рішення Фрунзівського районного суду Одеської області від 07 лютого 2006 року за позовом ОСОБА_10 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої ОСОБА_5, 2003 року народження.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, який зареєстрований по АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання неповнолітньої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6, у розмірі 1/6 частини щомісячно від усіх видів заробітку з дня пред'явлення позову, тобто з 12 вересня 2014 року, до досягнення дитиною повноліття - ІНФОРМАЦІЯ_7 року.

Рішення колегії судів набирає законної сили з моменту проголошення.

Рішення колегії суддів може бути оскаржено у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня проголошення до суду касаційної інстанції.

Судді апеляційного суду Одеської області

І.А. Артеменко

В.О. Суворов

В.І. Сватаненко