номер провадження 2/756/1409/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2015 року Оболонський районний суд м.Києва у складі:

головуючого - судді Кричиної А.В.

при секретарі Ганзюку Є.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «УКРТРАНСГАЗ», третя особа - ОСОБА_2, про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся із зазначеним позовом до відповідача, після збільшення розміру позовних вимог (т. 2 а.с. 24-26) просив суд скасувати Наказ № 512-к від 19.11.2014 року президента ПАТ «Укртрансгаз»; поновити ОСОБА_1 на посаді заступника начальника управління безпеки ПАТ «Укртрансгаз»; стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу та 3000, 00 грн. моральної шкоди.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що 20.11.2014 року ОСОБА_1 був ознайомлений з Наказом № 512-к від 19.11.2014 року, який підписаний президентом ПАТ «Укртрансгаз» ОСОБА_2, про звільнення позивача з посади заступника начальника управління безпеки ПАТ «Укртрансгаз» у зв'язку зі скороченням чисельності та штату працівників, п. 1 ст. 40 КЗпП України. Зазначений наказ є незаконним та підлягає скасування, оскільки зменшення чисельності штату працівників ПАТ «Укртрансгаз» не відбулось. Замість управління безпеки ПАТ «Укртрансгаз» створений Департамент безпеки, який отримав всі функції ліквідованого управління безпеки, при цьому чисельність працівників департаменту не зменшилась, а навпаки збільшилась. Департамент безпеки та охорони об'єктів ПАТ «Укртрансгаз» був створений у середині серпня 2014 року, згідно Наказу № 263 від 14.08.2014 року. Протягом серпня - листопада 2014 року на посади до Департаменту безпеки та охорони об'єктів не приймались нові працівники. Позивач до свого звільнення виконував всі обов'язки щодо забезпечення безпеки відповідача. Позивачу в порушення вимог ст. 49-2 КЗпП України не пропонувались посади у новоствореному Департаменті безпеки та охорони об'єктів. Крім того, ОСОБА_1 не пропонувались інші вільні посади у підрозділах безпеки у філіях ПАТ «Укртрансгаз». Незаконні дії відповідача порушили законні права позивача та призвели до моральних страждань, які полягають в тому, що внаслідок видання оскаржуваного наказу позивач вимушений був вживати додаткових зусиль для організації свого життя - звертатись до фахівців з права для захисту своїх прав, переживати негативні емоції.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, при цьому зазначив, що процедура скорочення працівників формально порушена не була, проте фактично скорочення працівників на підприємстві не відбулось. Було створено Департамент безпеки та охорони об'єктів ПАТ «Укртрансгаз», який має такі ж самі функції, що і Управління безпеки ПАТ «Укртрансгаз», разом з тим позивачу всі вільні посади, які відповідають його кваліфікації, стажу роботи, освіті.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечувала, в запереченнях зазначила, що відповідачем були дотримані всі вимоги законодавства щодо скорочення чисельності працівників та звільнення позивача. Згідно системного аналізу функціонування ПАТ «Укртрансгаз» в режимі економії, з метою підвищення ефективності організації праці було внесено зміни до штатної чисельності працівників та організаційної структури апарату відповідача. Листом від 03.09.2014 року № 8044/4-001 було повідомлено Голову об'єднаного профкому працівників апарату ПАТ «Укртрансгаз» про заплановані зміни організаційної структури апарату та можливі зміни умов праці, розірвання трудового договору їх штатними працівниками апарату. Наказом ПАТ «Укртрансгаз» від 15.09.2014 року № 304 були внесені зміни до штатного розпису працівників апарату з 17.09.2014 року, а саме із штатного розпису апарату було виведено 12 посад управління безпеки. 19.09.2014 року позивачу було вручено попередження працівника про звільнення згідно ч. 1 ст. 40 КЗпП України, яке мало відбутись 20.11.2014 року, у зв'язку із скороченням посади, яку позивач обіймав та запропоновано переведення на вакантні посади у ПАТ «Укртрансгаз» та інших структурних підрозділах станом на 17.09.2014 року. ОСОБА_1 було попереджено, що в разі відмови від переведення його буде звільнено згідно ч. 1 ст. 40 КЗпП України, позивач поставив підпис про ознайомлення з попередженням про звільнення та від переведення на запропоновані вакантні посади відмовився, що також підтвердив підписом. 29.10.2014 року позивачу було вручено під розпис повідомлення про надання вакансій для працевлаштування, як такому, посада його підпадає під скорочення та повторно запропоновано переведення на вакантні посади станом на 27.10.2014 року, 29.10.2014 року, проте ОСОБА_1 відмовився від переведення. Відповідачем було направлено лист Голові об'єднаного профкому працівників апарату ПАТ «Укртрансгаз» про надання дозволу на розірвання трудового договору з позивачем, листом профкому від 27.10.2014 року повідомлено, що позивач не є членом профспілки. Створення іншого підрозділу - Департаменту безпеки та охорони об'єктів згідно наказу ПАТ «Укртрансгаз» № 262 від 14.08.2014 року та введення в дію змін до штатного розпису підприємства згідно наказу № 263 від 14.08.2016 року, до моменту попередження позивача про скорочення штату працівників та його посади. Станом на 17.09.2014 року Департамент безпеки та охорони об'єктів був повністю укомплектований кадрами, вільних вакантних посад не було.

