І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 грудня 2015 року місто Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Бойка О.Ю., при секретарі Крижко Я.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: Міське комунальне підприємство «Основаніє», Сектор у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Орджонікідзевського РВ УМВС України в Запорізькій області про усунення перешкод у здійсненні права користування квартирою,
До Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя звернулись ОСОБА_1, ОСОБА_2 з позовною заявою до ОСОБА_3, треті особи: МКП «Основаніє», Сектор у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Орджонікідзевського РВ УМВС України в Запорізькій області, у якій просили визнати відповідача такою, що втратила право користування квартирою №26 у будинку №24 по вул. Сталеварів в м. Запоріжжя.
Позовна заява обґрунтована тим, що квартира АДРЕСА_1 на праві власності належить позивачам ОСОБА_1 та ОСОБА_2
20.02.2007 року ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_3 уклали договір дарування, посвідчений державним нотаріусом Третьої Запорізької державної нотаріальної контори ОСОБА_4, відповідно до якого ОСОБА_3 передала як дарунок, а ОСОБА_1 прийняла у дар 1/3 частину квартири №26, що знаходиться у будинку №24 по вул. Сталеварів в м. Запоріжжя, загальною площею 55,22 кв.м., житловою площею 31,6 кв.м.
Відчужувана частина квартири належала ОСОБА_3 на підставі свідоцтва №275 про право власності на житло, виданого ТОВ «Стальконструкція-103» ЛТД, 26.10.2000 року.
На підставі договору дарування позивач ОСОБА_1, зареєструвала право власності на 1/3 частку квартири №26, що знаходиться у будинку №24 по вул. Сталеварів в м. Запоріжжя.
ОСОБА_1 зазначила, що змінила прізвище з «Абрамова» на «Наумецька» на підставі укладення шлюбу 17.10.2009 року.
У квартирі №26, що знаходиться у будинку №24 по вул. Сталеварів в м. Запоріжжя зареєстровані: позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 та відповідач - ОСОБА_3.
Позивачі також зазначили, що відповідач за вищевказаною адресою не проживає з лютого 2015 року, оскільки вона переїхала жити за іншою адресою, обовязки, повязані з утриманням житлового приміщення та комунальних послуг несуть самостійно.
В судове засідання позивачі не зявились, проте надали до суду письмові заяви про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримали, просили задовольнити їх в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечили.
Відповідач у судове засідання не зявилась, про час та місце судового розгляду була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, заперечень на позовну заяву не надала.
Представники третіх осіб у судове засідання не зявились, надали до суду заяви про розгляд справи без їхньої участі.
Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений, в тому числі і визнання таким порядку ч.8 ст.76 ЦПК України, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.
У звязку з чим, на підставі ст.ст. 197, 224 ЦПК України, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без проведення фіксації судового процесу.
Зясувавши фактичні обставини, що мають значення для справи, перевіривши їх доказами з огляду на їх достатність та взаємозвязок, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав.
Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 на праві власності у частці 1/3 належить ОСОБА_1 та у частці 1/3 ОСОБА_2
20.02.2007 року ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_3 уклали договір дарування, посвідчений державним нотаріусом Третьої Запорізької державної нотаріальної контори ОСОБА_4, відповідно до якого ОСОБА_3 передала як дарунок, а ОСОБА_1 прийняла у дар 1/3 частину квартири №26, що знаходиться у будинку №24 по вул. Сталеварів в м. Запоріжжя, загальною площею 55,22 кв.м., житловою площею 31,6 кв.м.
Відчужувана частина квартири належала ОСОБА_3 на підставі свідоцтва №275 про право власності на житло, виданого ТОВ «Стальконструкція-103» ЛТД, 26.10.2000 року.
На підставі договору дарування позивач ОСОБА_1, зареєструвала право власності на 1/3 частку квартири №26, що знаходиться у будинку №24 по вул. Сталеварів в м. Запоріжжя, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, №14091442 від 31.03.2007 року.
При реєстрації шлюбу 17.10.2009 року, ОСОБА_1 змінила прізвище з «Абрамова» на «Наумецька».
Відповідно до свідоцтва про право власності на житло №275 від 26.10.2000 року, 1/3 частка квартири №26, що знаходиться у будинку №24 по вул. Сталеварів в м. Запоріжжя, належить позивачу ОСОБА_2.
Відповідно до наданої інформації з Адресно-довідкового бюро ДМС України в Запорізькій області, ОСОБА_3, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.
Власник, відповідно до ст.319 ЦК України, володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. ОСОБА_2 не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Судом встановлено, що відповідач не проживає у спірному жилому приміщенні, підстав для продовження терміну зберігання за нею права користування спірним жилим приміщенням, передбачених ст.71 ЖК України немає, особисті речі відповідача у спірному жилому приміщенні відсутні, участі в оплаті комунальних послуг остання не приймає. Оскільки відповідач жодним чином не претендує на користування квартирою позивача, з викладених підстав її необхідно визнати такою, що втратила право користування житловим приміщенням. При розгляді справи судом не встановлено інших обставин, які б зобовязували допустити до користування майном позивача сторонніх осіб.
Відповідно до ст.386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
З огляду на викладене, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 такими, що підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 208, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України,
Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: Міське комунальне підприємство «Основаніє», Сектор у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Орджонікідзевського РВ УМВС України в Запорізькій області про усунення перешкод у здійсненні права користування квартирою задовольнити.
Визнати ОСОБА_3 такою, що втратила право користування квартирою №26 у будинку №24 по вул. Сталеварів в м. Запоріжжя.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії. У разі неподання заяви про перегляд рішення набирає законної сили в загальному порядку.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання скарги до Апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі якщо рішення було ухвалено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: О.Ю.Бойко