Справа № 310/2206/15-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

28 серпня 2015 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого: судді - Черткової Н.І.

при секретарі судового засідання - Вакал Н.А., Димовій Л.В.

позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

відповідача - ОСОБА_3

відповідача - ОСОБА_4

представників відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_5, ОСОБА_6

прокурора - Мельник М.М., Донцової Ю.П.

представника третьої особи - ОСОБА_7, ОСОБА_8,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа: орган опіки піклування виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області про відібрання дитини від батьків без позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з позовом до суду до відповідача - ОСОБА_3, матері дитини про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав, посилаючись на наступні обставини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у доньки позивача - відповідача ОСОБА_3 народився син - ОСОБА_9. Відомості про батька дитини записані зі слів матері, де прізвище, ім»я та по-батькові батька вказано- ОСОБА_4.

До народження дитини, ОСОБА_3 вела аморальний спосіб життя. З 2004 року почала вживати спиртні напої і зловживає до теперішнього часу.

Народження дитини не змінило спосіб життя ОСОБА_3, яка проживає зі співмешканцем в квартирі АДРЕСА_1, який вживає наркотичні засоби.

В процесі судового розгляду, а саме 15.05.2015 року до актового запису про народження ОСОБА_9 були внесені зміни про батька дитини на підставі поданої заяви ОСОБА_4 до відділу РАЦС по м. Бердянську реєстраційної служби Бердянського міськрайонного управління юстиції, у зв»язку з чим позивач уточнила позовну заяву і прохала вже відібрати малолітню дитину - ОСОБА_9 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 від батьків.

До народження дитини, ОСОБА_3 проживала в квартирі АДРЕСА_1

Дана квартира належить позивачу та відповідачу - ОСОБА_3 на праві спільної часткової власності.

З квітня 2015 року ОСОБА_3 забрала дитину і почала проживати зі співмешканцем - ОСОБА_4 в квартирі АДРЕСА_2.

ОСОБА_3 разом зі своїм співмешканцем ОСОБА_4 веде нічний спосіб життя. Відповідач ОСОБА_4 вживає наркотичні засоби, алкогольні напої, а відповідач ОСОБА_3 спиртні напої та курить в присутності дитини.

Крім того, відповідач ОСОБА_3 під дією спиртних напоїв, кормить дитину грудним молоком, що категорично заборонено.

На неодноразові прохання позивача не робити цього, остання не реагує.

ОСОБА_3 дуже агресивна і проявляє свою агресію у відношенні позивача та її сина, що негативно впливає на його психічний стан. Неодноразово відповідач ОСОБА_3 била позивача у присутності сина та повторювала, що ОСОБА_9 її дитина і вона буде робити з ним все, що забажає. ОСОБА_9 після частих нападів агресії зі сторони відповідача ОСОБА_3 плаче та стає лякливим.

ОСОБА_4 загалом не потрібен син, він їм не цікавиться ним. Вніс запис до актового запису про те, що він є батьком ОСОБА_9 тільки під час судових засідань, а саме 15.05.2015 року і на прохання ОСОБА_3

08.02.2015 року ОСОБА_9, з вини ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які в цей час перебували в стані алкогольного оп»яніння, потрапив у дитяче відділення хірургії КУ БГС «Бердянське територіальне медичне об»єднання» з пара- орбітальним набряком, садно у області лоба, удар м»яких тканин лоба, що підтверджується виписним епікризом підписаним завідуючим відділенням ОСОБА_13

З вересня 2014 року позивач вимушена була переїхати зі свого постійного місця проживання з с. Луначарське до ОСОБА_3 для того, щоб займатися вихованням дитини та зберегти онука від небезпечних ситуацій, пов»язаних з аморальною поведінкою доньки.

До свого переїзду до доньки, позивач наймала няню, яка доглядала за дитиною.

Батьки не займаються вихованням дитини, не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, не забезпечують необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням дитини, що негативно впливає на його фізичний розвиток, як складову виховання.

Вихованням ОСОБА_9 займається позивач, а саме забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, одягом, духовним розвитком дитини, позивач повністю матеріально забезпечує дитину, бо його мати зробити цього не може, адже всю соціальну допомогу на дитину витрачає на цигарки та спиртні напої.

Позивач зазначив, що є забезпеченою людиною, має гарний стан здоров»я та отримує високі доходи від підприємницької діяльності, а тому має можливість та бажання взяти опіку над онуком і надати йому гарні умови життя та належне виховання.

Позивач неодноразово намагалась у добровільному порядку лікувати доньку від алкоголізму, але вона категорично відмовляється, мотивуючи це тим, що їй потрібно отримувати розслаблення від алкоголю.

