Справа № 360/2759/14 Головуючий у І інстанції Додатко В. Д.
Провадження № 22-ц/780/3899/15 Доповідач у 2 інстанції Олійник В. І.
Категорія 1 08.09.2015
УХВАЛА

Іменем України

08 вересня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого - судді Олійника В.І.,

суддів: Іванової І.В., Сержанюка А.С.,

при секретарі Микитенко Д.А.,

розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Бородянського районного суду Київської області від 13 травня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, виконавчий комітет Бородянської селищної ради Київської області, третя особа: Орган приватизації Комунальне підприємство "Бородянське УЖКГ", про усунення перешкод у приватизації житлового будинку та скасування рішення виконавчого комітету селищної ради, -

в с т а н о в и л а :

У грудні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаним позовом до ОСОБА_3 та виконавчого комітету Бородянської селищної ради Київської області, посилаючись на те, що рішенням виконавчого комітету Бородянської селищної ради Київської області №111/07 від 07 серпня 2014 року, яким ОСОБА_3 дозволено приватизувати будинок АДРЕСА_1, порушено його право так як, рішенням Бородянського районного суду від 15 травня 2006 року та рішенням Апеляційного суду Київської області від 07 листопада 2006 року був визначений порядок користування спірним будинком, а розпорядженням виконавчого комітету Бородянської селищної ради Київської області №36 від 18 травня 2007 року було дозволено приватизувати даний будинок на нього та інших осіб, які проживають в будинку.

Позивач ОСОБА_2 вважав, що він має право на приватизацію будинку АДРЕСА_1, так як даний будинок був виділений в 1987 році йому та його бабусі ОСОБА_4, як евакуйованим із зони обов'язкового відселення, та який рішенням виконавчого комітету Бородянської селищної ради від 24.02.1994 року №13/7 був переданий йому в особисту власність.

Але рішенням Бородянського районного суду Київської області від 16 листопада 2005 року дане рішення виконкому було визнано незаконним та скасоване.

Позивач також вважав, що так як розпорядженням Бородянської селищної ради №36 від 18 травня 2007 року йому, відповідачці та їх сину був наданий дозвіл на приватизацію даного будинку, то виконавчий комітет Бородянської селищної ради Київської області не мав права 07 серпня 2014 року своїм рішенням №111/07 даний будинок передавати в особисту власність лише ОСОБА_3

Враховуючи вищенаведене просив визнати незаконним та скасувати рішення виконавчого комітету Бородянської селищної ради Київської області №111/07 від 07 серпня 2014 року про безоплатну передачу ОСОБА_3 житлового будинку по АДРЕСА_1 в межах не доприватизованої загальної площі та продати надлишкову загальну площу, зобов'язати виконавчий комітет Бородянської селищної ради не чинити перешкоди в оформленні та видачі свідоцтва про право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 згідно розпорядження виконавчого комітету Бородянської селищної ради Київської області №36 від 18 травня 2007 року та зобов'язати виконавчий комітет покласти контроль за виконанням розпорядження №36 виконавчого комітету Бородянської селищної ради від 18 травня 2007 року на житлову комісію при виконкомі Бородянської селищної ради.

В подальшому позивач уточнив позовні вимоги і просив визнати рішення виконавчого комітету Бородянської селищної ради №111/07 від 07 серпня 2014 року незаконним та скасувати і зобов'язати орган приватизації «Бородянське УЖКГ» в місячний строк після набрання рішенням суду чинності виконати розпорядження №36 від 18 травня 2007 року виконавчого комітету Бородянської селищної ради, оформити та видати ОСОБА_2 свідоцтво про спільну часткову власність на житловий будинок АДРЕСА_1

Рішенням Бородянського районного суду Київської області від 13 травня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі з підстав порушення судом норм матеріального і процесуального права ставиться питання про скасування рішення і ухвалення нового, яким задовольнити позовні вимоги.

Колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно відхилити, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Бородянської селищної ради Київської області №111/07 від 07 серпня 2014 року була задоволена заява відповідачки ОСОБА_3 про передачу їй в особисту власність будинку АДРЕСА_1 в порядку доприватизації та доплати надлишку площі в даному будинку.

Позивач ОСОБА_2, оспорюючи рішення виконавчого комітету №111/07 від 07 серпня 2014 року, посилається на те, що дане рішення виконавчого комітету порушує його права, оскільки даний будинок в 1987 році був виділений йому як евакуйованому із зони Чорнобильської АЕС на сім'ю з 2-х осіб: йому та його бабусі ОСОБА_4

Крім того, після рішення Бородянського районного суду від 15 травня 2006 року, яке рішенням Апеляційного суду Київської області від 07 листопада 2006 року було змінене, був визначений порядок користування житловими приміщеннями в будинку між ним, відповідачкою та їх сином і Бородянська селищна рада своїм розпорядженням №36 від 18 травня 2007 року надала дозвіл на приватизацію даного будинку у приватну спільну часткову власність відповідно до вище названих судових рішень. Тому позивач ОСОБА_2 вважає, що селищна рада не мала права передавати ОСОБА_3 будинок у особисту власність, оскільки він теж має право на приватизацію спірного будинку відповідно до названого розпорядження.

Проте, які вірно вважав суд першої інстанції, доводи позивача ОСОБА_2 не є підставою для скасування рішення виконавчого комітету Бородянської селищної ради №111/07 від 07 серпня 2014 року, оскільки наведені ним в позові та судовому засіданні доводи ніяким чином не спростовують законність прийнятого виконавчим комітетом рішення з наступних підстав.

Так, судом першої інстанції також встановлено, що постановою Бородянського районного суду Київської області від 16 травня 2005 року було скасоване рішення Бородянської селищної ради від 24 лютого 1994 року №13/7 про передачу спірного будинку у особисту власність ОСОБА_2 Дана постанова суду ухвалою Апеляційного суду Київської області від 06 лютого 2006 року та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 22 листопада 2006 року були залишені без зміни.

15 травня 2006 року рішенням Бородянського районного суду Київської області був задоволений позов ОСОБА_3 про визнання за нею права на користування житловою площею в спірному будинку та визначений порядок користування житловими кімнатами в даному будинку, яке рішенням Апеляційного суду Київської області від 07 листопада 2006 року було змінене.

З урахуванням вище названих судових рішень виконавчий комітет Бородянської селищної ради своїм розпорядженням від 18 травня 2007 року за №36 дозволив ОСОБА_5, сину ОСОБА_2, який проживав в будинку, та ОСОБА_3 оформити право власності на спірний будинок. При цьому, так як будинок між ними не був розділений то даний будинок їм було дозволено приватизувати у спільну власність на 3-х осіб, які проживали в будинку.

Судом першої інстанції також встановлено, що не вчинивши ніяких дій по приватизації спірного будинку на підставі розпорядження №36 від 18 травня 2007 року, позивач ОСОБА_2 в 2008 році добровільно виїхав зі спірного будинку на інше постійне місце проживання в с.Зорін Іванківського району Київської області.

Крім того, ОСОБА_2 не відкривши на своє ім'я окремого рахунку відповідно до рішення суду про визначення порядку користування житловим приміщенням в будинку, в 2010 році добровільно знявся з реєстраційного обліку в спірному будинку у зв'язку з чим перевів всі свої особисті пільги по оплаті комунальних послуг в спірному будинку: газопостачанню, електропостачанню та водопостачанню.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 в 2010 році вибув з будинку АДРЕСА_1 на інше постійне місце проживання і до виїзду з даного будинку не скористався розпорядженням про приватизацію. Не виконали дане розпорядження і інші особи, які проживали на той час в будинку.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер ОСОБА_5 (син сторін).

Так як ні позивач ОСОБА_2, ні покійний ОСОБА_5 за життя не вчинили ніяких дій по приватизації спірного будинку відповідно до розпорядження виконкому №36 від 18 травня 2007 року, то як зазначив суд, в даний час назване розпорядження не може бути виконане, так як згідно його положень на це потрібна згода всіх проживаючих, а підсобні приміщення відповідно до даного розпорядження могли бути передані у спільну сумісну власність за згодою всіх осіб, які проживали в будинку на той час.

Судом першої інстанції вірно зазначено, що за таких обставин вимоги позивача ОСОБА_2 про зобов'язання «Бородянське УЖКГ» не чинити йому перешкод в оформленні права власності та видати свідоцтво про право власності на підставі розпорядження №36 від 18.05.2007 року є безпідставними, так як їх виконати вданий час неможливо, оскільки вказане розпорядження виносилось коли в будинку дійсно проживав позивач ОСОБА_2 та його син ОСОБА_6.

Суд вірно вважав, що для реалізації даного розпорядження потрібна була згода всіх наймачів.

Як зазначалось вище, син сторін ОСОБА_5 помер, а сам позивач ОСОБА_2 добровільно вибув з даного будинку, не відкрив на своє ім'я окремого особового рахунку та всі ці роки не ніс ніяких витрат по оплаті за користування спірним житлом. В даний же час ОСОБА_2 може бути вселений в спірний будинок лише за письмовою згодою ОСОБА_3 відповідно до вимог ст.65 ЖК України.

В даний час ОСОБА_3 заперечує як проти реєстрації ОСОБА_2 в спірному будинку, так і проти виконання розпорядження від 18.05.2007 року про приватизацію, так як воно не було виконане ніким до вибуття позивача з будинку в 2010 році.

Враховуючи вищенаведене, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, відмовивши у задоволенні позовних вимог, оскільки рішення виконавчого комітету Бородянської селищної ради Київської області №111/07 від 07 серпня 2014 року постановлене з дотриманням вимог ст.65-1 ЖК України, в межах повноважень відповідно до Закону «Про місцеве самоврядування», а наведені в позовній заяві та в суді доводи не спростовують законність постановленого рішення виконкому.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про порушення судом норм матеріального і процесуального права безпідставні, спростовуються матеріалами справи та висновками суду, викладеними в рішенні.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги та враховуючи, що обставини справи судом встановлені відповідно до наданих пояснень сторін та письмових доказів, що містяться в матеріалах справи, колегія суддів приходить до висновку, що рішення постановлене з дотриманням вимог матеріального і процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду залишити без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Бородянського районного суду Київської області від 13 травня 2015 рокузалишити без змін.

Ухвала апеляційного суду Київської області набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий: Олійник В.І.

Судді: Іванова І.В.

Сержанюк А.С.