Третя особа в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, про що в справі містяться відповідні документи, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, в зв'язку з чим суд вважає можливим розглянути справу у його відсутності та постановити рішення на підставі наявних у справі доказів.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши письмові докази у справи, прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно п.1 ч.1 ст. 40 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадках: 1) змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Як роз'яснено в п.19 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 6 листопада 1992 року № 9 (з наступними змінами і доповненнями), розглядаючи трудові спори, пов'язані зі звільненням за п. 1 ст. 40 КЗпП України суди зобов'язані з'ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник чи уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника за його згодою на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджався за два місяці про наступне вивільнення.

Згідно наказу № 512-к від 19.11.2014 року ПАТ «УКРТРАНСГАЗ» ОСОБА_1 звільнено з посади заступника начальника управління безпеки, 20.11.2014 року у зв'язку зі скороченням чисельності та штату працівників, п. 1 ст. 40 КЗпП України. ( а.с. 127)

При звільненні ОСОБА_1 відповідачем були дотримані всі вимоги діючого законодавства.

Так, судом встановлено, що на підприємстві в дійсності відбулись зміни в організації виробництва і праці та відбулось скорочення штату працівників. Так, на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 01.03.2014 року № 65 № «Про економію державних коштів та недопущення втрат бюджету», (т. 1, а.с. 21-33) доручення Міністерства енергетики та вугільної промисловості України № 01/13-0473 від 24.03.2015 року (т. 1 а.с. 20) відповідачем згідно листа Голові Правління «Нафтогаз України» від 03.04.2014 року зроблено пропозиції щодо економічного та раціонального використання коштів (т.1 а.с. 37).

На виконання вимог закону відповідачем було направлено лист - повідомлення Голові об'єднаного профкому працівників апарату ПАТ «УКРТРАНСГАЗ» про зміни організаційної структури апарату, також повідомлено, що з 03.12.2014 року може бути змінено умови праці в тому числі розірвано трудовий договір із штатними працівниками апарату ПАТ «УКРНРАНСГАЗ». (т. 1, а.с. 39) Наказом ПАТ «Укртрансгаз» від 15.09.2014 року № 304 «Про затвердження змін до штатних розписів» були внесені зміни до штатного розпису працівників апарату з 17.09.2014 року, а саме відповідно додатку № 11 до вказаного наказу виведено посаду заступника начальника управління безпеки, яку обіймав ОСОБА_1 (а.с. 40-42)

Згідно ст. 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації.