Позивач зазначив, що вважає подальше перебування дитини разом з відповідачами загрожуватиме його здоров»ю, життю, етичному вихованню, адже ОСОБА_3 взагалі не займається вихованням дитини, веде аморальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями, курить, агресивна до дитини та оточуючих, що негативно впливає, як на фізичний стан дитини так і на його психічний стан, а ОСОБА_4 загалом не потрібен син. Він не займається його вихованням, а що саме страшне та це те, що в присутності дитини зловживає наркотики, алкоголь, постійно здійснює сварки, скандали з ОСОБА_3, що негативно впливає на психічний стан дитини.

В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги, викладені в позовній заяві і наполягали на відібранні малолітньої дитини від батьків і передачі його під опіку бабусі - позивача по справі.

Відповідачі та представник - ОСОБА_3 в судовому засіданні позов не визнали і вважали, що нема законних підстав для відібрання від них їх дитини.

Представник третьої особи - органу опіки і піклування виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області в судовому засіданні, беручи до уваги висновок колегіального органу вважав, що нема підстав для задоволення позову.

Прокурор в судовому засіданні повністю підтримав позовні вимоги і вважав, що відібрання малолітнього - ОСОБА_9 від батьків і передання його на виховання бабусі буде повністю відповідати інтересам малолітньої дитини.

Суд, заслухав сторони, свідків, вислухавши думку прокурора, дослідивши письмові матеріали справи , вважає позов підлягаючим задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідач - ОСОБА_3, є матір»ю малолітнього - ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, в свідоцтві про народження дитини , батько був вказаний зі слів матері відповідно до ч.1 ст. 135 СК України.

В процесі судового розгляду відповідачем - ОСОБА_3 отримано нове свідоцтво про народження дитини, де батьком дитини був вказаний - ОСОБА_4, біологічний батько дитини, внаслідок чого позивачем були уточнені позовні вимоги, дитині було надано прізвище - ОСОБА_9.

В процесі судового розгляду ОСОБА_4 та ОСОБА_3 зареєстрували шлюб 21 серпня 2015 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу.

Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов»язані піклуватися про здоров»я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до ст.11 Закону України « Про охорону дитинства» сім»я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім»є разом з батьками або в сім»ї разом з батьками або в сім»ї одного з них та на піклування батьків.

Положеннями ч.1 ст. 170 СК України передбачено, що суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного із них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 СК України, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров»я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування.

Відібрання дитини від батьків або одного із них без позбавлення батьківських прав є тимчасовим заходом на відміну від позбавлення цих осіб батьківських прав, яке має безстроковий характер. Тому якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини, при цьому суд керується інтересами дитини.

Судом достовірно встановлено, що залишення малолітнього - ОСОБА_9 у її батьків є небезпечним для його життя, здоров»я і морального виховання.

Батьки малолітнього - ОСОБА_9. - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 виконують свої батьківськи обов»язки відносно свого малолітнього сина, батько дитини працює, позитивно характеризується за місцем роботи, на обліку у нарколога та психіатра, батьки дитини не є, мають задовільні житлово-побутові умови для виховання дитини, але виконують вони свої батьківськи обов»язки належним чином не завжди, вони зловживають спиртними напоями і в стані алкогольного сп»яніння вже не можуть керувати своїми діями, поводяться безвідповідально, що загрожує життю та здоров»ю малолітньої дитини.

Судом встановлено, що 08.02.2015 року малолітній - ОСОБА_9, з вини матеріта батька - ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які в цей час перебували в стані алкогольного сп»яніння, потрапив у дитяче відділення хірургії БГС « Бердянске ТМО» з параорбітальним набряком у області лоба, ударом м»яких тканин лоба, що підтверджується виписним епікризом, підписаним завідувачем відділення - ОСОБА_13

Також встановлено, що швидку допомогу викликав сторонній прохожий, батько дитини знаходився поряд з дитиною в стані алкогольного сп'яніння, малолітній ОСОБА_9 впав з коляски та до приїзду швидкої залишався лежати на холодній підлозі в морозну погоду, де в цей перебувала мати дитини невідомо, з її пояснень, даних в ході судового розгляду вона відлучалася до магазину.

Судом допитані численні свідки, які підтверджували суду факт зловживання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 алкогольними напоями, при цьому звертали увагу суду, що ОСОБА_4 вживає і наркотичні засоби.

