Справа № 2/489/2474/2015
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
30 вересня 2015 року Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючого - судді Спінчевської Н.А.,
при секретарі - Ковальовій С.В.,
за участю позивачки ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «ІМЕКСБАНК» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, компенсації за невикористану відпустку, вихідної допомоги,
В серпні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «ІМЕКСБАНК» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, компенсації за невикористану відпустку, вихідної допомоги.
Позивачка вказує на те, що вона з 21 червня 2013 року по 23 квітня 2015 року працювала в ПАТ «ІМЕКСБАНК» провідним економістом відділення № 432. Звільнена у звязку зі скороченням штату. На день звільнення розрахунку за відпрацьований робочий час (квітень 2015 року) в сумі 1380 грн. 23 коп. та компенсацію за невиплачену відпусту в розмірі 3978 грн. 31 коп. відповідач не здійснив.
Станом на 2 червня 2015 року сума середнього заробітку, який відповідач зобовязаний їй сплатити за час затримки розрахунку складає 1867 грн. 37 коп..
Розмір вихідної допомоги складає 1664 грн. 30 коп..
Посилаючись на викладене, позивачка просила задовольнити позов та стягнути з відповідача заборгованість по виплаті заробітної плати за квітень 2015 року в розмірі 1380 грн. 23 коп., середній заробіток за весь час прострочення розрахунку - 1867 грн. 37 коп., суму компенсації за невикористану щорічну відпустку - 3978 грн. 31 коп., вихідну допомогу в розмірі середньомісячної заробітної плати.
В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити.
Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлений судом належним чином. Будь-яких пояснень на позов чи заперечень проти позову до суду не надав.
Відповідно до вимог ч.5 ст. 74 ЦПК України у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.
У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.
У відповідності до ст.ст. 224, 225 ЦПК України судом ухвалено про проведення заочного розгляду справи.
Заслухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи та оцінивши в сукупності надані докази, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1В, наказом № 1688-к від 21 червня 2013 року прийнята на роботу на посаду провідного економіста відділення № 432 ПАТ «ІМЕКСБАНК» у м. Миколаєві в порядку переведення з філії АТ «ІМЕКСБАНК» у м. Миколаєві.
Звільнена ОСОБА_1 з займаної посади з 23 квітня 2015 року на підставі п.1 ст. 40 КЗпП України.
Відповідно до ст.ст. 116, 117 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, проводиться в день звільнення. У разі невиплати з вини власника належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.. 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір, підприємство повинно виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.
В роз'ясненнях, що містяться в п. 32 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» № 9 від 6 листопада 1992 року з подальшими змінами передбачено, що у випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу в зв'язку з незаконним звільненням або переведенням, відсторонення від роботи - невиконанням рішення про поновлення на роботі, затримкою видачі трудової книжки або розрахунку він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з заробітку за останні два календарні дні місяці роботи. При цьому враховуються положення Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100.
Згідно зі ст. 83 КЗпП України у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі невикористані ним дні щорічної відпустки.
Таким чином, обов'язок по виплаті компенсації за невикористану відпустку при звільненні працівника покладається на роботодавця незалежно від прохання працівника про виплату такої компенсації.
Пунктом 2 розділу 2 Порядку, обчислення середньої заробітної плати для виплати компенсації за невикористані відпустки провадиться з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю виплати такої компенсації.
Як вбачається з матеріалів справи, грошова компенсація невикористану відпустку складає 3978 грн. 31 коп..
Середній заробіток за час затримки у виплаті сум при звільнені ОСОБА_1 за період з 23 квітня 2015 року складає 1867 грн. 37 коп..
Відповідно ст. 44 КЗпП України при припиненні трудового договору з підстав, зазначених у пункті 6 статті 36 та пунктах 1,2 і 6 статті 40 цього Кодексу, працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі не менше середнього місячного заробітку; у разі призову або вступу на військову службу, направлення на альтернативну (невійськову) службу (пункт 3 статті 36) - у розмірі двох мінімальних заробітних плат; внаслідок порушення власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, колективного чи трудового договору (статті 38 і 39) - у розмірі, передбаченому колективним договором, але не менше тримісячного середнього заробітку; у разі припинення трудового договору з підстав, зазначених у пункті 5 частини першої статті 41, - у розмірі не менше ніж шестимісячний середній заробіток.
Як вбачається з матеріалів справи, розмір заробітної плати ОСОБА_1 складає 1664 грн. 30 коп..
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
Відповідно зі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати.
Керуючись ст.ст.14, 15, 209, 212-215,224, 225 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «ІМЕКСБАНК» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, компенсації за невикористану відпустку, вихідної допомоги задовольнити.
Стягнути з публічного акціонерного товариства «ІМЕКСБАНК» на користь ОСОБА_1 1380 (одна тисяч триста вісімдесят) грн.. 23 коп. заборгованості по заробітній платі, 1867 (одна тисяча вісімсот шістдесят сім) грн. 37 коп. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, 3978 (три тисячі девятсот сімдесят вісім) грн. 31 коп. компенсації за невикористану відпустку, 1664 (одна тисяча шістсот шістдесят чотири) грн. 30 коп. вихідної допомоги.
Стягнути з публічного акціонерного товариства «ІМЕКСБАНК» на користь держави 243 грн. 60 коп. судового збору.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення .

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Н.А. Спінчевська