Провадження №2/761/1053/2015
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

21 жовтня 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Гуменюк А.І.

при секретарі Панасенко Ж.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2, про визнання особи такою, що прийняла спадщину та визнання права власності в порядку спадкування за законом на об'єкт нерухомого майна, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - Позивач) 23 жовтня 2014 року звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Київської міської ради (далі - Відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 (далі - Третя особа) про визнання особи такою, що прийняла спадщину та визнання права власності в порядку спадкування за законом на об`єкт нерухомого майна.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року померла її мати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 і, що вона є єдиною спадкоємицею першої черги спадщини після смерті матері, що складається із квартири АДРЕСА_1, сертифікатів акцій ВАТ «Укргазпроект», сертифікатів акцій ВАТ «Універмаг Україна» та грошових коштів, розміщених на рахунках у ПАТ «Державний ощадний банк України». Зазначила, що до моменту смерті матері, вона постійно проживала з останньою за адресою АДРЕСА_2, що було зумовлено необхідністю постійного догляду за хворою матір`ю, догляду за житлом та сплатою комунальних платежів. Вказаний факт підтверджується довідкою ТОВ «Кийградсервіс» Шевченківського району № 1280 від 03 жовтня 2014 року, де, крім місця проживання Позивача за адресою АДРЕСА_2, зазначено, що і на даний момент Позивач є власником особового рахунку за вказаною адресою. Беручи до уваги ту обставину, що вона пропустила шестимісячний строк для прийняття спадщини, а також відсутність в останньої оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове майно, зокрема, на квартиру АДРЕСА_1 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 10 жовтня 2014 року було винесено постанову про відмову у прийнятті заяви про прийняття спадщини. Посилаючись на статтю 1268 Цивільного кодексу України, вважає себе такою, що прийняла спадщину, оскільки вона постійно проживала із спадкодавцем на час відкриття спадщини та не заявляла про відмову від неї. Просить суд ухвалити судове рішення, яким визнати її такою, що прийняла спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1; визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на квартиру АДРЕСА_3, що становить 45,50 кв.м. загальної площі та 29,40 кв.м. житлової площі, після смерті ОСОБА_3; визнати право власності в порядку спадкування за законом на сертифікати акцій Публічного акціонерного товариства «Укргазпроект» у загальній кількості 343 штуки; визнати право власності в порядку спадкування за законом на сертифікат акцій Публічного акціонерного товариства «Універмаг Україна» у кількості 1065 штук; визнати право власності в порядку спадкування за законом на грошові кошти, розміщені на рахунках в Публічному акціонерному товаристві «Державний ощадний банк України».

В ході судового розгляду справи, представник Позивача подав заяву про залишення позову без розгляду в частині щодо визнання права власності в порядку спадкування за законом на цінні папери та грошові кошти. Позивач вказане клопотання підтримала.

Згідно Ухвали Шеченківського районного суду м. Києва від 28 липня 2015 року, позов в частині щодо визнання права власності в порядку спадкування за законом на цінні папери та грошові кошти залишено без розгляду (а.с., а.с. 71-72).

У судовому засіданні Позивач та її представник позов підтримали, просили суд позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Представник Відповідача у судове засідання не з`явився. Про місце, день та час судового розгляду повідомлений належним чином. Від представника Відповідача на адресу суду надійшли письмові заперечення проти позову, де представник Відповідача просив суд у задоволенні позовних вимог відмовити повністю, оскільки Позивачем не надано доказів щодо існування перешкод для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку у разі встановлення додаткового строку для прийняття спадщини. Вважає, що позовна вимога про визнання права власності на нерухоме майно за Позивачем є передчасною. Водночас, просила суд розглядати справу за відсутністю сторони Відповідача.

Від Третьої особи на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Суд знаходить можливим розгляд справи за відсутності представника Відповідача та Третьої особи на підставі наявних у справі доказів, оскільки Позивач та її представник не заперечували щодо розгляду справи за відсутності вказаних осіб.

Заслухавши пояснення Позивача та її представника, показання свідків на стороні Позивача ОСОБА_4 та ОСОБА_5, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до статті 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За змістом статті 1217 Цивільного кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до частин першої та другої статті 1220 Цивільного кодексу України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року померла ОСОБА_3, що підтверджується Свідоцтвом про смерть Серії НОМЕР_2, виданого Відділом реєстрації смерті у м. Києві 27 січня 2014 року (а.с. 4).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 була матір`ю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, про що свідчить Свідоцтво про народження ОСОБА_1 серії НОМЕР_3, виданого в/ЗАГС Шевченківського району м. Києва 20 січня 1973 року (а.с. 18).

Зі слів Позивача, на момент смерті ОСОБА_3 належала на праві власності квартира АДРЕСА_4. Однак у Позивача відсутні оригінали правовстановлюючих документів на вказану квартиру і, оскільки, вона не є власником - відсутня можливість звернутися до відповідних органів, з метою отримання інформації та документів, що підтверджують право власності її померлої матері на вказане нерухоме майно.

Судом встановлено, що 10 жовтня 2014 року Позивач звернулася до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 з питання подання заяви про прийняття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 року її матері ОСОБА_3. Однак, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 того ж дня, 10 жовтня 2014 року, винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, зокрема, у прийнятті заяви про прийняття спадщини, у зв'язку з пропущенням строку подання заяви для відкриття спадщини та відсутністю документів, які підтверджують право власності на майно, що входить до складу спадщини (а.с. 17).

