Справа №621/1614/15-ц Провадження №2/621/833/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМ'ЯМ УКРАЇНИ

12 листопада 2015 року Зміївський районний суд Харківської області

у складі: головуючого судді Чигриної Л.Г.

при секретарі Лацько А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Змііївського районного суду

цивільну справу за позовом Публічного Акціонерного Товариства ОСОБА_1 Банку

« ПриватБанк» до ОСОБА_2 « Про стягнення заборгованості »,

В С Т А Н О В И В :

Публічне Акціонерне Товариство ОСОБА_1 « ПриватБанк» звернулось

до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним

договором.

В обґрунтування вимог позивач послався на те, що 21.03.2006 року між

ЗАТ КБ "ПриватБанк " та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір без номеру та остання отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 48,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Зазначив, що Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»

є правонаступником прав та обовязків Закритого акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», у звязку з чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 року змінено найменування позивача з Закритого акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», про що зазначено у п.1.1 Статуту ПАТ КБ «ПриватБанк».

17.07.2009 року проведено державну реєстрацію вказаних змін номер запису ЄДРПОУ 8006727.

Послався на те, що щодо зміни кредитного ліміту банк керується п. 3.2, п. 3.3 Умов

та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, i клієнт дає право банку в будь-який момент зменшити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт.

Підписання даного договору є прямою i безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь - якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно

до п. 3.3 умов та правил надання банківських послуг.

Відповідачка ОСОБА_2 підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Правилами користування платіжною карткою" та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/,складає між нею та банком договір, що підтверджується підписом у заяві.

При укладанні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України.

Згідно цієї cтаттi ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому.

Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Банк нараховує відсотки за користування кредитом в poзмірі, встановленому "Тарифами Банку", які викладені на банківському caйті http://privatbank.ua/terms/pages/70/,

з розрахунку 360 календарних днів на piк, що підтверджується п. 5.5 "Правил

користування платіжною карткою".

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки.

ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобовязання за договором та угодою виконав у повному обсязі, а саме, надав відповідачці ОСОБА_2 кредит у розмірі встановленому договором.

Відповідно до п. 6.5 Умов та Правил надання банківських послуг, позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором.

Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинно виконуватись належним чином i в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Згідно п. 6.6 Умов надання банківських послуг у разі невиконання зобов'язань за договором на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту

(у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку.

Власник карти зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту, згідно п.6.7 Умов та правил надання банківських послуг.

Відповідно до п. 8.6 Умов та Правил надання банківських послуг, при порушенні

позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. +5% від суми позову.

Відповідачка ОСОБА_2 не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором.

Таким чином, у порушення умов кредитного договору а також ст.ст.509,526,1054 ЦК України, відповідачка ОСОБА_2 зобовязання за вказаним договором не виконала.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушення зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання ( неналежне виконання),

тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідачка ОСОБА_3

порушує зобовязання за даним договором.

Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов'язання.

Згідно ч.2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання.

Відповідно до п. 5.6 "Правил користування платіжною карткою", боржник доручає списувати з будь - якого рахунку відкритого в банку в часності з картрахунку грошові кошти для здійснення платежу з ціллю повного або часткового погашення боргових зобов'язань.

Відповідно до п. 6.4 умов та правил надання банківських послуг за незгодою зі зміною правил та тарифів банку, які викладені на банківському сайті

http://privatbank.ua/terms/pages/70/ позичальник зобовязується надати банку письмову заяву про розірвання цього договору та погасити виниклу перед банком заборгованість.

На підставі п. 5.3 Умов та Правил надання банківських послуг, банк має право зміну тарифів, які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, а також

інших умов обслуговування рахунків.

Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

Згідно п. 4.6 "Умов та правил надання банківських послуг" клієнт доручає банку здійснювати списання грошових коштів з рахунків клієнта, відкритих в валюті кредитного ліміту, в межах суми, підлягаючих сплаті банку за даним договором, при настанні строкiв платежів, а також списання грошових коштів з картрахунку у paзi настання cтроків платежів за іншими договорами клієнта в межах, встановлених цими договорами (договір не списання), в межах платіжного ліміту картрахунку.

Відповідно до п. 5.7 "Правил користування платіжною карткою", банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому або у встановленої банком долі у paзi невиконання боржником своїх боргових та інших обовязків за цим договором.

Згідно п. 5.2 "Умов та правил надання банківських послуг" у paзi порушення власником або довіреною особою вимог діючого законодавства України та умов даного договору та/або у paзi виникнення овердрафту банк має право призупинити здійснення розрахунків по карті (заблокувати карту) та/або визнати карту недійсною до моменту усунення порушень, а також вимагати дострокового виконання боргових обов'язків в цілому або у встановленою банком часткою у paзi невиконання власником або довіреною особою власника своїх боргових обов'язків та інших обов'язків за цим договором.

Відповідно до п. 5.5.1 правил користування платіжною карткою, за несвоєчасне виконання боргових обовязків (використання простроченого кредиту та овердрафту) власник карти сплачує проценти за підвищеною процентною ставкою або додаткову комісію, розмірі яких встановлюються тарифами, які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/.

У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором, у відповідачки ОСОБА_2 станом на 17.06.2015 року виникла заборгованість в сумі

22 246 гр. 58 коп., яка складається з наступного:

- 2 441 гр. 09 коп. - заборгованості за кредитом;

- 18 269 гр. 94 коп. - заборгованості по процентам за користування кредитом;

а також штрафів, відповідно до п. 8.6 Умов та Правил надання банківських послуг:

- 500 гр. - штрафу (фіксована частина).

- 1035 гр. 55 коп. - штрафу (процентна складова).

На даний час відповідачка ОСОБА_2 продовжує ухилятись від виконання зобов'язання i заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав ПАТ КБ "ПриватБанк".

Відповідно до ч.1 ст. 598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Пунктом 9.12 Умов та Правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання.

Якщо на протязі цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дій договору, він автоматично лонгується на той самий строк.

В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Не виконуючи належним чином зобовязання за вказаним договором відповідач порушив зазначені вище норми законодавства та умови кредитного договору.

Просить стягнути з відповідачки ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ ПриватБанк заборгованість за кредитним договором без номеру від 21.03.2006 року

у розмірі 22 246 гр. 58 коп.

Також просить стягнути з відповідачки ОСОБА_2 витрати по сплаті судового збору у розмірі 243 гр. 60 коп..

В судове засідання позивач ПАТ КБ « ПриватБанк » не з'явився, 12.11.2015 року на адресу суду надіслав заяву про розгляд справи у відсутності свого представника, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити у повному обсязі.( а.с. 42)

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання також не зявилась, 13.08.2015

року подала заперечення на позов, в якому просила розглядати справу за її відсутністю.

В обґрунтування заперечення послалась на те, що позов ПАТ КБ « Приватбанк» вона не визнає у повному обсязі.

Зазначила, що за укладеним 21.03.2006 року договором з позивачем вона дійсно

отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у сумі 3000 гр. на платіжну

картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 48,00 % на рік на суму

залишку заборгованості.

Не дивлячись на посилання позивача на те, що вона зобовязання за вказаним

договором належним чином не виконала, внаслідок чого утворилась заборгованість

в загальній сумі 22 246 гр. 58 коп., вважає, що у задоволенні вимог ПАТ КБ

« Приватбанк» необхідно відмовити, виходячи з наступного.

Згідно з укладеним договором вона повинна була сплачувати за кредитом до

25 числа кожного місяця.

Термін дії картки був встановлений до вересня 2008 року.

Останній платіж нею було здійснено у 2007 році.

Будь яких договорів про збільшення строку позовної давності між нею та банком

не укладалося.

Зауважила на те, що п. 7 ч. 11 ст. 11 Закону України « Про захист прав споживачів»

кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув.

Також зазначила, що таку позицію розяснив і Пленум Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 31 своєї постанови від

30.03.2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні

спорів, що виникають із кредитних правовідносин».

Згідно вказаної постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» зі спливом строків позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

Зазначила, що аналогічну позицію займає Верховний Суд України в постанові по справі № 6-20 цс14 від 19.03.2014 року, згідно якої якщо умовами договору передбачені окремі самостійні зобовязання, які деталізують обовязок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обовязку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового платежу, а отже, і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення.

У разі неналежного виконання позичальником зобовязань за кредитним договором

позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів і процентів

за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено

періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватись з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу.

Просить у задоволенні позову ПАТ КБ « Приватбанк» до неї про стягнення

Заборгованості за кредитним договором відмовити, застосувавши до правовідносин строк

позовної давності.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши, відповідно до ст.ст. 212,213 ЦПК

України докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному,

повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів,

суд вважає позов ПАТ КБ « Приватбанк» таким, що не підлягає задоволенню

з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 21.03.2006 року між ЗАТ КБ "ПриватБанк"

та ОСОБА_2 був укладений договір без номеру, за умовами якого банк надав

їй кредит у розмірі 3000 гр. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку

зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 48,00 % на рік на суму залишку

заборгованості за кредитом.

Відповідно до договору відповідачка ОСОБА_2 отримала платіжну картку

із сумою кредитного ліміту 3000 гр. із базовою процентною ставкою 4 % на місяць

з розрахунку 360 днів на рік, зі строком дії картки до вересня 2008 року. ( а.с. 9-15)

Також в судовому засіданні встановлено, що ПАТ КБ «ПриватБанк» є правонаступником прав та обовязків ЗАТ КБ «ПриватБанк», у звязку з чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 року змінено найменування позивача

із ЗАТ КБ «ПриватБанк» на ПАТ КБ «ПриватБанк», про що зазначено у п.1.1 Статуту ПАТ КБ «ПриватБанк». ( а.с. 20)

17.07.2009 року проведено державну реєстрацію вказаних змін номер запису ЄДРПОУ 8006727. ( а.с.17)

Відповідачка ОСОБА_2 підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та Правилами надання банківських послуг", "Правилами користування платіжною карткою" та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/,складає між нею та банком договір, що підтверджується її підписом у заяві.

Підписання даного договору є прямою i безумовною згодою відповідачки

ОСОБА_2 щодо прийняття будь - якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п. 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що ПАТ КБ "ПриватБанк" свої зобовязання за договором

та угодою без номеру від 21.03.2006 року виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачці ОСОБА_2 кредит у розмірі, встановленому договором, тобто відкрив відповідачці картковий рахунок із обумовленою договором сумою кредитного ліміту. Відповідно до п. 3.8 Умов та Правил надання банківських послуг, відповідачка передає, а банк приймає грошові засоби у розмірі та на строк, зазначені в заяві та в памятці клієнта з депозитного вкладу. Згідно заяви відповідачки, за умовами договору остання зобов'язалася погашати заборгованість щомісячним платежем. Під час розгляду справи встановлено, що відповідачка ОСОБА_2 не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом,

відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. (а.с. 5-7)

Відповідачка ОСОБА_2 зобовязання за вказаним договором не виконала.

Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно п. 6.6 Умов надання банківських послуг у разі невиконання зобов'язань за договором на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту

(у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку.

Власник карти зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту, згідно п.6.7 Умов та Правил надання банківських послуг.

Відповідно до п. 8.6 Умов та Правил надання банківських послуг, при порушенні

позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 гр.+5% від суми позову. Позивачем ПАТ КБ « Приватбанк» було надано розрахунок заборгованості, відповідно до якого станом на 17.06.2015 року у відповідачки ОСОБА_2

виникла заборгованість в сумі 22 246 гр. 58 коп., яка складається з наступного:

- 2 441 гр. 09 коп. - заборгованості за кредитом;

- 18 269 гр. 94 коп. - заборгованості по процентам за користування кредитом;

а також штрафів, відповідно до п. 8.6 Умов та Правил надання банківських послуг:

- 500 гр. - штрафу (фіксована частина).

- 1035 гр. 55 коп. - штрафу (процентна складова). Як вбачається з доданого до позовної заяви розрахунку заборгованості за договором від 21.03.2006 року, останній платіж на погашення заборгованості за кредитом та сплата процентів за користування кредитом було здійснено відповідачкою

ОСОБА_2 20 грудня 2007 року не в повному розмірі. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Таким чином, у зв'язку з невиконанням грошового зобов'язання у місячний строк, що обумовлено договором, банк отримав право направити на адресу відповідачки повідомлення для вирішення питання про погашення заборгованості у досудовому порядку або звернутися до суду за захистом своїх порушених прав та стягнення заборгованості за кредитним договором.

