Провадження №2/761/7453/2015
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

07 жовтня 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Піхур О.В.

при секретарі: Кияшко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» про повернення банківського вкладу, -

в с т а н о в и в :

У липні 2015 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» (далі - відповідач) про повернення банківського вкладу.

Позовні вимоги, обґрунтовані тим, що між позивачем та відповідачем 28.11.2014 року був укладений договір - заява №300937/74594/5-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Стандарт» на суму 4800,00 доларів США на строк з 28.11.2014 року по 28.04.2015 року. Відповідач порушив права позивача і не повертає належні позивачу грошові кошти, у зв'язку з чим, позивач змушений звернутися до суду з даним позовом.

Тому позивач просив суд визнати неправомірним відмову відповідача у видачі вкладу в повному обсязі на вимогу вкладника; стягнути з відповідача на користь позивача суму вкладу у валюті його розміщення в розмірі 3200 доларів США, що на день позовної заяви за курсом Національного банку України (22,107282) складає 70743,30 грн., що розміщені на картковому рахунку № НОМЕР_1; стягнути з відповідача на користь позивача три відсотки річних за кожен день прострочення виплати вкладу в розмірі 5,79 доларів США, що на дату позовної заяви за курсом Національного банку України (22,107282) складає 128 грн. 00 коп.; стягнути з відповідача на користь позивача сплачені судові витрати: представницькі послуги в розмірі 7 690 грн. та витрати на комісію банка по сплаті за ці послуги у сумі 19,23 грн., сплачена вартість за оформлення довіреності на представництво інтересів у нотаріуса в розмірі 300 грн., сплачений позивачем судовий збір 708 грн.72 коп., а також витрати за послуги банку з сплати судового збору у сумі 2 грн.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити їх в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, надіслав до суду заяву з проханням відмовити в задоволенні позовних вимог.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, повно та всебічно дослідивши надані докази, дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем та відповідачем 28.11.2014 року був укладений договір - заява №300937/74594/5-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Стандарт» на суму 4800,00 доларів США на строк з 28.11.2014 року по 28.04.2015 року.

Після закінчення строку дії договорів, а також після вимоги про повернення коштів, відповідачем не повернуто позивачу внесені кошти.

Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон) встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону, з дня призначення уповноваженої особи Фонду призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Уповноважена особа Фонду від імені Фонду набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення.

Пунктом 1 ч. 5 ст. 36 Закону визначено, що під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку.

Судом було встановлено, що на підставі постанови Правління Національного банку України від 17.09.2015 року № 612 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 17.09.2015 року № 171 «Про запровадження тимчасової адміністрації в ПАТ «Банк «Фінанси та кредит»», згідно з яким з 17.09.2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» з 18.09.2015 року по 17.12.2015 року.

Відповідно до ст. 57 Закону України «Про банки і банківську діяльність» вклади фізичних осіб у Державному ощадному банку України гарантуються державою, а на вклади фізичних осіб у комерційних банках поширюється дія Закону України «Про Фонд гарантування вкладів фізичних осіб», який, зокрема, визначає порядок відшкодування вкладів вкладникам банків-учасників (тимчасових учасників) Фонду.

За захистом своїх порушених прав позивач звернувся до суду 17.07.2015 року, проте, на час вирішення справи в ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» діє тимчасова адміністрація, що унеможливлює задоволення його позовних вимог, враховуючи вимоги ст. 36 «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Керуючись ст.ст. 10, 60, 74, 79, 88, 169, 179, 209, 212-215, 218, ЦПК України, ст.ст. 525, 526, 651, 1060 ЦК України, ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», ст. 57 Закону України «Про банки і банківську діяльність», суд,

в и р і ш и в :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» про повернення банківського вкладу- відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя