28.12.2015 Справа № 756/7962/15-ц
унікальний №756/7962/15-ц
провадження №2/756/4187/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2015 року Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Маринченко М.М.,

при секретарі Приголовкіну В.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Оболонський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в м. Києві, про визнання відповідача такою, що втратила право користування квартирою, зняття відповідача з реєстраційного обліку,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання її такою, що втратила право користування квартирою та зняття її з реєстраційного обліку.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що позивачу на праві власності належить квартира АДРЕСА_1. У вказаній квартирі, крім позивача, також зареєстрований її син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та донька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2. Відповідач у спірній квартирі не проживає з дня реєстрації та по даний час. Реєстрація відповідачки у належній позивачу квартирі призводить до необхідності оплати позивачем комунальних послуг, які фактично не надаються, але плата за які нараховується.

На підставі викладеного, враховуючи, що відповідач більше року без поважних причин не проживає за місцем реєстрації в належній позивачу квартирі, позивач просить визнати ОСОБА_2І такою, що втратила право користування квартирою №481 в буд. 4-Б по вул. Ю.Кондратюка в м. Києві та зняти її з реєстраційного обліку за вказаною адресою.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Додатково пояснила, що у 1993 року у неї народилася донька ОСОБА_2, відповідач по справі. У 1997 році позивач купила квартиру АДРЕСА_1. Коли донька пішла у перший клас, позивач її зареєструвала у своїй квартирі, проте вона там не проживала, оскільки проживала разом з батьком, бабусею та дідусем за адресою АДРЕСА_2.

Відповідач в судовому засіданні проти позову не заперечувала та пояснила, що з народження проживала у бабусі за адресою АДРЕСА_2. Позивач є її матір'ю. До того часу, як у 2000 році мати переїхала проживати на вул. Кондратюка, мати проживала в сусідній квартирі по вул. Татарській, 21 та приходила до неї. У квартиру матері на вул. Кондратюка відповідач ніколи не вселялася, іноді приїжджала до неї у гості, проте постійно проживала у бабусі, оскільки мати її до себе не забирала, тому що у неї з матірю склалися неприязні стосунки. У 2010 році бабуся продала квартиру на Татарській та купила на ОСОБА_4, де відповідач зараз і проживає. Вказала, що з 2011 року вона перестала спілкуватися з матір'ю. Відповідач також зазначила, що ніяких домовленостей з матір'ю з приводу права користування квартирою у неї не було.

Третя особа Оболонський РВ ГУ ДМС України в м. Києві свого представника в судове засідання не направила, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки представника не повідомила.

Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 02 липня 1997 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Київської державної нотаріальної контори ОСОБА_5, зареєстрованого в Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна 31 липня 1997 року за №7132.

У вказаній квартирі згідно довідки форми №3 КП «Керуюча компанія житлового фонду Оболонського району м. Києва» від 17 червня 2015 року № 29863 зареєстровані ОСОБА_1, її син ОСОБА_3 та відповідач в справі ОСОБА_2 - донька позивача (зареєстрована з 16 березня 2000 року).

З пояснень відповідача вбачається, що відповідач у квартирі своєї матері (позивача) не проживала, в тому числі й після досягнення повноліття, оскільки між нею та позивачем були погані стосунки, відповідач проживала у квартирі своєї бабусі, яка її виховувала разом з батьком. Відповідач зазначила, що наміру проживати у квартирі позивача вона не має.

Згідно відповіді ЖЕД-514 КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва» №18 від 05 жовтня 2015 року ОСОБА_2 з заявами з приводу виїзду в інше місце проживання чи про неможливість проживання за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3 до ЖЕД-514 не зверталася.

Згідно відповіді Оболонського РУ ГУ МВС України в м. Києві №52/Б-5174 від 29 жовтня 2015 року ОСОБА_2 з будь-якими заявами за останні три роки до Оболонського РУ ГУ МВС України в м. Києві не зверталася.

Факт не проживання відповідача в квартирі позивача також підтверджується актами від 13 січня 2012 року, 13 квітня 2012 року та 13 липня 2012 року, складеними мешканцями будинку №4-Б по вул. Кондратюка в м. Києві ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8

Відповідно до вимог ст.ст. 319, 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають в приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Оскільки відповідач в квартирі не проживає без поважних причин понад один рік та беручи до уваги визнання позову відповідачем, позовні вимоги про визнання відповідача такою, що втратила право користування квартирою, підлягають задоволенню.

Разом з тим позовні вимоги про зняття відповідача з реєстраційного обліку у квартирі задоволенню не підлягають оскільки відповідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» рішення суду про позбавлення особи права користування житловим приміщенням є підставою для зняття з реєстрації місця проживання.

Керуючись ст.ст. 319, 321, 391, 405 ЦК України, ст. 150 ЖК України, ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.ст.10, 60, 174, 212-215 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, такою, що втратила право користування квартирою № 481 в будинку № 4-б по вул. Ю. Кондратюка в м. Києві.

В задоволенні позову в іншій частині відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя М.М.Маринченко