Свідок - ОСОБА_15, який є батьком ОСОБА_3 в судовому засіданні показав, що його донька зловживає спиртними напоями та не займається вихованням сина, це робить - бабуся - ОСОБА_1

Свідок - ОСОБА_16 пояснила судові , що вона є сусідкою ОСОБА_3 та часто бачила ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у нетверезому стані у вечірній час, а також була свідком того, як батьки, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння йшли з коляскою, де знаходилася малолітня дитина через проїзжу частину дороги, дитина плакала, але батьки були в такому стані, що не могли контролювати ні свій стан, ні стан своєї дитини.

Свідок ОСОБА_17 в ході судового розгляду показала, що ОСОБА_3 дійсно зловживає спиртними напоями, не дуже добре виховує свою дитину, за неї це робить бабуся - ОСОБА_1

Була очевидцем подій - 08.02.2015 року, коли малолітня дитина з вини батьків отримала тілесні ушкодження, показала, що ОСОБА_3 знаходилася з дитиною в лікарні в нетверезому стані, знаходячись в палаті почала кормити дитину груддю, на зауваження родичів та лікарів не реагувала, обличчя дитини було червоне, брудне з гематомою.

Свідок ОСОБА_18 в судовому засіданні показала, що знає ОСОБА_3 з дитинства і їй відомо, що вона зловживає спиртними напоями, а ОСОБА_4 вживає наркотичні засоби, була очевидцем, як відповідач - ОСОБА_3 , будучи в стані алкогольного сп'яніння годувала малолітню дитину грудним молоком, на зауваження матері не реагувала, курить в присутності дитини.

Була також свідком того, як ОСОБА_3 в стані алкогольного сп'яніння забирала в нічний час дитину дуже легко одягнену в морозну погоду та йшла в нічний час з дому, приходила додому пізно в стані алкогольного сп'яніння.

Свідок - ОСОБА_18 двічі була опитана судом, оскільки вже в ході судового розгляду стала очевидцем подій, коли ОСОБА_3, на той час мешкаючи разом зі своєю матір»ю - ОСОБА_1 забрала малолітнього ОСОБА_9 і поїхала в невідомому напрямку, свідок разом з позивачем розшукували - ОСОБА_3 по місту, знайшли її біля одного із кафе в центрі міста в стані алкогольного сп'яніння, дитину їм забрати не вдалося, оскільки ОСОБА_3 швидко сіла в таксі і поїхала в невідомому напрямку, на прохання матері віддати дитину не реагувала.

Свідок - ОСОБА_19 також підтвердила судові факт зловживання спиртними напоями відповідачами, коли вона була у них вдома, бачила купу пустих та початих пляшок від алкоголю.

Судові були надані дві характеристики на ОСОБА_3, за місцем її мешкання, які були підписані головою ОСББ « АДРЕСА_1» ОСОБА_20 одна позитивна, друга незадовільна.

Допитана в якості свідка - ОСОБА_20 показала, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за місцем мешкання дійсно характеризуються з негативної сторони, як люди, залежні від алкоголю, а ОСОБА_4 ще і від наркотиків, не займаються належним чином вихованням дитини, це робить бабуся - ОСОБА_1, підтвердила, що від сусідів на них надходили скарги. ОСОБА_20 пояснила, що дала позитивну характеристику у відношенні - ОСОБА_3, оскільки остання ввела її в оману, сказав, що ця характеристика їй необхідно для того, щоб отримати гроші на дитину в управлінні праці та соціального захисту населення, і свідок пожалів її, дала позитивну характеристику.

В процесі судового розгляду - 02.05.2015 року, про що свідчить виписка із швидкої допомоги, у малолітнього ОСОБА_9 була висока температура та підозри на пневмонію, бабуся викликала швидку допомога, яка запропонувала батькам госпіталізувати дитину, тому що для цього були показники, але останні від госпіталізації відмовились і загалом не бажали виконувати рекомендації лікаря, що також підтверджено показаннями лікаря швидкої допомоги - ОСОБА_21, яка була опитана судом в якості свідка.

Як пояснила в судовому засіданні - відповідач ОСОБА_3 вона відмовилася від госпіталізації дитини, тому що дитина в той час бажала спати, а потім вона сама звернулася до лікарні стосовно лікування дитини.

За клопотанням відповідачів також буди опитані ряд свідків - ОСОБА_22 , ОСОБА_23, які мешкали з відповідачами в одному будинку, котрі показали судові, що тісно з відповідачами не спілкуються, але бачили, як відповідачі гуляють з дитиною, нічого поганого про них сказати не могли, опитана в якості свідка також мати відповідача - ОСОБА_24, яка заперечувала факт зловживання її сином та невісткою алкогольними напоями, вважає їх добрими батьками, аналогічні показання судові дала і свідок - ОСОБА_25

Показання цих свідків спростовуються показаннями свідків, допитаних за клопотанням позивача і письмовими доказами, які підтверджують обставини, викладені цими свідками.

