Справа №531/766/15-ц
Провадження №2/531/354/15
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

01 жовтня 2015 року АДРЕСА_2

Карлівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючої - судді Попова М.С.

за участю секретаря - Шаршонь Т.М.

позивачки - ОСОБА_1,

представника позивачки - ОСОБА_2,

третьої особи - ОСОБА_3,

представників третьої особи - ОСОБА_4, ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Карлівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Голобородьківської сільської ради Карлівського району Полтавської області, за участю третіх осіб - ОСОБА_3, Карлівської державної нотаріальної контори, про встановлення факту постійного сумісного проживання,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Голобородьківської сільської ради Карлівського району Полтавської області, за участю третіх осіб - ОСОБА_3, Карлівської державної нотаріальної контори, про встановлення факту постійного сумісного проживання та просить суд визнати юридичний факт постійного спільного проживання її з ОСОБА_6 в АДРЕСА_1 на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5. також просить залиши сплату судових витрат за позивачем.

У позові зазначається, що ІНФОРМАЦІЯ_5. померла мати позивача ОСОБА_6 після її смерті залишилася спадщина . У шестимісячний термін з дня відкриття спадщини, було заведено спадкову справу та видано свідоцтво про право на спадщину на ім*я рідної сестри позивача ОСОБА_3, яка у визначений законом строк прийняла спадщину. Позивачу не було включено у перелік спадкоємців після смерті матері , оскільки не було надано документів, які б підтверджували факт відносно того, що позивач проживала з матір*ю на момент її смерті . Оскільки позивач не звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, вона вважається такою, що не прийняла спадщину . Нотаріусом не було пояснено, які саме необхідні підтверджуючі документи щодо факту проживання позивача з матір*ю на момент її смерті, які б свідчили про те, що позивач фактично прийняла спадщину шляхом сумісного проживання зі спадкодавцем. Позивач звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини в порядку ч.3 ст. 1268 ЦК України, але знову отримала відмову, що змусило позивача звертатися до суду з даним позовом.

В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали та просили суд його задовольнити у повному обсязі, пояснили, що позивач почала проживати з матір*ю з грудня 1999 року, мати стала інвалідом у листопаді 1999 року і потребувала догляду. Також позивач оформила дітей до місцевої школи.

Представник відповідача до суду не з*явився, але суду було надано письмову заяву про розгляд справи за відсутності їхнього представника .

Представник третьої особи Карлівської ДНК також не з*явився до суду , але надав заяву про розгляд справи за їх відсутності, покладаються на розсуд суду.

Третя особа по справі ОСОБА_3 вважає за необхідне відмовити у задоволенні позову. Зазначила, що вона весь час проживала з матір*ю в АДРЕСА_1 , 1 997 р. мати захворіла і не могла себе самостійно обслуговувати, потребувала допомоги та догляду . Позивач приїжджала в гості . З адресою проживання матері, позивач лише зареєстрована, фактично вона проживає у Луганській області. Їх батько відразу відмовився від своєї частки у спадщині на користь ОСОБА_3 Вона не вбачає об*єктивних причин для неможливості вчасного звернення позивачем до нотаріуса . Вона навідували мати щодня після роботи. ОСОБА_3 не знала, що сестра прописалася у матері. Мати один місяць була прописана у ОСОБА_3, в цей час в АДРЕСА_1 жив батько і з ним жила дочка ОСОБА_3, яка закінчувала школу.

Представник третьої особи ОСОБА_4 заперечив проти задоволення позову з підстав викладених у запереченні поданому 08.06.2015 р., вважає що позивачем пропущено строк позовної даності.

Свідок ОСОБА_7 пояснила, що проживає в АДРЕСА_1, знає позивачку та знала її мати, позивач поселилася у матері перед новим роком у 1999 р. , проживала до смерті матері, мати теж нікуди не вибувала і померла у своїй квартирі, проживала з дочкою ОСОБА_1 однією сім*єю, вона доглядала за матір*ю. ОСОБА_3 проживає у АДРЕСА_2.

Свідок ОСОБА_9 зазначила, що є завідуючою ФАП АДРЕСА_1, знає позивача та її мати, мати хворіла на цукровий діабет, була ампутована нога. За півроку до смерті мати з села не виїжджала. Свідка завжди викликала до матері позивач. ОСОБА_1 поселилася у матері пізньою осінню. ОСОБА_6 померла у своїй квартири, свідок констатувала смерть. Позивач весь час доглядала за матр*ю, сестра позивача проживала у АДРЕСА_2 та іноді приїжджала на вихідні. Після смерті матері позивач залишилася проживати у її квартирі .

Свідок ОСОБА_10 пояснила наступне: позивач приїхала до матері у кінці 1999 року, мати дуже хворіла і позивач доглядала за нею, інколи приїздила інша дочка - сестра позивача . Після приїзду позивача, ні вона , ні мати нікуди не виїжджали, проживали разом. Після смерті матері , позивач залишилася проживати у її квартирі.

