УХВАЛА

22 січня 2015 року суддя Солом`янського районного суду м. Києва Кицюк В.С., розглянувши позовну заяву ОСОБА_2 до Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації про зобов`язання винесення рішення про передачу у приватну власність квартири та стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом.

Дослідивши позовну заяву, приходжу до висновку, що вона не відповідає виогам ст. ст. 119, 120 ЦПК України, а відтак її слід залишити без руху.

Так, позивачем всупереч п.6 ч.2 ст.119 ЦПК України не зазначено доказів на підтвердження всіх обставин, якими він обґрунтовує свої позовні вимоги.

Так, зокрема, не зазначено доказів (або не наведено підстав для звільнення від доказування) на підтвердження того, що позивач на час звернення до суду із позовом проживає та зареєстрований в АДРЕСА_1, що він тривалий час звертався до відповідача із відповідними заявами про приватизацію згаданого приміщення, що це приміщення знаходиться на земельній ділянці, на яку накладено арешт правоохоронними органами, що сусіди позивач володіють своїми квартирами на праві приватної власності, що реконструкція будинку, в якому знаходиться квартира не проводилася з 2005 року.

Також позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача на його користь моральної шкоди. Проте, всупереч положенням п. п. 5, 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява не містить виклад обставин, якими позивач обґрунтовує зазначені вимоги, і позивач при їх викладі не зазначає обставини, якими він обґрунтовує свої вимоги, зазначаючи докази, що підтверджують кожну обставину, або зазначаючи підстави згідно конкретних норм ЦПК України про звільнення від їх доказування.

Також пунктом 4 Постанови пленуму Верховного суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» передбачено, що у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи саме такий розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Натомість позивач цих вимог при заявленні вимоги про стягнення з відповідача суми моральної шкоди не дотримався.

Крім того, в даному аспекті Вищий спеціалізований суд з розгляду цивільних і кримінальних справ в постанові № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати в цивільних справах», зокрема, в пункті 10 зазначає, що в разі звернення до суду із позовами, які містять кілька самостійних вимог, кожна з яких є об`єктом справляння судового збору, необхідно сплатити судовий збір за кожну вимогу.

Так, оскільки заявлено 2 вимоги, то кожна з них є самостійним об`єктом справляння судового збору. Відтак позивачу слід сплатити судовий збір і за вимогу про стягнення з відповідача суми моральної шкоди. При цьому, визначити в позовній заяві відповідно до вимог п.4 ч.2 ст.119 ЦПК України ціну позову.

Судовий збір відповідно до Закону України «Про судовий збір» із ціни позову майнового характеру становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати - 243,60 грн. та не більше трьох розмірів мінімальної заробітної плати - 3 654,00 грн.

Вказані кошти повинні бути сплачені на наступні реквізити

- за сплату судового збору: УДКСУ у Солом'янському районі

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38050812

Банк отримувача ГУ ДКУ у м. Києві

Код банку отримувача (МФО) 82 00 19

Рахунок отримувача 312 122 067 000 10

Код класифікації доходів бюджету 220 300 01

Призначення платежу Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Солом'янський районний суд міста Києва (назва суду, де розглядається справа), (суду, де розглядається справа).

Дотримання вимог ст. 119 ЦПК України при пред`явленні позову в суд є імперативним правилом в тому числі і для суду на предмет перевірки позову і долучених до нього матеріалів і недопущення відкриття провадження і призначення непідготовленої справи (позову) до розгляду. Позовна заява не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без дотримання вимог, викладених у ст. 119 ЦПК України постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача та надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Якщо ж позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк не виконає всі вимоги, позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачеві.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.119-121 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 до Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації про зобов`язання винесення рішення про передачу у приватну власність квартири та стягнення моральної шкоди - залишити без руху.

Роз'яснити позивачеві, що зазначені в ухвалі недоліки ним можуть бути усунені протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Якщо у встановлений строк виявлені недоліки не будуть усунуті, заява буде вважатись неподаною та буде повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.С. Кицюк