АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження
№ 22-ц/796/9181/2015 Головуючий у 1-й інстанції: Парамонов М.Л.
Доповідач - Українець Л.Д.
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

08 липня 2015 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ

Апеляційного суду міста Києва

В складі : головуючого - Українець Л.Д.

суддів - Шебуєвої В.А.

- Крижанівської Г.В.

при секретарі - Горобець А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «БІ-МАЙНО» на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 30 квітня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ», Товариства з обмеженою відповідальністю «БІ-МАЙНО», Головного управління юстиції у м. Києві, третя особа: Єгорова Марина Євгенівна - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу, про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири та реєстрації права власності, визнання права власності на нерухоме майно,-

в с т а н о в и л а :

У квітні 2015 року ОСОБА_2 через свого представника ОСОБА_4 звернувся в суд з позовом до відповідачів про визнання недійсними право власності зареєстроване за номером запису і договору купівлі-продажу квартири та визнання права власності за позивачем.

В позовній заяві поданій до суду заявлено клопотання про забезпечення позову, мотивоване тим, що у зв'язку з неодноразовою зміною власності на квартиру без відома його, як власника, існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі, а також, без вжиття таких заходів для відновлення порушеного права необхідно буде докласти значних зусиль, оскільки внаслідок реєстрації Головним територіальним управлінням юстиції у м. Києві права власності за ТОВ «Кей-Колект», ТОВ «Кей-Колект» відчужила ТОВ «Бі-майно» квартиру позивача, про що позивач довідався з Договору купівлі-продажу квартири (з відкладальною умовою) від 21.03.2015 року, укладеного між ТОВ «Кей-колект» і ТОВ «Бі-майно» та посвідченого третьою особою.

З урахуванням наведеного просив суд вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 30 квітня 2015 року накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 (загальна площа квартири - 69,8 кв. м, за даними БТІ - 70,50 кв. м, житлова площа - 42,20 кв. м), яка зареєстрована на ім'я ТОВ «Кей-колект», код ЄДРПОУ - 37825968.

Копію ухвали постановлено надіслати до Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві - для негайного виконання.

Не погоджуючись з ухвалою, ТОВ «Бі-майно» подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволені клопотання про забезпечення позову.

Зазначає, що суд першої інстанції, вирішуючи питання про забезпечення позову, не звернув увагу, що позивачем не надано жодного доказу, що свідчив би про порушення його прав та обов'язковості накладенням арешту на квартиру, що належить на законних підставах апелянту. Більш того, в ухвалі зазначається: накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1, яка зареєстрована на ім'я ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» в той час, коли саме позивачем до матеріалів справи було надано копію договору купівлі-продажу квартири від 12.03.2015 року, укладеного між ТОВ «Кей-Колект» і ТОВ «БІ-МАЙНО, та копію Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, з якого вбачається що власником квартири є ТОВ «БІ-МАЙНО».

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи клопотання позивача про забезпечення позову суд першої інстанції підставно виходив з того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до частин 1, 3 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно пунктів 1,2 ч. 1 ст. 152 ЦПК позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб та забороною вчиняти певні дії.

У п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо необхідності забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1 (загальна площа 69,8 кв. м, за даними БТІ 70,50 кв.м, житлова площа - 42,20 кв.м, оскільки між сторонами існує спір про право на зазначену квартиру.

Не є підставою для скасування ухвали суду, посилання апелянта на те, що власником квартири є ТОВ «БІ-МАЙНО», а не ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ», як зазначено в ухвалі суду від 30.04.2015 року, оскільки це є опискою і підлягає виправленню судом, який постановив ухвалу.

Відповідно до п.1 ч.1.ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Оскільки ухвалу постановлено з дотриманням норм процесуального права, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав до її скасування.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і на суть постановленої ухвали не впливають.

Керуючись ст.ст. 303,304,307,312,313-315 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «БІ-МАЙНО» відхилити.

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 30 квітня 2015 року про забезпечення позову залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з часу її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий :

Судді :