Справа № 505/2594/15-ц
Провадження по справі № 2/505/1179/2015 року
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(Заочне)

"17" липня 2015 р. Котовський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді - Фабіжевського С.А.

при секретарі - Бондаренко Н.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Котовську Одеської області справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Котовської міської Ради Одеської області про визнання права власності, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, при цьому наполягала на визнанні за ним, ОСОБА_1 право приватної власності за набувальною давністю на незавершене будівництво 7% готовності, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1

Позивач у судове засідання не з'явився, але надав суду заяву, згідно якої позов підтримав у повному обсязі та просив розглянути справу у його відсутності.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, не надав цьому поважних підстав, хоча про час та місце слухання справи повідомлявся, чому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутність.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що на підставі рішення виконавчого комітету Котовської міської Ради народних депутатів № 157 від 03 травня 1990 року, ОСОБА_2 було надано право індивідуального будівництва двокімнатного будинку з господарськими будівлями на земельній ділянці АДРЕСА_1

29 травня 1990 року між ОСОБА_2 та Котовським виконкомом Ради народних депутатів був укладений типовий договір про надання в безстрокове використання земельної ділянки для будівництва житлового будинку на праві приватної власності.

Однак, 03 червня 1990 року між позивачем та ОСОБА_2 була укладена угода про продаж позивачу, ОСОБА_1 незавершене будівництво, яке знаходиться за адресом: м. Котовськ Одеської області АДРЕСА_1, чому надав ОСОБА_2 дві тисячі рублів, про, що було складено розписку від 03 червня 1991 року.

Однак, ОСОБА_1 у передбачений законом порядок договір купівлі-продажну нотаріально не посвідчив, оскільки ОСОБА_2 постійно був зайнятий, на неодноразові прохання здійснити нотаріальне посвідчення угоди він відмовлявся. Як стало відомо згодом ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_2 помер.

ОСОБА_1 незавершеним будівництвом користується як своїм власним, на протязі більш як десяти років, крім того ОСОБА_2,з життя, претензії стосовно звільнення земельної ділянки не пред'являлися.

Зазначені підстави і змусили позивачів звернутися до суду, надавши відповідні докази по справі.

Згідно ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно ст. 207 ч. 1 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до вимог ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим кодексом. Відповідно до ст. 344 ч. 2 ЦК України, особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212, 215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 204, 207, 344, 392 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Визнати за ОСОБА_1 право приватної власності за набувальною давністю на незавершене будівництво 7% готовності, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

С у д д я -