Судом встановлено, що відповідно до вимог зазначеної статті відповідачем 19.09.2014 року надано позивачу попередження згідно якого запропоновано ОСОБА_1 переведення на вакантні посади, згідно з переліком вакантних посад станом на 17.09.2014 року та роз'яснено, що у разі відмови від переведення позивача буде звільнено із займаної посади за п. 1 ст. 40 КЗпП України, ОСОБА_1 не погодився з переведенням, про що свідчить його особистий підпис. Як з'ясовано в суді, позивач помилково поставив дату ознайомлення, саме 19.11.2014 року, що підтверджує акт від 19.09.2014 року. (т. 1 а.с. 43, 152).

29.10.2014 року позивачу повторно було вручено повідомлення про надання вакансій для працевлаштування, як такому, посада його підпадає під скорочення та повторно запропоновано переведення на вакантні посади станом на 27.10.2014 року, 29.10.2014 року. Позивач також відмовився від пропозиції щодо переведення на посаду, що засвідчив своїм підписом. ( т. 1, а.с. 44)

Згідно ст. 43 КЗпП України розірвання трудового договору з підстав, передбачених п. 1 ст. 40 КЗпП України, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника) первинної профспілкової організації, членом якої є працівник. При розгляді справи судом встановлено, що згідно листа Об'єднаного профкому працівників апарату ПАТ «УКРТРАНСГАЗ» від 27.10.2014 року № 91/50 працівник ОСОБА_1 не є членом профспілки. (а.с 126)

Посилання позивача про створення Департаменту безпеки та охорони об'єктів ПАТ «УКРТРАНСГАЗ» замість Управління безпеки, в якому були вакантні посади, та які відповідач зобов'язаний був запропонувати ОСОБА_1 не знайшли свого підтвердження при розгляді справи. Так, вказаний підрозділ створено згідно наказу ПАТ «УКРТРАНСГАЗ» № 262 від 14.08.2014 року та 18.08.2014 року Головою правління затверджено Положення про департамент безпеки та охорони об'єктів ПАТ «УКРТРАНСГАЗ». Даний структурний підрозділ створений до проведення скорочення чисельності працівників ПАТ «УКРТРАНСГАЗ», на час скорочення посади позивача був укомплектований та вакантних посад не мав. (т. 2, а.с. 8-13) Зазначене підтверджується Змінами до штатного розпису введених з 16.08.2014 року Наказом № 263 ( а.с.140-142), і списками вакантних посад станом на 17.09.2014 року, на 27.10.2014 року та станом на 29.10.2014 року ( а.с. 45-123).

Відповідно до ч. 3 ст. 64 ГК України підприємство самостійно визначає свою організаційну структуру, встановлює чисельність працівників і штатний розпис.

Таким чином, дослідженими доказами доведено, що на підприємстві дійсно відбулися зміни в організації виробництва і праці, які потягли скорочення чисельності і штату працівників, та відповідне звільнення ОСОБА_1 з посади, згідно п. 1 ст. 40 КЗпП України, у зв'язку зі скороченням штату працівників відбулося з дотриманням чинного законодавства.

Щодо вимог про відшкодування моральної шкоди, які заявлено позивачем, то слід зазначити, що згідно ст. 237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Згідно статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків) встановлених частиною другою цієї статті.

При розгляді справи судом не встановлено протиправних дії відповідача, які б призвели до заподіяння позивачу моральної шкоди, а отже і вимоги позивача щодо відшкодування моральної шкоди є необґрунтованими і не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 40, 42, 43, 49-2, 233 КЗпП України, ст.ст. 3, 10, 11, 57-59, 60, 61, 73, 209, 212-215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

В задоволені позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «УКРТРАНСГАЗ», третя особа - ОСОБА_2, про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, моральної шкоди відмовити в повному обсязі.

Апеляційну скаргу може бути подано до Апеляційного суду м.Києва через Оболонський районний суд м.Києва протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи Апеляційним судом м. Києва.

Суддя: