АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 537/326/15-ц Номер провадження 22-ц/786/2735/15Головуючий у 1-й інстанції Фадєєва С.О. Доповідач ап. інст. Пилипчук Л. І.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області у складі:

головуючого: судді Пилипчук Л.І.,

суддів: Кривчун Т.О., Чумак О.В.,

при секретарі: Філоненко О.В.,

за участю: прокурора Мироненко О.В., представників відповідачки - ОСОБА_2 та адвоката Оловятенко О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4

на рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 08 червня 2015 року

по справі за позовом прокуратури м. Ірпіня Київської області в інтересах Бучанської міської ради Київської області до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості по сплаті коштів за відновну вартість зелених насаджень,-

в с т а н о в и л а :

У січні 2015 року прокурор м. Ірпіня Київської області звернувся до суду в інтересах Бучанської міської ради Київської області з позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості по сплаті коштів за відновну вартість зелених насаджень сумі 856180,82 грн.

В обгрунтування позовних вимог вказував, що рішенням Бучанської міської ради від 28 травня 2009 року ОСОБА_5 передано у приватну власність земельні ділянки : площею 0,1000 га - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та площею 0,2750 га - для ведення особистого селянського господарства по АДРЕСА_1 в м. Буча. За результатами обстеження зелених насаджень, що знаходяться на вказаних земельних ділянках, складені відповідні акти. Згідно з розрахунками відновної вартості зелених насаджень загальна відновна вартість зелених насаджень на вказаних земельних ділянках становила 892227,74 гривень. З урахуванням часткової сплати коштів за відновну вартість зелених насаджень в сумі 36 046,92 грн. до міського бюджету м. Буча за ОСОБА_4 рахується заборгованість по сплаті відновної вартості зелених насаджень в сумі 856180,82 грн., що прокурором встановлено при проведенні перевірки на підставі постанови міжвідомчої наради від 16.10.2014 року.

Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 08 червня 2015 року позовні вимоги задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь Бучанської міської ради Київської області заборгованість по сплаті коштів за відновну вартість зелених насаджень у сумі 856 180,82 грн. та на користь держави 8 561,81 грн. судового збору.

Відповідачка подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просила рішення скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову прокурора.

Зокрема, посилалася на неправильне застосування норм ст.ст.10,16.60,61 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст.ст.5, 10, 28 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», пунктів 3-5 Постанови КМУ №10456 від 01.08.2006р, оскільки Бучанська міська рада в межах зазначених норм самостійно вирішила майнові питання щодо збереження земельних насаджень, які знаходяться на земельних ділянках, що відведені їй, шляхом передачі зелених насаджень в кількості 288 шт. на зберігання без сплати їх відновної вартості (до моменту видалення).

Вважає, що судом першої інстанції неправильно застосовані правила позовної давності та помилково зроблено висновок, що перебіг позовної давності для прокурора починається від дня, коли прокурор дізнався або міг дізнатися про порушення інтересів держави.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які брали участь у розгляді справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, рішенням сорок сьомої сесії п'ятого скликання Бучанської міської ради Київської області від 10.02.2009 року погоджено ОСОБА_4 місце розташування земельної ділянки загальною площею 3750 кв.м, з яких 1000 кв.м для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та 2750 кв.м для ведення особистого селянського господарства по АДРЕСА_2; надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність. /а.с.6/

Рішенням п'ятдесят другої сесії п'ятого скликання Бучанської міської ради Київської області від 28.05.2009 року затверджено ОСОБА_5 проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передано у приватну власність. Зобов'язано ОСОБА_5 забезпечити збереження зелених насаджень, що розташовані на земельних ділянках в загальній кількості 288 шт., видалення зелених насаджень проводити з дозволу виконавчого комітету Бучанської міської ради та сплати відновної вартості, відповідно до розрахунку; попереджено ОСОБА_5, що приступати до використання земельних ділянок до встановлення їх меж в натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право власності на них, забороняється./а.с.18/

Із актів № 692 та № 693 від 22.04.2009 року вбачається, що на земельних ділянках, виділених ОСОБА_4, знаходяться земельні насадження, а саме 288 дерев сосни. /а.с. 12-13/

Відповідно до розрахунків відновної вартості зелених насаджень, затверджених директором КП КОР «Обласний лісгосп» 27.04.2009 року, відновна вартість 73 сосен на земельній ділянці для будівництва та обслуговування жилого будинку становить 226 384,34 грн.; відновна вартість 215 сосни на земельній ділянці для ведення особистого селянського господарства становить 665 843,40 грн./а.с.14,15/

13 травня 2010 року ОСОБА_4 отримала державні акти на право власності на земельну ділянку площею 0,1000 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (серія НОМЕР_1) та на земельну ділянку площею 0,2750 га для ведення особистого селянського господарства (серія НОМЕР_2./а.с.24,25/