Свідок ОСОБА_11 у своїх поясненнях зазначила, що мати позивача знає, проживали в одному будинку в АДРЕСА_1, ОСОБА_6 проживала з дочкою ОСОБА_3 та її дочкою. Також знає позивачку, вона проживала у Донецькій області . Приблизно за 1-2 тижні до смерті, ОСОБА_1 приїхала до матері. Де мати жила останні дні перед смертю, свідок не знає.

Свідок ОСОБА_13 розповіла, що раніше позивач була сусідкою, коли ще свідок проживала у АДРЕСА_1, на даний час мешкає у АДРЕСА_2 з 2002 р. Вони проживали у одному будинку , батьки разом працювали . ОСОБА_1 вийшла заміж та виїхала до Луганської області . Мати позивача дуже хворіла, її дочка ОСОБА_3, разом із своєю дочкою піклувалася про неї, постійно приїздила. Померла ОСОБА_6 у АДРЕСА_1. Щодо відвідин ОСОБА_6 ОСОБА_9 вона нічого пояснити не може. ОСОБА_1 була присутня на похороні матері. Чи проживала позивач в АДРЕСА_1 після смерті матері вона на пам*ятає. Також, не може сказати відносно того, чи забирала ОСОБА_3 мати у АДРЕСА_2

Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

З свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 27.03.2015 р.( а.с.7) вбачається , що ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_5.

З копії свідоцтва про народження ( а.с.10) вбачається, що ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3. , її батьками вказано ОСОБА_15 та ОСОБА_6

Після реєстрації шлюбу, позивач змінила прізвище з «ОСОБА_1» на «ОСОБА_1» , даний факт підтверджується копією свідоцтва про шлюб ( а.с.9).

На заяву позивача від 27.03.2015 р. від державного нотаріуса Карлівської ДНК було отримано лист від 20.04.2015 р.( а.с.8), з якого вбачається, що ОСОБА_1 роз*яснено , що вона вважається такою, що не прийняла спадщину після смерті матері, оскільки у визначений строк не звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини.

З довідки виданої ЖБК «Надія» вбачається, що станом на ІНФОРМАЦІЯ_5. ОСОБА_6 проживала за адресою: АДРЕСА_3 ( а.с.44), проживала разом з ОСОБА_3 та ОСОБА_16 ( а.с 45).

З Форми А ( а.с.46) вбачається, що ОСОБА_6 03.02.2015 р. була прописана у квартирі АДРЕСА_4

З довідки ( а.с 6) від 26.03.2015 р. вбачається, що ОСОБА_1 проживає по АДРЕСА_1 та є зареєстрованою за цією адресою з 06.03.2000 р. і по даний час.

Довідкою голови Голобородьківської сільради від 23.07.2015 р. №729 підтверджується той, факт, що ОСОБА_1 з ОСОБА_6 на момент смерті матері проживали однією сім*ю є по АДРЕСА_1

До матеріалів справи також додано постанову нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії ( а.с.16).

Згідно ч.2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Оскільки, у даному випадку вбачається спір про спадкове право, позивачем вірно подано заяву у порядку позовного провадження.

Судом встановлено, що на момент смерті ОСОБА_6, її дочка ОСОБА_1 проживала у квартирі матері в АДРЕСА_1, даний факт підтверджено довідкою голови Голобородьківської сільради та показаннями усіх свідків, оскільки жодний з них не заперечив відносно даного факту, розбіжності малися лише у періоді та терміні її перебування. Згідно показань більшості свідків, можна визначити, що ОСОБА_1 переїхала до матері у грудні 1999 року і сумісно проживала з нею по день її смерті - ІНФОРМАЦІЯ_5.

Згідно ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється у три роки.

Згідно ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

У п.1 ч.1 ст. 549 ЦК УРСР ( який діяв на момент відкриття спадщини), визначено, що визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Суд вважає, що строк позовної давності ОСОБА_1 не пропущено, як було заявлено представником третьої особи, так як після смерті матері, вона була впевнена, що прийняла спадщину, оскільки проживала з нею і фактично вступила у володіння спадковим майном. У березні 2015 року вона звернулася до нотаріуса з заявою про відкриття спадкової справи, щоб належним чином оформити спадок, у відповідь їй було повідомлено, що вона вважається такою, що не прийняла спадщину, оскільки у визначений строк не звернулася до нотаріуса з заявою про її прийняття. Тож, саме з часу надання відповіді, з 20.04.2015 р. є доцільним рахувати перебіг строку позовної давності, адже саме з цього часу позивач дізналася про порушення свого права.

У відповідності до вимог ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача стягується сума судового збору пропорційно задоволеній частині позовних вимог, але у позовній заяві позивач просить не стягувати судовий збір з відповідача, залишивши його сплату за нею.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню та є доцільним встановити факт сумісного проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1, визначивши термін - з грудня 1999 року по ІНФОРМАЦІЯ_5.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 88, 209, 212, 213, 215, 256 ЦПК України, ст. 549 ЦК УРСР суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Встановити факт сумісного проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, з ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, за адресою: АДРЕСА_1, з грудня 1999 року по ІНФОРМАЦІЯ_5.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Полтавської області, через Карлівський районний суд Полтавської області, протягом десяти днів з дня його проголошення, а у разі якщо рішення було винесено без участі особи, яка його оскаржує, з дня отримання копії рішення.

Суддя