справа №176/1140/15-ц
провадження №2/176/949/15
у х в а л а

08 червня 2015 р. Суддя Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області ЗАВІЗІОН Т.В., розглянувши в м. Жовті Води позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та кредит" про стягнення депозитного вкладу, відсотків за порушення забов"язання, інфляційних втрат та моральної шкоди та додані до неї матеріали ,-

ВСТАНОВИЛА :

Позивач звернувся із позовом до суду та просить постановити судове рішення, яким стягнути з відповідача на свою користь депозитний вклад у розмірі у розмірі 138 544 грн. 37 коп., 3 відсотка річних від депозитного вкладу за порушення забов"язання, інфляційні втрати та 5 000 грн. 00 коп - на шкодування спричиненої моральної шкоди .

Ознайомившись із поданою позовною заявою та доданими до неї документами приходжу до висновку, що вона не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України, а тому повинна бути залишена без руху з наступних підстав.

Так, п. 3, 5,6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України встановили, що позовна заява, окрім іншого, повинна містити у собі місце проживання позивача, ціну позову щодо вимог майнового характеру, зміст позовних вимог, виклад обставин, яким позивач обгрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Як вбачається з поданої заяви ці вимоги закону позивачем у повній мірі не виконані.

Так, викладаючи свої вимоги, позивач зазначив, що він, окрім суми депозитного вкладу, просить суд також стягнути з відповідача на свою користь і інші суми, в тому числі, відсотки та інфляційні збитки.

У той же час, позивач розрахунку зазначених сум не зробив і не зазначив у своїй позовній заяві які ж саме суми на відшкодування йому відсотків та інфляційних збитків він просить суд стягнути. Це робить вимоги позивача не конкретними, що є неприпустимим.

Окрім того, вимоги про які йшлося вище носять матеріальний характер та прямо впливають на ціну позову, яку позивач також визначив не вірно, про що буде йтися нище в ухвалі суду.

Далі. Згідно з ч. 5 ст. 119 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

У позовній заяві позивач зазначив, що, на його думку, він звільнений від сплати судового збору за подання позову, оскільки на нього розповсюджується п. 7 ч. 1 ст. 5 Закону Ураїни "Про судовий збір" та ч. 3 ст. 22 Закону України "Про захист прав споживачів", а тому судовий збір ним сплачений не був.

Така думка позивача є хибною, оскільки правовідносини, які існують між ним та відповідачем на день звернення першим до суду для вирішення спору про повернення дипозитного вкладу врегульовані нормами ЦК України і норми Закону України "Про захист прав споживачаів" застосовані в данному випадку бути не можуть.

У зв"язку із цим позивачу слід сплати судовий збір, враховуючи при цьому наступне.

У позовній заяві позивач зазначив, що ціна позову складає 143 544 грн. 37 коп.

Втім, ціна позову позивачем визначена не вірно.

Так, з позовної заяви ОСОБА_1 вбачається, що ним заявлена вимога матеріального характеру, яка складається із суми депозиту в розмірі 138 544 грн.37 коп., а такж вимога не майнового характеру, яка складається із завданої моральної шкоди у розмірі 5 000 грн. 00 коп.

Спричинення моральної шкоди за своєю правовою природою не є майновою шкодою, відноситься до шкоди немайнового характеру, а тому розмір моральної шкоди не може входити в ціну позову, яка визначається виключно вимогами матеріального характеру.

У відповідності до п. 10 ч. 1 ст. 80 ЦПК України у позовах, які складаються з кількох самостійних вимог ціна позову визначається загальною сумою всіх вимог.

У відповідності до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» він справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Як встановили п.п.1 п.1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подачу позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати.

П.п. 2 п.2 ст. 4 цього ж Закону, у свою чергу, встановив, що за подання до суду позовних заяв немайнового характеру справляється ставка судового збору у розмірі 0, 1 розміру мінімальної заробітної плати.

З огляду на те, що позивач завив вимоги матеріального характеру, він, після розрахунку відсотків за порушення забов"язання та інфляційних втрат, які мають бути включені ним в ціну позову, має сплатити судовий збір у розмірі, що розраховуються у відповідності до п.п.1 п.1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" та з вимог немайнового характеру - 121 грн. 80 коп.

Таким чином, не сплативши судовий збір позивач не виконав вимог закону, щодо повної оплати судовим збором усих заявлених ним вимог, що має бути ним усунуте.

Згідно із ч. 1 та 2 ст. 121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. 119 ЦПК України, або не сплачено судові витрати постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк, який не може перевищувати п»яти днів з часу отримання копії ухвали, для усунення недоліків.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст.ст. 119 і 120 цього Кодексу, сплатить судовий збір позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Керуючись ст.ст. 119-121 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И Л А :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та кредит" про стягнення депозитного вкладу, відсотків за порушення забов"язання, інфляційних втрат та моральної шкоди залишити без руху, надавши позивачу строк, який не може перевищувати п»яти днів з часу отримання ухвали, для усунення зазначених в ухвалі недоліків та розяснивши йому, що у разі не виконання вимог ухвали подана заява буде повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Жовтоводського міського суду Т.В. Завізіон