Відповідно до висновку органу опіки та піклування виконкому Бердянської міської ради Запорізької області від 28.08.2015 року № 01-4858/46 орган опіки та піклування вважає недоцільним відібрання ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1 від батьків без позбавлення батьківських прав ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3

Відповідно до ст. 19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Суд вважає, висновок, наданий судові органом опіки та піклування виконкому Бердянської міської ради недостатньо обґрунтованим і таким,що дійсно суперечить інтересам дитини.

В обгрунтування недоцільності відібрання дитини від батьків органом опіки було покладено

письмове пояснення батька дитини,в якому він вказав, що вони є добрими батьками, він працює і позитивно характеризується за місцем роботи, надав органу опіки свідоцтво про шлюб з ОСОБА_3, який вони зареєстрували 21 серпня 2015 року.

Крім того, у своєму висновку орган опіки та піклування посилається на п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року, в якому мова йде про те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують своїх батьківських прав, предметом же судового розгляду ні є позбавлення відповідачів батьківських прав, а є відібрання малолітньої дитини без позбавлення батьківських прав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд також бере до уваги ту обставину, що суду вже надавався висновок органу опіки та піклування про недоцільність відібрання дитини від матері - ОСОБА_3, поведінка ж останньої не змінилася і вже в процесі судового розгляду справи відповідачкою - ОСОБА_3 були допущені випадки, коли вона знову знаходилася в стані алкогольного сп'яніння разом з малолітньою дитиною, що підтверджується висновком Бердянського МВ ГУМВС України в Запорізькій області від 21.08.2015 року.

За заявою позивача від 14.08.2015 року - ОСОБА_1, в якій вона прохала прийняти заходи до її доньки - ОСОБА_3, яка систематично вживає алкогольні напої, веде аморальний образ життя, постійно залишає сина - ОСОБА_9. самого, 12.08.2015 року пішла з дому разом із сином і до теперішнього часу не повернулась.

В ході проведеної перевірки було встановлено, що ОСОБА_3 пішла разом зі своїм малолітнім сином до своєї подруги, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_3 - ОСОБА_26, робітниками міліції були опитані сусіди - ОСОБА_26, - ОСОБА_27 і ОСОБА_28, які показали, що ОСОБА_3 часто приходить до сім»ї ОСОБА_26 зі своєю дитиною і вони постійно вживають спиртні напої на загальній кухні, заважають відпочивати сусідам, голосно розмовляють, шумлять, лаються, на зауваження не реагують, все це відбувається в присутності малолітньої дитини.

Що стосується батька дитини - ОСОБА_4 він взагалі взяв на себе відповідальність за дитину - тільки 15.05.2015 року, за його заявою було внесено зміни до актового запису про народження дитини - ОСОБА_9, де він був записаний батьком дитини, а згодом наприкінці судового розгляду ОСОБА_4 уклав шлюб з ОСОБА_3

Позивачем - ОСОБА_1 надані судові переконливі докази того, що вона є людиною, яка спроможна надати дитині належний фізичний і духовний розвиток, харчування та медичний догляд, створити всі необхідні умови для найкращого її розвитку та виховання.

При ухваленні даного рішення суд враховує положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради УРСР № 789-ХХП від 27 лютого 1991 року, в яких зазначено, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей.

Декларацією прав дитини, ухваленою Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року визначено, що дитина повинна зростати в умовах турботливості, має бути найкраще забезпечення інтересів дитини.

Відповідно до принципу 6 Декларації дитина повинна бути захищена від усіх форм недбалого ставлення батьків.

Суд, оцінивши всі докази в їх сукупності, прийшов до висновку, що відібрання малолітнього - ОСОБА_9 від батьків і передання його під опіку бабусі на теперішній час буде відповідати інтересам дитини.

На підставі ст. ст.19, 155, 164, 170 СК України і керуючись ст. ст. 10, 57,60,61,81, 88, 174, 213-215, 224, 367 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа - орган опіки та піклування виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав, задовольнити.

Відібрати від матері - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянки Українки, уродженки м. Бердянська та батька - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця м. Бердянська без позбавлення батьківських прав малолітнього ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Бердянська.

Передати малолітнього - ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Бердянська, Запорізької області під опіку його бабусі - ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженки м. Бердянська, громадянки України.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині відібрання дитини.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Запорізької області на протязі десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Бердянський міськрайонний суд

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: