справа №176/993/15-ц
провадження №2/176/888/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2015 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Волчек Н.Ю.,

при секретарі Ханіній М.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Жовті Води цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Жовтоводської міської ради з третіми особами ОСОБА_2, ОСОБА_3 про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на ? частку квартири в порядку спадкування за законом,-

В С Т А Н О В И В :

20 травня 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом, який уточнила та просить постановити судове рішення, яким встановити факт прийняття нею спадщини та визнати за нею право власності на ? частку житлової квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті її батька ОСОБА_4, померлого 28 березня 2002 року.

В обґрунтування своїх вимог посилалась на такі обставини.

На підставі свідоцтва про права власності на житло від 19.05.1994 року, виданого Жовтоводським міським комітетом приватизації, їй на праві приватної часткової власності належить ? частка житлової квартири по вул. Франка, 38/63 в м. Жовті Води Дніпропетровської області. Разом із нею на праві спільної часткової власності в рівних частках по ? частині належить її двом синам ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (треті особи по справі на стороні позивача). Інша ? частка визначеного житла належить її батькові ОСОБА_4, який помер 28.03.2002 року, що підтверджується актовим записом про смерть №229 від 28.03.2002 року, виданого відділом РАГС Жовтоводського МУЮ Дніпропетровської області. Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, а саме: на ? частку квартири, що розташована в м. Жовті Води по вул. Франка, 38/63, в якій вона разом із синами залишилася мешкати та користуватись житловою квартирою, яка згідно правовстановлюючих документів належала їм на праві спільної часткової власності в рівних частках. Після смерті батька позивачка не зверталася до нотконтори для оформлення спадщини, оскільки фактично прийняла спадщину, продовжуючи мешкати в квартирі з дітьми, так як, їй та її синам також належить відповідна частка на праві власності, з вязку із чим, помилково вважала не потрібним оформлювати в установлений законом строк частку квартири, належну померлому батькові. Однак у подальшому, при зверненні до Жовтоводської ДНК із наміром оформлення частки спадщини та отримання відповідного свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено (в усній формі) у звязку із пропуском 6-ти місячного строку та з тих підстав, що з 01 січня 2004 року зазнало змін законодавство щодо спадкування в звязку з прийняттям нового Цивільного Кодексу України.

Сторони надали у судове засідання заяви про розгляд справи без їх участі. Позивач на задоволенні позову наполягає, відповідач позовні вимоги визнає в повному обсязі, та просить їх задовольнити. Треті особи на стороні позивача, кожен окремо, також просять позов задовольнити.

З урахуванням поданих сторонами по справі заяв, суд вважає за можливе провести розгляд справи у їх відсутності та у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, з'ясувавши обставини справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Стаття 392 ЦК України передбачає, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно свідоцтва про смерть серії І-КИ №443982, виданого відділом РАГС Жовтоводського МУЮ Дніпропетровської області, 28 березня 2002 року помер ОСОБА_4 у віці 68 років м. Жовті Води (а.с.11).

Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та копії свідоцтва про одруження останньої, померлий 28 березня 2002 року ОСОБА_4 є батьком позивачки ОСОБА_2 (дівоче прізвище ОСОБА_4) ОСОБА_6 (а.с.11,29,30).

Згідно свідоцтва про право власності на житло від 19 травня 1994 року, квартира АДРЕСА_2 на праві приватної спільної часткової власності ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_2 по 14,9 кв.м. (а.с.10). Тобто ? належала батькові позивачки.

ОСОБА_1 звернувшись до нотаріальної контори для прийняття спадщини, але їй у видачі свідоцтво про право на спадщину відмовлено, у зв`язку з пропущенням терміну для прийняття спадщини.

У підтвердження поважності причин пропуску строку позивач посилалася на необізнаність норм законів, та вважала, що фактично прийняла спадщину, оскільки інша частина квартири належить їй та її дітям.

Згідно ч.3 ст.58 ЦПК України суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Згідно ст.549 ЦК УРСР, норми якої діяли на час смерті ОСОБА_4 та відповідно відкриття спадщини, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Згідно зазначеного Кодексу прийнята спадщина визнається належною спадкоємцю з часу відкриття спадщини. Нормами спадкового права за ЦК в ред..1963 року передбачалось, що спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв всю массу спадщини.

Згідно п.133 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженою МЮУ 18.09.1994 року №18/5, яка діяла на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_4, свідоцтво про право на спадщину видавалось спадкоємцям які прийняли спадщину, тобто таким, які фактично вступили в управління чи володіння спадковим майном або подали заяву про прийняття спадщини в установлений законом строк.

Враховуючи вищевикладене, факт того що позивачка від спадщини не відмовилася, фактично спадщину вже прийняла, та оскільки факт належності спадкового майна спадкодавцю доведений в судовому засіданні, а позивачка позбавлена можливості в іншому порядку, крім судового, підтвердити своє право, що в якості обставин, викладених в позові, визнається відповідачем у поданій до суду заяви, суд вважає за необхідне визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину квартири АДРЕСА_3 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4, померлого 28 березня 2002 року.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10,11,60,61, 212-215 ЦПК України суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Жовтоводської міської ради з третіми особами ОСОБА_2, ОСОБА_3 про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на ? частку квартири в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_1 після смерті 28 березня 2002 року батька ОСОБА_4.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянки України, що має ідентифікаційний номер НОМЕР_1 право власності на ? частину квартири АДРЕСА_4 в порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_4, померлого 28 березня 2002 року.

Судовий збір віднести за рахунок позивача.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі через Жовтоводський міський суд Апеляційному суду Дніпропетровської області на протязі 10 днів апеляційної скарги.

Суддя Жовтоводського міського суду

Дніпропетровської області ОСОБА_7