Справа № 750/8070/15-ц
Провадження № 4-с/750/86/15
У Х В А Л А

09 вересня 2015 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі :

головуючого судді Литвиненко І.В.,

при секретарі Кравченко І. В.,

за участю представника заявника ОСОБА_1, субєкта оскарження ОСОБА_2.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові цивільну справу за скаргою Публічного акціонерного товариства «Дельта банк» на дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області ОСОБА_2, відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області,

Заінтересована особа ОСОБА_3,

в с т а н о в и в:

Публічне акціонерне товариство «Дельта банк» звернулось до суду зі скаргою, в якій просило визнати незаконними дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області ОСОБА_2, відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, що виразились у відмові у відкритті виконавчого провадження щодо примусового виконання виконавчого листа № 2/2506/503/12, виданого 27.06.2012 року, щодо стягнення з ОСОБА_3 4340597,27 грн заборгованості за кредитним договором та просило скасувати вказану постанову. Вимоги скарги обґрунтовували тим, що державним виконавцем вчиненні порушення ст.. 47 ЗУ «Про виконавче провадження», а також вказана постанова винесена з порушенням розяснень, наданих Пленумом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 22 Постанови «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» № 6 від 07 лютого 2014 року.

Представник заявника просив задовольнити подану скаргу, після оголошеної перерви в судове засідання не зявився.

Субєкт оскарження просив відмовити у задоволенні скарги.

Заінтересована особа ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, про час і місце слухання справи повідомлений належним чином. Суд вважає за можливе розглянути справу без участі осіб, що не зявились.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 27.06.2012 року Деснянским районним судом м. Чернігова видано виконавчий лист № 2/2506/503/12 на підставі рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 27.03.2012 року про стягнення ОСОБА_4 на користь ПАТ «Дельта Банк» 4337765 грн 27 коп заборгованості за кредитним договором, 2832 грн судового збору, а всього 4340597 грн 27 коп (а.с. 5). Вказаний виконавчий лист був предявлений до виконання; постановою від 16.04.2015 року було замінено боржника у виконавчому провадженні ОСОБА_4 на ОСОБА_3 у звязку із зміною прізвища та імя (а.с. 11).

Представником стягувача було подано клопотання про повернення виконавчого листа № 2/2506/503/12 від 27.06.2012 року стягувачу, згідно якого відкрите ВП № 40997492 від 28.11.2013 року (а.с. 9). Постановою від 15.07.2015 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області ОСОБА_2 було повернуто цей виконавчий документ стягувачу.

ПАТ «Дельта Банк» 28.07.2015 року подало заяву про прийняття виконавчого листа № 2/2506/503/12 від 27.06.2012 року на виконання (а.с. 8). Постановою від 03.08.2015 року ПАТ «Дельта Банк» було відмовлено у відкритті виконавчого провадження на підставі того, виконавче провадження було завершене 15.07.2015 року на підставі п. 1 ч. 1 ст. 47 та ст.. 26 ЗУ «Про виконавче провадження».

Відповідно до cт. 50 ЗУ «Про виконавче провадження», завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Згідно п.7 cт. 26 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо виконавчий документ повернуто за заявою стягувача, державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження».

Згідно п.1 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення. Статтею 25 цього закону передбачено, що державний виконавець зобов'язаний прийняти виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам передбаченим цим законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Суд не погоджується, з твердженням державного виконавця, що у звязку із тим, що виконавче провадження було завершене на підставі п.1 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» не може бути розпочате знову, оскільки, відповідно до ч. 5 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», повернення виконавчого документу стягувачу з підстав, передбачених цією

статтею, не позбавляє його права повторно предявити виконавчий документ до виконання

Отже, державний виконавець не врахував, що положення ч.5 ст. 47 Закону є спеціальною нормою, по відношенню до ст. 26 даного Закону щодо можливості відкриття виконавчого провадження при повторному предявленні виконавчих документів до виконання.

Закон України «Про виконавче провадження» не передбачає таку підставу закінчення виконавчого провадження, як повернення виконавчого документу стягувачу за його заявою.

Положення п.7 ст. 26 Закону України « Про виконавче провадження» (відмова у відкритті виконавчого провадження, якщо виконавчий документ повернуто сгягувачу за його заявою) кореспондується з положенням п.1 ч. 1 ст. 49 даного Закону, в якому передбачено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі визнання судом відмови стягувача від примусового виконання рішення суду.

Пунктом 22 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» розяснено судам, що ураховуючи положення пункту 1 частини першої та частини п'ятої статті 47 у взаємозв'язку з вимогами пункту 7 частини першої статті 26 Закону про виконавче провадження, повернення виконавчого документа стягувачу за його заявою не означає закінчення (закриття) виконавчого провадження і не тягне за собою наслідків у вигляді неможливості розпочати його знову та не позбавляє стягувача права повторно звернутися до органу державної виконавчої служби за виконанням судового рішення протягом встановлених законом строків.

Відповідно до ч. 2 ст. 387 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги, суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права і свободи.

Отже на підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню, оскільки незаконні дії державного виконавця виразились фактично у винесення незаконної постанови, то відповідно до ст.. 383 ЦПК України саме цю постанову, а не дії державного виконавця слід визнати незаконною. Крім того, оскільки вимоги скарги є обґрунтованими, суд приходить до висновку, про необхідність зобовязати державного виконавця відновити порушенні права заявника, шляхом його зобовязання вирішити питання про прийняття виконавчого документа до виконання, відповідно до ст. ст. 25, 47 Закону України «Про виконавче провадження».

Керуючись ст. ст. 10, 11, 208-210, 293, 383-388 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Скаргу задовльнити частково.

Визнати неправомірною постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області ОСОБА_2 від 03.08.2015 року про відмову у відкритті виконавчого провадження щодо примусового виконання виконавчого листа № 2/2506/503/12 від 27.06.2012 року, щодо стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Дельта Банк» 4337765 грн 27 коп заборгованості за кредитним договором, 2832 грн судового збору, а всього 4340597 грн 27 коп.

Зобовязати головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області ОСОБА_2 вирішити питання про прийняття виконавчого листа № 2/2506/503/12 виданого 27.06.2012 року Деснянським районним судом м. Чернігова до виконання, відповідно до ст. ст. 25, 47 Закону України «Про виконавче провадження».

В іншій частині скарги відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до апеляційного суду Чернігівської області.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пяти днів з дня її проголошення.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя