У х в а л а

ІМенем УКраїни

9 вересня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,

суддів: Ізмайлової Т.Л., Кадєтової О.В.,

Мостової Г.І., Наумчука М.І.,

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до відділу капітального будівництва Управління Міністерства внутрішніх справ України в Хмельницькій області, публічного акціонерного товариства «Фірма «Хмельницькбуд», реєстраційної служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції Хмельницької області, ОСОБА_4 про визнання недійсними договорів, визнання недійсним та скасування рішення про державну реєстрацію права власності, визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно, визнання права власності на квартиру та зобов'язання зареєструвати право власності, за касаційними скаргами Міхальчука О.П., який діє від імені відділу капітального будівництва Управління Міністерства внутрішніх справ України в Хмельницькій області, Трочинського Д.А., який діє від імені публічного акціонерного товариства «Фірма «Хмельницькбуд», ОСОБА_7, який діє від імені ОСОБА_3, на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 січня 2015 року та рішення апеляційного суду Хмельницької області від 10 березня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2014 року ОСОБА_3 звернулася до суду з указаним позовом. Зазначала, що 8 серпня 2008 року між нею та закритим акціонерним товариством по агропромисловому будівництву «Ярмолинецький Агробуд» було укладено договір на дольову участь у будівництві житлового будинку № АДРЕСА_2, за умовами якого її прийнято в пайове (дольове) будівництво двокімнатної квартири № 25 площею 55,63 кв. м, розташованої на п'ятому поверсі цього будинку. Вона виконала умови договору та повністю оплатила вартість зазначеної квартири. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 6 лютого 2013 року за нею визнано майнові права на об'єкт інвестування, а саме: квартиру № 25 загальною площею 55,63 кв. м у будинку АДРЕСА_2. Державною реєстраційною службою Хмельницького міськрайонного управління юстиції їй було відмовлено у державній реєстрації прав на вказану квартиру, а 17 жовтня 2014 року вона дізналася, що 16 жовтня 2014 року право власності на спірну квартиру було зареєстровано за іншою особою. Посилаючись на те, що її майнові права порушені, просила задовольнити позов.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 січня 2015 року позов задоволено частково. Визнано недійсним інвестиційний договір № 1/92 від 12 грудня 2013 року, укладений між відділом капітального будівництва Управління Міністерства внутрішніх справ України в Хмельницькій області та публічним акціонерним товариством «Фірма «Хмельницькбуд». В іншій частині в задоволенні позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Хмельницької області від 10 березня 2015 року рішення суду першої інстанції змінено, виключено з мотивувальної частини рішення посилання на недобросовісність набувача квартири. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Міхальчук О.П., який діє від імені відділу капітального будівництва Управління Міністерства внутрішніх справ України в Хмельницькій області, Трочинський Д.А., який діє від імені публічного акціонерного товариства «Фірма «Хмельницькбуд», звернулися до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ із касаційними скаргами, в яких просять оскаржувані судові рішення в частині визнання недійсним інвестиційного договору № 1/92-13 на дольову участь у будівництві від 12 грудня 2013 року скасувати, посилаючись на порушення судами норм процесуального права, ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні цих позовних вимог.

ОСОБА_7, який діє від імені ОСОБА_3, у поданій касаційній скарзі ставить питання про скасування оскаржуваних судових рішень з підстав неправильного застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права й ухвалення нового рішення про задоволення позову в повному обсязі.

Касаційні скарги підлягають частковому задоволенню.

Судами встановлено, що 8 серпня 2005 року між ЗАТ по агропромисловому будівництву «Ярмолинецький Агробуд» та ОСОБА_3 укладено договір на дольову участь у будівництві житлового будинку № АДРЕСА_2, за умовами якого її прийнято в пайове (дольове) будівництво двокімнатної квартири № 25 площею 55,63 кв. розташованої на 5 поверсі будинку АДРЕСА_2.

20 серпня 2005 року між ЗАТ по агропромисловому будівництву «Ярмолинецький Агробуд» та ОСОБА_3 укладено додаткову угоду № 1 до договору на дольову участь у будівництві житлового будинку від 8 серпня 2005 року, яким виправлено описку в частині нумерації будинку замість «29» зазначено «29/1».

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 6 лютого 2013 року ухваленого у справі за позовом ОСОБА_3 до ЗАТ по агропромисловому будівництву «Ярмолинецький Агробуд», відділу капітального будівництва УМВС України в Хмельницькій області про визнання майнового права та зобов'язання до вчинення дій, за позивачем визнано майнові права на об'єкт інвестування - квартиру АДРЕСА_1 загальною проектною площею 55,63 кв. м.

12 грудня 2013 року між відділом капітального будівництва УМВС України в Хмельницькій області та ПАТ «Фірма «Хмельницькбуд» укладено інвестиційний договір № 1/92 на дольову участь у будівництві за адресою АДРЕСА_2, в якому визначено порядок та умови участі останнього в інвестуванні будівництва житлових приміщень за адресою: АДРЕСА_2, поверх 5.

24 грудня 2013 року між ПАТ «Фірма «Хмельницькбуд» та ОСОБА_4 укладено договір № 4/12-13 переуступки права вимоги на будівництво квартири, за яким останній прийняв майнові права - право вимоги на одержання у власність квартири АДРЕСА_2

Відповідно до рішення державного реєстратора реєстраційної служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції від 16 жовтня 2014 року проведено державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_2, за ОСОБА_4

Згідно ч. 1 ст. 215 ЦК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_843253/ed_2012_12_02/pravo1/T030435.html?pravo=1> підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що договір про дольову участь ОСОБА_3 у будівництві житлового будинку АДРЕСА_2 у передбаченому ЦК України порядку не оспорений, нікчемність його не встановлена, набуття майнового права позивачем підтверджується рішенням суду, яке набрало законної сили.

Таким чином, суди, встановивши, що ОСОБА_3 належать майнові права на спірну квартиру, дійшли правильного висновку, що відділ капітального будівництва УМВС України в Хмельницькій області не міг укладати інвестиційний договір № 1/92 на дольову участь у будівництві квартири АДРЕСА_2 з ПАТ «Фірма «Хмельницькбуд», його укладенням порушені права позивача у зв'язку з чим обґрунтовано визнав цей інвестиційний договір недійсним.

Зазначені висновки відповідають обставинами справи і ґрунтуються на нормах матеріального права.

Доводи касаційної скарги вказаних висновків не спростовують.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи у задоволенні інших вимог суд першої інстанції виходив із того, що захист права позивача має здійснюватись у інший спосіб, - шляхом витребування майна.

Цивільним кодексом України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/ed_2012_12_02/pravo1/T030435.html?pravo=1> передбачено засади захисту права власності. Зокрема, ст. 387 ЦК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_843438/ed_2012_12_02/pravo1/T030435.html?pravo=1> власнику надано право витребувати майно із чужого незаконного володіння.

Відповідно до ч. 1 ст. 388 ЦК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_843439/ed_2012_12_02/pravo1/T030435.html?pravo=1>, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Посилаючись на те, що вимога про витребування майна позивачем не заявлялася, суди не звернули уваги на те, що за змістом ст. 388 ЦК України вимогу про витребування майна з чужого незаконного володіння може заявити лише власник або особа, яка має речове право на чуже майно (ст. 396 ЦК України).

Оскільки ОСОБА_3 не є власником майна чи особою, яка наділена правом його витребування, то погодитись із відмовою у позові про визнання недійсним договору про уступку права вимоги і свідоцтва про право власності із наведених у судових рішеннях підстав, неможливість захисту права позивача у такий спосіб та необхідність подання нею позову про витребування майна, не можна.

При цьому не було враховано, що відповідно до ч. 3 ст. 215 ЦК України вимога про визнання правочину недійсним може бути заявлена не тільки його сторонами, а і заінтересованою особою.

Що ж стосується спору між позивачем та реєстраційною службою Хмельницького міськрайонного управління юстиції Хмельницької області, то, враховуючи положення чинного законодавства (ст. 15 ЦПК України, ст. 3 КАС України), зміст правовідносин та їх суб'єктний склад, суд мав перевірити, чи підлягала розгляду справа в цій частині в порядку цивільного судочинства, а якщо ні, то закрити провадження у справі його в цій частині відповідно до ст. 205 ЦПК України з урахуванням положень ч. 2 ст. 206 цього Кодексу.

Мотивів можливості вирішення спору в цій частині в порядку цивільного судочинства оскаржувані судові рішення не містять.

Розглядаючи справу в апеляційному порядку апеляційний суд з приводу законності рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позову ніяких висновків не зробив, залишивши його в цій частині без змін не звернув уваги на положення ч. 3 ст. 303 ЦПК України.

Неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права (ст. ст. 10, 60, 179 ЦПК України) унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, тому судові рішення в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_3 до відділу капітального будівництва Управління Міністерства внутрішніх справ України в Хмельницькій області, ПАТ «Фірма «Хмельницькбуд», реєстраційної служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції Хмельницької області, ОСОБА_4 про визнання недійсним договору укладеного між ПАТ «Фірма «Хмельницькбуд» та ОСОБА_4, визнання недійсним та скасування рішення про державну реєстрацію права власності, визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно, визнання права власності на квартиру і зобов'язання зареєструвати право власності не можна визнати законними та обґрунтованими, в зв'язку з чим вони підлягають скасуванню з передачею справи в цій частині на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 337, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а :

Касаційні скарги Міхальчука О.П., який діє від імені відділу капітального будівництва Управління Міністерства внутрішніх справ України в Хмельницькій області, Трочинського Д.А., який діє від імені публічного акціонерного товариства «Фірма «Хмельницькбуд», ОСОБА_7, який діє від імені ОСОБА_3, задовольнити частково.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 січня 2015 року та рішення апеляційного суду Хмельницької області від 10 березня 2015 року у частині вирішення позову ОСОБА_3 до відділу капітального будівництва Управління Міністерства внутрішніх справ України в Хмельницькій області, публічного акціонерного товариства «Фірма «Хмельницькбуд», реєстраційної служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції Хмельницької області, ОСОБА_4 про визнання недійсним договору переуступки права вимоги укладеного між публічним акціонерним товариством «Фірма «Хмельницькбуд» та ОСОБА_4, визнання недійсним та скасування рішення про державну реєстрацію права власності, визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно, визнання права власності на квартиру і зобов'язання зареєструвати право власності скасувати, справу в цій частині передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

В іншій частині вказані судові рішення залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов
Судді:Т.Л. Ізмайлова О.В. Кадєтова Г.І. Мостова М.І. Наумчук