Справа № 183/2718/15
Провадження № 2/183/1980/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2015 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Майної Г. Є.,

з секретарем Данильченко Т. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Новомосковську Дніпропетровської області цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, повязаних з виплатою страхового відшкодування,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з відповідача грошові кошти в розмірі понесених витрат в сумі 37 623 грн. 28 коп. виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу та судовий збір.

В обґрунтування позову зазначає, що 18 жовтня 2011 року з вини відповідача, який керував автомобілем "VOLKSWAGEN", державний номерний знак НОМЕР_1, скоєна дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої пошкоджено автомобіль "ВАЗ", державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2, який належить йому на праві власності. Розмір завданих збитків за пошкоджений транспортний засіб, відповідно до висновку експерта складає 40 283,67 грн.

В звязку з настанням події, на підставі заяви ОСОБА_2 від 17 травня 2012 року, позивачем виплачено відшкодування ОСОБА_2 в розмірі 38 878,76 грн. Відповідач добровільно не компенсує позивачу завдані збитки, що змусило позивача звернутися із позовом до суду.

Позивач в судове засідання не з'явився, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без участі представника. На позовних вимогах наполягав, не заперечував проти заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги щодо стягнення виплаченого страхового відшкодування в розмірі 37 623,28 грн. визнав, не заперечував проти задоволення позову в повному обсязі.

На підставі неявки осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, і журнал судового засідання не ведеться.

Суд, дослідивши зібрані письмові докази, дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин.

Судом встановлено, що 18 жовтня 2011 року сталася дорожньо-транспортна пригода з участю автомобіля "VOLKSWAGEN", державний номерний знак НОМЕР_1, під керуванням відповідача, та автомобіля "ВАЗ", державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2, який належить йому на праві власності. В результаті даної ДТП пошкоджено автомобіль НОМЕР_3.

Постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 27 квітня 2012 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди, провадження у справі закрито через закінчення строку накладення адміністративного стягнення, на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП.

01 листопада 2011 року ОСОБА_2 подав позивачу заяву про настання ДТП.

Розмір завданих збитків за пошкоджений транспортний засіб, відповідно до висновку експерта оцінщика № 155/2011 від 29 листопада 2011 року складає 40 283,67 грн. (а.с. 7, 43-45).

Заборгованість відповідача перед позивачем дорівнює 37 623,28 грн., виходячи з наступного розрахунку: 40 283,67 грн. (розмір шкоди) 5 328,57 грн. (вартість неушкоджених залишків пошкодженого транспортного засобу) + 500 грн. (експертиза визначення розміру шкоди) + 200 грн. (експертиза визначення вартості неушкоджених залишків) + 3 223,66 грн. (не отриманий дохід в звязку з тимчасовою втратою непрацездатності) 1 255,48 грн. (добровільно сплачено відповідачем 05 вересня 2012 року) (а.с. 22).

17 травня 2012 року ОСОБА_2 подав позивачу заяву про виплату грошового відшкодування за матеріальну шкоду, завдану відповідачем в порядку ст. 35, пп. а) ст. 41.1 Закону України "Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" в розмірі 35 655,10 грн. (а.с. 6).

На підставі довідки № 1 від 25 липня 2012 року про розмір страхового відшкодування з фонду захисту потерпілих, Наказу Заступника генерального директора МТСБУ від 31 липня 2012 року та платіжного доручення № 1/1-15775 від 01 серпня 2012 року, позивачем виплачено відшкодування ОСОБА_2 в розмірі 38 878,76 грн. (а.с. 8, 9, 10).

18 жовтня 2012 року позивач звертався до відповідача із вимогою добровільно компенсувати завдані збитки (а.с. 28). Відповідач сплатив суму заборгованості у розмірі 1 255,48 грн., що підтверджується копією квитанції № 33740.230.1 від 05 вересня 2012 року (а.с. 40).

Доказів сплати іншої частини виплаченого страхового відшкодування відповідачем суду не надано.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до пп. а) п.41. 1 ст. 41 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Згідно ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" МТСБУ відшкодовує шкоду, яка була заподіяна життю, здоров'ю та майну третіх осіб під час дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно зі ст.27 Закону України "Про страхування", ст.ст. 993, 1191 ЦК України до страхової організації, що сплатила страхове відшкодування за майновим страхуванням в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яку особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяну шкоду.

Згідно з підпунктом 38.2.1 пункту 38.2 ст. 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", Моторне (транспортне) страхове бюро України після сплати страхового відшкодування має право вимагати в порядку регресу з власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 ст. 13 цього Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом.

Внаслідок викладеного, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та наявні всі підстави для задоволення позову із стягненням на користь позивача з відповідача суми в розмірі 37 623,28 грн., виплаченого страхового відшкодування.

У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд також вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України справлений судовий збір в розмірі 376,23 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 57, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_4 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України суму в розмірі 37 623,28 грн. (тридцять сім тисяч шістсот двадцять три гривні 28 коп.) виплаченого страхового відшкодування.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_4 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України витрати по сплаті судового збору в розмірі 376,23 грн. (триста сімдесят шість гривень 23 коп.)

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подання через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області апеляційної скарги протягом десяти днів, починаючи з наступного за днем його проголошення, а особами відсутніми в судовому засіданні - з наступного за днем вручення його копії.

Суддя Г.Є. Майна