Як вбачається з позовної заяви, позивач ПАТ КБ « ПриватБанк» звернувся до суду з позовом 13.07.2015 року.

Позивачем суду не надані відомості про те, що банком вирішувалося питання про погашення заборгованості за кредитним договором у досудовому порядку. Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю

у три роки. Відповідно до ст. 258 ЦК України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність, позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Згідно ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідається або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до п.6.9 «Умов та Правил надання банківських послуг», які є невідємною частиною кредитного договору, відповідачка ОСОБА_2 зобовязалась погашати заборгованість протягом 30 днів з моменту її виникнення. Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Аналізуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що початок перебігу строку позовної давності відповідно до ст. 261 ЦК України співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов.

Перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіка погашення кредиту) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами) починається стосовно кожної окремої частини, від дня, коли відбулося це порушення.

Позовна давність у таких випадках обчислюється окремо по кожному простроченому платежу.

У разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України кредитор протягом усього часу - до встановленого договором строку закінчення виконання останнього зобов'язання вправі заявити в суді вимоги про дострокове повернення тієї частини позики (разом з нарахованими процентами ( ст. 1048 ЦК України), що підлягає сплаті.

Несплачені до моменту звернення кредитора до суду платежі підлягають стягненню у межах позовної давності по кожному із платежів.

Таким чином, перебіг позовної давності за позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором починається з дня прострочення внесення чергового платежу.

Тобто, строк позовної давності за позовними вимогами про стягнення заборгованості за кредитом закінчився 21.01.2011 року, а строк позовної давності за позовними вимогами про стягнення штрафів за прострочення виконання грошового зобов'язання закінчився 21.01.2009 року. Отже, станом на день пред'явлення ПАТ КБ « ПриватБанк» позову 13.07.2015 року, передбачений законом строк позовної давності сплив.

У п. 31 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин»

( із змінами, внесеними постановою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 7 від 07.02.2014 року) зазначено, що при застосуванні положення п. 7 ч. 11 ст. 11 Закону України « Про захист прав споживачів», яким кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув, суди мають виходити з того, що у системному зв'язку з ч. 11 ст. 11

зазначеного Закону ця вимога стосується позасудового порядку повернення споживчого кредиту і спрямована на те, щоб встановити судовий контроль за вирішенням таких вимог кредитодавця з метою захисту прав споживача як слабшої сторони договору споживчого кредиту.

У зв'язку із цим та враховуючи, що ЦК не передбачає заборони пред'явлення окремих вимог у зв'язку з пропущенням строку позовної давності, при вирішенні таких спорів, суди повинні враховувати положення ЦК про позовну давність. Оскільки зі спливом строків позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо), положення п. 7 ч. 11ст. 11 Закону України "Про захист прав споживачів" та вимоги ЦК щодо позовної давності застосовуються й до додаткових вимог банку (іншої фінансової установи).

Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Оскільки відповідачкою ОСОБА_2 подано заяву про застосування позовної давності, сплив позовної давності є підставою для відмови у позові ПАТ КБ

« ПриватБанк».

Позивачем ПАТ КБ « ПриватБанк» не надано суду доказів поважності причин пропущення ним строку позовної давності, а також не заявлено клопотання про поновлення чи продовження такого строку. При таких обставинах, суд вважає на необхідне відмовити позивачу ПАТ КБ

« Приватбанк» у задоволенні позовних вимог до відповідачки ОСОБА_3

« Про стягнення заборгованості » у зв'язку зі спливом строку позовної давності.

На підставі викладеного,

керуючись ст.ст.3,10,11,60,79, 88, 212-215,218 ЦПК України,

ст.ст. 253-255,256-257,260,267 ЦК України,

постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року

«Про практику застосування судами законодавства при вирішенні

спорів, що виникають з кредитних правовідносин», суд

ВИРІШИВ :

Публічному Акціонерному Товариству ОСОБА_1 Банку « ПриватБанк»

у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_3 « Про стягнення

заборгованості » - відмовити у зв'язку зі спливом строку позовної давності.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному суді Харківської області через Зміївський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Зміївського районного суду Чигрина Л.Г.