Як вбачається з копій квитанцій і виписок по рахункам, долучених до матеріалів справи, ОСОБА_5 27.01.2010 року сплатила відновну вартість зелених насаджень в сумі 36 046,92 грн., тоді як мала сплатити до міського бюджету під час передачі їй земельних ділянок у власність загальну відновну вартість земельних насаджень в сумі 892 227,74 грн./а.с. 21-23/

Охороні та відновленню підлягають усі зелені насадження в межах населених пунктів під час проведення будь-якої діяльності, крім зелених насаджень, які висаджені або виросли самосівом в охоронних зонах повітряних і кабельних ліній, трансформаторних підстанцій, розподільних пунктів і пристроїв, що встановлено ч.1 ст.28 Закону «Про благоустрій населених пунктів» в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин. Пунктом 3 цієї статті також встановлюється, що видалення дерев, кущів, газонів і квітників здійснюється в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України.

Обов'язок сплати відновної вартості багаторічних насаджень під час передачі земельної ділянки у власність встановлений постановою Кабінету Міністрів України, яка є підзаконним актом вищої юридичної сили, ніж рішення органу місцевого самоврядування, яке, в свою чергу, не повинно суперечити постановам КМ України.

Так, пунктом 11 Порядку видалення дерев, кущів, газонів і квітників у населених пунктах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2006 року № 1045, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, передбачено, що відновна вартість зелених насаджень, розташованих на земельній ділянці, що відведена в установленому порядку фізичній чи юридичній особі, сплачується під час передачі такої ділянки у власність відповідної особи.

Отже, в разі набуття права власності на земельну ділянку необхідність сплати до бюджету відновної вартості розташованих на ній багаторічних насаджень законодавець пов'язує з самим фактом переходу права власності на них до власника земельної ділянки. Аналогічний правовий висновок зробив Верховний Суд України в справі №6-24цс13 від 03.04.2013 року, згідно якого в разі приватизації громадянином земельної ділянки необхідність сплати до бюджету відновної вартості розташованих на ній багаторічних зелених насаджень виникає з самого лише факту переходу до громадянина права власності на земельну ділянку, а відтак, і розташованих на ній зелених насаджень, і не пов'язується з їх фактичним видаленням.

На підставі викладеного колегія суддів погоджується з висновком районного суду в тій частині, що при отриманні державних актів на право власності на земельні ділянки ОСОБА_5 зобов'язана була в повному обсязі сплатити відновну вартість зелених насаджень, що знаходились на території земельної ділянки, переданої їй у власність, а отже позовні вимоги прокурора є обгрунтованими.

Однак місцевий суд, встановивши зазначені обставини, помилково не звернув увагу на те, що прокурор , подаючи позов, пропустив строк позовної давності, про його поновлення з поважних причин не заявляв, а згідно ч.4 ст.267 ЦПК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, місцевий суд не врахував , що згідно із частиною першою статті 46 ЦПК України органи та інші особи, які відповідно до статті 45 цього Кодексу звернулися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересів, мають процесуальні права й обов'язки особи, в інтересах якої вони діють, за винятком права укладати ми мирову угоду. Тобто, прокурор, який бере участь у справі, має обов'язки і користується правами сторони, крім права на укладення мирової угоди.

Таким чином, положення закону про початок перебігу позовної давності поширюється й на звернення прокурора до суду із заявою про захист державних інтересів, а тому висновок районного суду про початок перебігу позовної давності з дня виявлення прокурором порушень земельного законодавства під час здійснення прокурором перевірки - є помилковим.

За змістом статей 256, 261 ЦК України позовна давність є строком пред'явлення позову як безпосередньо особою, право якої порушене, так і тими суб'єктами, які уповноважені законом звертатися до суду з позовом в інтересах іншої особи - носія порушеного права (інтересу).

При цьому як у випадку пред'явлення позову самою особою, право якої порушене, так і в разі пред'явлення позову в інтересах цієї особи іншою уповноваженою на це особою, відлік позовної давності обчислюється з одного й того самого моменту: коли особа довідалася або могла довідатися про порушення її права або про особу, яка його порушила.

З огляду на викладеного , початок строку позовної давності слід рахувати від дня одержання ОСОБА_4 державних актів про право власності на земельні ділянки 13.05.2010 року , а тому на час звернення прокурора в суд з даним позовом у січні 2015 року - строк давності сплив, що є підставою для відмови в позові.

Враховуючи викладене, колегія суддів рішення місцевого суду скасовує та ухвалює нове рішення про відмову в задоволенні позову у зв'язку зі спливом позовної давності.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, п.3,4 ч.1 ст.309, ст. ст. 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів -

В и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - задовольнити.

Рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 08 червня 2015 року - скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову прокурора м.Ірпіня Київської області - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: /підпис/ Л.І. Пилипчук

Судді: /підпис/ Т.О. Кривчун

/підпис/ О.В.Чумак

КОПІЯ ВІРНО:Суддя апеляційного суду

Полтавської області ______ Л.І. Пилипчук