РІШЕННЯ

іменем України

16 вересня 2015 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді Овдієнка В.В.

з участю секретаря Іванової О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Територіальної громади Геніївської сільської ради Зміївського району Харківської області, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадщину в порядку спадкування за законом,

в с т а н о в и в:

31.08.2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив визнати за ним право власності на спадщину в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 його діда ОСОБА_4 у вигляді житлового будинку АДРЕСА_1 (літ. А-1, загальною площею 62,6 м2, житлова площа 39,2 м2) з надвірними будівлями.

В обґрунтування позовної заяви ОСОБА_1 зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_6 померла друга дружина його діда ОСОБА_5, яка була зареєстрована та мешкала в будинку АДРЕСА_1 та була власником ? частини вказаного житлового будинку.

Станом на час смерті ОСОБА_5 у будинку за місцем її останньої реєстрації ніхто не був зареєстрований.

При цьому, приблизно у 2000 році, ОСОБА_5 захворіла і її було направлено до с. Стрілеча (де вона і померла), а його дід переїхав з с. Геніївка до місця своєї та його реєстрації в м. Харків. З того часу вони мешкали з ним разом однією сім'єю, хоча після смерті своєї дружини у встановлений шестимісячний термін її чоловік ОСОБА_4 вступив в управління та володіння її спадковим майном: у період часу з ІНФОРМАЦІЯ_6 по 29.02.2004 року доглядав за ним та використовував речі померлої у власних цілях.

Тобто, спадщину після смерті ОСОБА_5 прийняв одноособово його дід ОСОБА_4 і, таким чином, мав би оформити свої спадкові права, чого зроблено не було і ІНФОРМАЦІЯ_1 він помер за місцем своєї реєстрації у м. Харкові, де на той момент він постійно проживав та був зареєстрований.

Станом на момент його смерті у квартирі в м. Харкові були зареєстровані він (позивач), дочка ОСОБА_4 - ОСОБА_2, чоловік онуки - ОСОБА_6, онука - ОСОБА_3 Фактично у квартирі постійно проживав тільки він, оскільки мати ОСОБА_2 мешкала в с. Геніївка, а його сестра ОСОБА_3 з чоловіком за іншою адресою.

Враховуючи, що його мати ОСОБА_2 у квартирі з його дідом не мешкала, а проживав з ним тільки він з 2000 року, можна сказати, що його матір спадщину не приймала і, за черговістю, він має бути спадкоємцем 4-ї черги як особа, яка постійно проживала разом зі спадкодавцем станом на момент його смерті не менше 5 років.

Вважав, що після смерті діда відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку АДРЕСА_1 з надвірними будівлями в цілому, оскільки ? частину він прийняв після смерті своєї дружини, а інша ? частина належала йому на праві власності.

Земельна ділянка, що знаходиться за вищевказаною адресою (під будинком), не приватизована, оскільки дід та його дружина за життя не отримували державного акта на землю.

Після його звернення до нотаріальної контори з приводу оформлення спадкового майна померлого діда, йому було повідомлено про те, що необхідно надати правовстановлюючий документ на будинок (свідоцтво про право власності). Після надання ним всіх документів, необхідних для оформлення спадщини, нотаріус повідомив про те, що спадщина оформлюватиметься на матір, як на спадкоємця, який був зареєстрований зі спадкодавцем станом на момент смерті. Він повідомив нотаріуса про те, що мати не проживала з дідом на момент смерті, а лише була зареєстрована, і фактично вона мешкала в с. Геніївка, однак нотаріус вказав на те, що для нього доказове значення має довідка про зареєстрованих громадян, а доводити протилежне (не проживання) він має у судовому засіданні, що й змусило його звернутися до суду з даним позовом.

Вказані вище обставини дають йому змогу впевнено стверджувати про те, що ОСОБА_2 спадщину після смерті батька не приймала, оскільки не проживала разом з ним за однією адресою станом на момент його смерті.

Належним чином повідомлені сторони в судове засідання не з'явилися.

Позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_7 від позову не відмовилися, подали заяви про проведення судового засідання за їх відсутністю, наполягали на задоволенні позову.

Представник відповідача сільський голова Геніївської сільської ради Зміївського району Харківської області Русін Ю.В. подав заяву, в якій просив розглянути справу за відсутністю представника Геніївської сільської ради Зміївського району Харківської області

Відповідачка ОСОБА_2 заперечень проти позовної заяви не подавала, її неявка не перешкоджає судовому розгляду позовної заяви ОСОБА_1 (а. с. 24)

Відповідачка ОСОБА_3 подала заяву, в якій позов визнала, підтвердила обставини, викладені у позовній заяві та просила розглянути справу за її відсутністю.

Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з'явилися, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного:

Спірним є житловий будинок АДРЕСА_1, який, згідно технічного паспорту на житловий будинок, довідки КП "Зміївське бюро технічної інвентаризації", довідки Геніївської сільської ради Зміївського району Харківської області від 17.03.2015 року, згідно архівних матеріалів БТІ, станом на 31.12.2012 року належав: ОСОБА_4 в 1/2 частині на підставі договору дарування, посвідченого виконкомом Геніївської сільської ради 01.10.1993 року р-р №178; ОСОБА_5 в 1/2 частині на підставі договору дарування, посвідченого Зміївською ДНК 21.02.1996 року р-р №1-420. Інвентаризаційна вартість станом на 08.07.2015 року складає 88500 грн. (а. с. 26-31).

ОСОБА_4 та ОСОБА_9 перебували в зареєстрованому шлюбі з 20.01.1953 року по день смерті ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтверджується даними свідоцтва про одруження та свідоцтва про смерть ОСОБА_10 (а. с. 16, 18).

15.04.1994 року ОСОБА_4 перебував у зареєстрованому шлюбі ОСОБА_5, що підтверджується відомостями свідоцтва про шлюб. (а. с. 22).

ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 у віці 63 роки в с. Стрілече Харківського району Харківської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 01.07.2003 року Геніївською сільською радою Зміївського району Харківської області. (а. с. 11).

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 79 років в м. Харків, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 26.09.2006 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану №4 Харківського обласного управління юстиції. (а. с. 12).

Даними довідки Фрунзенської районної ради м. Харкова №8 від 28.08.2006 року в будинку АДРЕСА_2 був зареєстрований ОСОБА_1, його дід ОСОБА_4, батько ОСОБА_11, мати ОСОБА_2, сестра ОСОБА_3, зять ОСОБА_6 (а. с. 13).

ОСОБА_2., 1953 року народження, є дочкою ОСОБА_4 та ОСОБА_9, та матір'ю ОСОБА_3 та ОСОБА_1, що підтверджується даними свідоцтв про народження та свідоцтв про шлюб. (а. с. 17-21).

З довідки Геніївської сільської ради №472 від 17.03.2015 року вбачається, що ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6, дійсно на день смерті була зареєстрована і постійно проживала в будинку АДРЕСА_1. Крім неї на момент смерті і по теперішній час за вказаною адресою більше ніхто не зареєстрований і не проживає, в тому числі малолітні і неповнолітні діти. (а. с. 26).

З повідомлення Зміївської державної нотаріальної контори від 10.09.2015 року вбачається, що після померлої 29.04.2003 року ОСОБА_5 з заявами про прийняття або відмову від спадщини у встановлений законом шестимісячний термін, до нотаріальної контори ніхто із спадкоємців не звертався; заповіти від імені померлої в нотаріальній конторі не посвідчувався. (а. с. 50).

З повідомлення Двадцятої Харківської державної нотаріальної контори від 08.09.2015 року вбачається, що після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 заяви про прийняття або відмови від спадщини до 12 Харківської державної нотаріальної контори не надходили. Спадкова справа не заводилась. Свідоцтва про право на спадщину не видавались. (а. с. 54).

Згідно акту обстеження від 20.08.2015 року, складеного депутатом Геніївської сільської ради Зміївського району Харківської області ОСОБА_12, з участю свідків ОСОБА_13, ОСОБА_14, вбачається, що після смерті ОСОБА_5 протягом шести місяців проживав її чоловік ОСОБА_4, який вступив у володіння майном померлої. В подальшому, ОСОБА_4 проживав в м. Харків за місцем реєстрації по АДРЕСА_2, по АДРЕСА_1 фактично проживала ОСОБА_2 (а. с. 63).

Правовідносини щодо спадщини після померлої 29.04.2003 року ОСОБА_5 регулюються за правилами ЦК УРСР 1963 року.

У відповідністю з ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР 1963 року, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені) дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

ОСОБА_4 був спадкоємцем першої черги за законом після померлої 29.04.2003 року дружини ОСОБА_5, та прийняв спадщину відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР 1963 року.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ч. 1 ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Відповідно до ч. 2 ст. 1258 ЦК України, кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Позивачем ОСОБА_1 надано достатні докази, якими підтверджується, що він є спадкоємцем за законом четвертої черги після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 діда ОСОБА_4, з яким він був зареєстрований та проживав однією сім'єю більше п'яти років в АДРЕСА_2, і вважається таким, що прийняв спадщину відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

Інших спадкоємців за законом, які прийняли спадщину відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, або відповідно до ст. 1269 ЦК України, немає.

До складу спадщини, що відкрилася після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4, належить в цілому будинок АДРЕСА_1, який належав померлому в 1/2 частині на підставі договору дарування, посвідченого виконкомом Геніївської сільської ради 01.10.1993 року р-р №178, а в 1/2 частині був ним успадкований після померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_5, але свідоцтво про право на спадщину не було ним отримане, тому відсутній правовстановлюючий документ на спадковий будинок.

За таких обставин, позовна заява ОСОБА_1 про визнання за ним права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 - у порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 діда ОСОБА_4 є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 169, 174, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 (літ. А-1, загальною площею 62,6 кв.м, житловою площею 39,2 кв.м), з надвірними будівлями.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Зміївський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий: