Справа № 589/1628/15-ц
Провадження № 2/589/493/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2015 р. Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

судді: Євдокімової О.П. при секретарі: Юрочко Л.Д. розглянувши у відкритому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ВАТ АК «Свема» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку по заробітній платі.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ВАТ АК «Свема» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку по заробітній платі при звільненні. Свої позовні вимоги мотивує Тим, що при звільненні з роботи з ним не проведено повного розрахунку, тому просить стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку з 5.04.2013 р. по 5.03. 2015 року, у сумі 34678,25 грн.

В судовому засіданні позивач позов підтримав в повному обсязі мотивуючи його тими ж підставами.

Представник відповідача проти позову заперечував з тих підстав, що на підприємстві склалося скрутне матеріальне становище, так як завод майже не працював, з 2005 р. до підприємства застосовано процедуру санації, майно підприємства знаходиться під арештом, виконавчий лист про стягнення заробітної плати позивачу знаходиться на виконанні в виконавчій службі і буде виконаний в порядку черговості.

Також не погоджується з сумою розрахунку заборгованості так як позивач вказав суму заборгованості без відрахування податків та військового збору. З урахуванням вказаних платежів середній заробіток позивача за час затримки становить 27858,95 грн.

Крім цього відповідача, після винесення судового наказу, про стягнення невиплаченої заробітної плати, втрачає право вимагати стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку по заробітній платі.

Також вважає, що так як заборгованість по заробітній платі ще не виплачена, то ще не почався перебіг тримісячного строку звернення до суду з зазначеним позовом, а тому позивач не має за права звертатися до суду з зазначеним позовом .

В запереченні також представник позивача зазначав, що позивач пропустив встановлений законом строк звернення до суду.

Суд вислухавши думку сторін, проаналізувавши в сукупності зібрані в справі докази вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав:

Судом встановлено, що позивач перебував у трудових відносинах з відповідачем з 4.04.2012 по 04.04.2013р (а.с.3) і був звільнений з підприємства за власним бажанням.

В день звільнення відповідач не провів з позивачем розрахунок при звільненні. Згідно довідки середній заробіток позивача з відрахуванням податку та військового збору становить 27858,95 грн. за період з 05.04.2013р. по 04.03.2015р. (а.с. 35).

25.03.2014р. відкрито виконавче провадження з виконання судового наказу від 17.07.2013р. про стягнення з відповідача заборгованість по заробітній платі в сумі 12362,58грн. (а.с.29).

Статтею 233 КЗпП України встановлений тримісячний строк, коли працівник може звернутися до суду з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

Своїм рішенням від 22.02.2012 року № 4-рп/2012 Конституційний Суд України визначив, що в аспекті конституційного звернення положення частини першої ст. 233 КЗпП України у взаємозв'язку з положеннями ст. ст. 116, 117, 2371 цього Кодексу слід розуміти так, що для звернення працівника до суду з заявою про вирішення трудового спору щодо стягнення середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку при звільненні та про відшкодування завданої при цьому моральної шкоди встановлено тримісячний строк, перебіг якого розпочинається з дня, коли звільнений працівник дізнався або повинен був дізнатися про те, що власник або уповноважений ним орган, з вини якого сталася затримка виплати всіх належних при звільненні сум, фактично з ним розрахувався.

Таким чином, зважаючи на те, що до цього часу с позивачем не проведено остаточного розрахунку, то суд приходить до висновку, що строк звернення до суду з даним позовом позивачем не пропущений.

Відповідно до ст.47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України.

Частиною 1 ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

У відповідності до ч.1 ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи по день постановлення рішення.

Пунктом 20 Постанови «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» від 24.12.1999 року №13 Пленум Верховного Суду України роз'яснив, що, установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільнені, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст.117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи-по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

Судом установлено і не заперечується сторонами, ухвалою господарського суду Сумської області від 16.06.2005 р. (а.с.27) до відповідача застосовувалася процедура санації строком на 12 місяців. Ухвалою господарського суду Сумської області від 04.12.2007р. керуючим санацією призначено ОСОБА_2 (а.с.28).

Пунктом 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24.12.1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» передбачено, що у відповідності до правил глави XV КЗпП України, порушення справи про банкрутство юридичної особи не позбавляє її працівника права звернутись із заявою в органи по розгляду трудових спорів, у томі числі в районний (міський) суд.

Відповідно до ч. ч. 4, 6, 7 ст. 12 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться одночасно з порушенням провадження у справі про банкрутство, про що зазначається в ухвалі господарського суду. Протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів не нараховуються неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, податків і зборів (обов'язкових платежів).

Дія мораторію на задоволення вимог кредиторів не поширюється на виплату заробітної плати, аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної здоров'ю та життю громадян, авторської винагороди, на невикористані та несвоєчасно повернуті кошти Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності. Дія мораторію не поширюється на задоволення вимог кредиторів, що здійснюється боржником у порядку, встановленому статтею 14 цього Закону, або керуючим санацією згідно з планом санації, затвердженим господарським судом або ліквідатором у ліквідаційній процедурі в порядку черговості, встановленому статтею 31 цього Закону. Дія мораторію припиняється з дня припинення провадження у справі про банкрутство.

Разом з тим, у трудових правовідносинах такі поняття як зобов'язання, неустойка чи інша санкція за невиконання зобов'язання не застосовується, такі терміни використовуються у низці статей Цивільного та Господарського кодексів України.

З матеріалів справи вбачається, що між сторонами виник з приводу порушення ВАТ АК «Свема» законодавства про оплату праці з передбачених ст. ст. 116, 117 КЗпП України підстав.

Норми трудового права ч. 1 ст. 116, ст. 117 КЗпП України структурно віднесені до розділу VII «Оплата праці» зазначеного Кодексу.

За своєю суттю середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не відноситься до неустойки та не є санкцією за невиконання грошового зобов'язання. Це компенсаційна виплата за порушення права на оплату праці, яка нараховується у розмірі середнього заробітку.

Разом з тим, суд вважає, що спір про стягнення середнього заробітку за весь час затримки є спором про стягнення заробітної плати.

Оскільки передбачене ст. 117 КЗпП України стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку не є санкцією в розумінні Закону, то спір про стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку є спором про стягнення заробітної плати, та ці вплати входять до переліку зобов'язань, на які не поширюється дія мораторію відповідно до Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

З пояснень представника відповідача вбачається, що підприємство працює, має рахунок для виплати заробітної плати, заробітна плата виплачується працюючим працівника. В даний час заробітна плата працюючим працівникам виплачується вчасно.

Посилання представника відповідача на відсутність вини підприємства у не проведенні з позивачем розрахунку, є безпідставними і супереч ст.60 ЦПК України не доведено належними доказами.

Таким чином, процедура санації, на яку посилається представник відповідача, не передбачає будь-яких обмежень на стягнення боргу по заробітній платі за рішенням суду, а роботодавцем не доведено відсутності своєї вини у не проведенні розрахунку з позивачем на час розгляду справи.

Оскільки у день звільнення і до цього часу повного розрахунку з позивачем проведено не було, то періодом затримки розрахунку при звільненні слід вважати період з 05.04.2013 року по 04.03.2015 року.

Згідно з п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24.12.1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», при визначенні середньої заробітної плати слід виходити з того, що в усіх випадках, коли за чинним законодавством вона зберігається за працівниками підприємств, установ, організацій, це слід робити відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100 (з наступними змінами і доповненнями).

При вирішенні питання про розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку суд бере до уваги наявну у матеріалах справи довідку підприємства (а.с.34-35) згідно якої позивач працював за змінним графіком роботи. Тривалість зміни 24 години. Середньомісячний заробіток становить 1507,75 грн., середньочасова ставка 8,766грн.

Так сума нарахованого середнього заробітку за час затримки розрахунку становить 34713,31 грн. з якого слід утримати військовий збір у розмірі 520,7грн та податок з доходів фізичних осіб у розмірі 6333,66 .

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума 27858,95грн.

Також, з відповідача підлягає стягненню судовий збір в дохід держави в сумі 285,93грн.

На підставі викладеного, та керуючись ч. 1 ст. 116, ст. 117ст.47 КЗпП України, ч. ч. 4, 6, 7 ст. 12 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», Постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24.12.1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці»

ВИРІШИВ:

Стягнути з ВАТ «АК «Свема» " на користь ОСОБА_1 середній заробіток з час затримки розрахунку при звільненні за період з 5.04.2013 року по 4.03.2015 року у сумі 27858,95 грн. (двадцять сім тисяч вісімсот п'ятдесят вісім грн. 95коп.)

Стягнути з ВАТ АК «Свема» 278,58 грн. судового збору в дохід держави.

На рішення може бути подана апеляційна скарга в апеляційний суд Сумської області через Шосткинський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області О.П.Євдокімова