Аналізуючи наведене, суд критично оцінює та не приймає позицію Відповідача щодо передчасності звернення Позивача до суду з позовною вимогою щодо визнання права власності на нерухоме майно за нею в судовому порядку, оскільки перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку у Позивача дійсно існують, через неможливість підтвердити право власності померлої матері на нерухоме майно відповідними оригіналами правовстановлюючих документів, у зв'язку з їх відсутністю.

З матеріалів справи також вбачається, що 1/3 частини квартири АДРЕСА_5 належала ОСОБА_3 на підставі Договору міни, посвідченого Яценко О.С. державним нотаріусом Третьої київської державної нотаріальної контори 11 квітня 1998 року, за р. № 6-1573, та зареєстрованого в Київському міському бюро технічної інвентаризації 20 травня 1998 року, записаного в реєстрову книгу № 1301 (а.с., а.с. 6-7).

Крім того, відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого ОСОБА_8, державним нотаріусом Третьої Київської державної нотаріальної контори 10 січня 2009 року, за р. № 1-25, та зареєстрованого в Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомо мого майна 13 січня 2009 року, записаного у реєстрову книгу № д.549-191, ОСОБА_3 успадкувала 1/3 частини квартири АДРЕСА_6.

Зміст Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 26669372, виданого Комунальним підприємством «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна» 09 липня 2010 року, свідчить про те, що ОСОБА_3 є власницею 1/3 частини квартири АДРЕСА_6, отриманої нею у спадок на підставі Свідоцтва про право на спадщину, виданого Третьою Київською державною нотаріальною конторою 25 червня 2010 року, за р. № 2-627 (а.с. 13).

Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна у відповідь на запит Шевченківського районного суду м.Києва Г-24 від 21 серпня 2015 року листом № 11657 (И-2015) повідомило суд, що згідно з даними Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна від ОСОБА_1, ОСОБА_10 право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_7 перейшло і зареєстровано за ОСОБА_3 на підставі договору міни, посвідченого 11 квітня 1998 року; від ОСОБА_11 право власності на 1/3 частину вказаної квартири перейшло і зареєстровано за ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності на спадщину, виданого 10 січня 2009 року; від ОСОБА_12 право власності на 1/3 частини квартири АДРЕСА_6 перейшло і зареєстровано за ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності на спадщину, виданого 25 червня 2010 року.

Таким чином, суд приходить до висновку, що на момент смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 року, ОСОБА_3 на праві приватної власності належала квартира АДРЕСА_6 як єдине ціле, що підтверджується вищеописаними документами.

Відповідно до статті 1261 Цивільного кодексу України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

За змістом частин 1 та 3 статті 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно з частинами 1-3 статті 10 Цивільного процесуального кодексу України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 57 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За змістом частини 1 статті 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно Довідки вих. № 1280, виданої ТОВ «Кийградсервіс» Шевченківського району 03 жовтня 2014 року у квартирі АДРЕСА_6 проживає ОСОБА_1 з сином ОСОБА_10, не будучи зареєстрованою у вказаній квартирі. Власником особового рахунку цієї житлової площі є ОСОБА_1 (а.с. 14).

У судовому засіданні від 28 липня 2015 року свідок на стороні Позивача ОСОБА_5 пояснив суду, що Позивач є його колишньої дружиною, оскільки вони розлучилися у 2011 році. Також додав, що Позивач є єдиною спадкоємицею після смерті матері ОСОБА_3. Зі слів спільного сина ОСОБА_10 свідку було відомо, що вони із матір`ю постійно проживали у квартирі АДРЕСА_1 оскільки це було зумовлено необхідністю постійного догляду за хворою бабусею.

У судовому засіданні від 28 липня 2015 року, свідок на стороні Позивача ОСОБА_4 пояснила суду, що Позивач є її подругою з дитинства і, що вона неодноразово, раз на місяць, відвідувала Позивача у квартирі № 9, що в будинку № 27/29, по вулиці Кудрявській, в місті Києві, де Позивач проживала із сином та матір`ю ОСОБА_3.

Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Позивача є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Беручи до уваги той факт, що на момент відкриття спадщини, Позивач постійно проживала зі спадкодавцем ОСОБА_3, що встановлено судом, вона є такою, що прийняла спадщину після смерті матері, оскільки протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу України, Позивач не заявила про відмову від спадщини.

Враховуючи ту обставину, що через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, Позивач була позбавлена можливості оформити спадкові права у нотаріальному порядку, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову в частині щодо визнання за Позивачем права власності в порядку спадкування за законом на квартиру АДРЕСА_7 після смерті матері ОСОБА_3.

З урахуванням викладеного, на підставі статей 1216, 1217, 1220, 1261, 1268 Цивільного кодексу України, керуючись статями 10, 11, 13, 57, 60, 88, 209, 212- 215, 224-226 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Київської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2, про визнання особи такою, що прийняла спадщину та визнання права власності в порядку спадкування за законом на об'єкт нерухомого майна - з а д о в о л ь н и т и.

Визнати ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) такою, що прийняла спадщину після смерті матері ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Визнати за ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) право власності в порядку спадкування за законом на квартиру АДРЕСА_8, загальною площею 45,50 кв.м., житловою площею 29,40 кв.м., після смерті матері ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання через Шевченківський районний суд м. Києва апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а у разі, якщо рішення було проголошено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків або після розгляду справи в апеляційному порядку Апеляційним судом м. Києва, якщо воно не буде скасоване.

СУДДЯ :