Справа № 569/8714/15-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
04 вересня 2015 року
Рівненський міський суд Рівненської області
в особі головуючого-судді Бучко Т.М.
секретар Тригубець Ю.М.
з участю позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_2» ( ПАТ «ВіЕйБі Банк» ) про захист прав споживача та стягнення коштів,
В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що уклав з відповідачем договори банківського строкового вкладу. Після закінчення терміну вкладів та подання заяви про його повернення банк у порушення умов договору грошові вклади не повернув.
В судовому засіданні позивач позов підтримав повністю та з аналогічних підстав. Просить позов задовольнити.
Представник відповідача в судове засідання не з'явився, хоча про день, місце та час розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення.
За згодою позивача відповідно до ст.224 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Судом встановлено, що 17 лютого 2014 року між позивачем та ПАТ «ВіЕйБі Банк» в особі відділення № 8 було укладено договір банківського вкладу «З любовю VAB!. Тринадцятимісячний» № 746853/2014 ( в національній валюті України ).
Відповідно до п.1.1 договору вкладник розміщає в банку строковий вклад на умовах депозитного продукту «З любовю VAB!.» в національній валюті на строк тринадцять місяців. Сума початкового вкладу 204000 грн., яка може бути збільшена за правилами, визначеними п.1.8 договору.
Пунктом 1.5 договору передбачено обовязок банку нараховувати та сплачувати вкладникові проценти за час користування коштами вкладу за ставкою 25 % річних.
У відповідності до п.1.7 договору датою вимоги вкладником вкладу встановлено 17 березня 2015 року.
17 червня 2014 року між позивачем та ПАТ «ВіЕйБі Банк» в особі відділення № 8 було укладено договір банківського вкладу «Марафон лояльності. Максимум доходу. ЕПС» № 810396/2014 ( в національній валюті України ).
Відповідно до п.1.1 договору вкладник розміщає в банку строковий вклад на умовах депозитного продукту «Марафон лояльності_Максимум доходу_ЕПС» в національній валюті на строк тринадцять місяців з щомісячною виплатою процентів. Сума початкового вкладу 5290 грн., яка може бути збільшена за правилами, визначеними п.1.8 договору.
Пунктом 1.5 договору передбачено обовязок банку нараховувати та сплачувати вкладникові проценти за час користування коштами вкладу за ставкою 27 % річних з першого по шостий місяць дії вкладу. З сьомого по тринадцятий місяць дії вкладу стандартна ставка за вкладом становить 10 процентів річних.
У відповідності до п.1.7 договору датою вимоги вкладником вкладу встановлено 17 липня 2015 року.
З 17 жовтня 2014 року відповідач припинив виплату процентів за депозитами. 2 квітня 2015 року позивач отримав 200000 грн. від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб як частину вкладу № 746853/2014.
Відповідно до положень ст.525, 526, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону та договору, одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається.
Згідно ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.
Як вбачається зі ст.1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона ( банк ), що прийняла від другої сторони ( вкладника ) або для неї грошову суму ( вклад ), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.
Частини 1 та 2 ст.1060 ЦК України передбачає, що договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу ( вклад на вимогу ) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку ( строковий вклад ). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника.
Аналогічні положення містяться і у п.3.3 Положення про порядок здійснення банками України вкладних ( депозитних ) операцій з юридичними та фізичними особами, затвердженого постановою Правління НБУ від 3 грудня 2003 року № 516.
Як передбачено ст.1074 ЦК України, обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути повязані з легалізацією ( відмиванням ) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансування тероризму.
Жодних обмежень прав позивача щодо розпорядження грошовими коштами умовами договору банківського вкладу, укладеного між сторонами, не встановлено.
Відповідно до ст.41 Конституції України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.
Таким чином, відмова відповідача від повернення належних позивачу коштів на його вимогу є порушенням умов договору і прав позивача як власника.
Підлягає до задоволення вимога позивача про стягнення процентів за користування відповідачем грошовими коштами понад строк дії договорів в сумі 6080,96 грн. та 3400,89 грн. У відповідності до правової позиції Верховного Суду України, викладеної у справі № 6-247цс14, проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк по день фактичного їх повернення вкладникові.
Статтею 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.
У відповідності до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.
Згідно ст.88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір.
На підставі викладеного та керуючись ст.10, 60, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст.525, 526, 530, 549, 625, 629, 1058, 1060, 1074 ЦК України, суд
Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_2» про захист прав споживача та стягнення коштів - задовольнити.
Стягнути з ПАТ «ВіЕйБі Банк» на користь держави 1618 ( одна тисяча шістсот вісімнадцять ) грн. 73 коп. судового збору.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем до Рівненського міського суду протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено позивачем до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя :