Справа № 274/6940/14-ц
пр.№ 2/0274/389/15
Рішення

Іменем України

заочне

07.07.2015 року Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі головуючого судді Потапової Т.М.,за участю секретаря Білань О.В., позивача, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ „УСК „Гарант-Авто, третя особа ОСОБА_2, про стягнення суми страхового відшкодування,

Встановив:

Позивач звернувся до суду з позовними вимогами до страхової компанії ПАТ „УСК „Гарант-Авто про стягнення страхового відшкодування в сумі 3493,70 грн., пені в сумі 217,74 грн., інфляційних втрат в сумі 150,23 грн., 3% річних в сумі 24,41 грн., моральної шкоди в сумі 1943,04 грн.. Свої вимоги мотивує тим, що 10.07.2014 року сталася ДТП, внаслідок якої був пошкоджений належний йому автомобіль OPEL VIVARO, держ.номер АМ4142ВК, подія оформлена за допомогою бланку європротоколу. Відповідальність заподіювача шкоди - ОСОБА_2 застрахована згідно полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/0232065 у ПАТ „УСК „Гарант-Авто. Страхове відшкодування визначено відповідачем в сумі 3493,70 грн., з розміром якого він погодився, але до цього часу страхове відшкодування не виплачено. У звязку з простроченням виплати відповідач має сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за період з 11.10.2014 року по 24.12.2014 року в сумі 217,74 грн., а також відповідно до ст.625 інфляційні втрати та 3% річних, окрім того, моральну шкоду в сумі 1943 грн., яка полягає у душевних стражданнях у звязку із пошкодженням майна, несвоєчасна виплата страхового відшкодування на ремонт автомобіля, що забрало значну частину робочого та вільного часу, вплинуло на відносини в сімї, родинні стосунки, стосунки з колегами по роботі та друзями.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з зазначених підстав. Суду пояснив, що ДТП сталася 10.07.2014 року по вул.Житомирській в м.Бердичеві поблизу залізничного переїзду. ОСОБА_2, яка рухалася на своєму автомобілі позаду його автомобіля, здійснила наїзд на автомобіль під його керуванням, внаслідок чого його автомобіль отримав механічні пошкодження задньої дверці, задньої фари, подряпин заднього бампера. ОСОБА_2 визнала свою вину, вони склали європротокол, зателефонували на гарячу лінію страхової компанії „УСК „Гарант-авто та завезли усі необхідні документи до Житомирського відділення „УСКГарант-авто. 11.07.2014 року він звернувся із заявою до відповідача про виплату страхового відшкодування. Страхова компанія повідомила, що нею визначено страхове відшкодування в сумі 3493,70 грн. та вживаються дії щодо його виплати. На день розгляду справи він страхового відшкодування не отримав.

Представник відповідача, будучи повідомленим належним чином про дату розгляду справи, в судове засідання не зявився, не повідомив про причину неявки, не надав заяви про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до вимог ст.224 ЦПК України справа розглядається в заочному порядку.

Третя особа ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, надала заяву з проханням розглядати справу за її відсутності у звязку з виїздом за кордон.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши надані письмові докази, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

10.07.2014 року близько 16 год. 45 хвилин в м.Бердичеві по вул.Житомирській поблизу залізничного переїзду сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої автомобіль позивача OPEL VIVARO, держ.номер АМ4142ВК, отримав механічні пошкодження. ДТП сталася за участю автомобіля OPEL VIVARO, власником якого є позивач ОСОБА_1Л.(а.с.6), та автомобіля OPEL MOVANO, під керуванням ОСОБА_2, яка є власником цього автомобіля.

Факт дорожньо-транспортної пригоди та вина водія ОСОБА_2 стверджується фотознімками(а.с.42-44), аудіо записом телефонної розмови учасників ДТП із працівником страхової компанії „УСКГарант-авто 10.07.2014 року, під час якої ОСОБА_2 визнала свою вину у здійсненні наїзду на автомобіль позивача.(а.с.45)

Позивач стверджує, що на місці пригоди був складений європротокол, в якому ОСОБА_2 зробила запис про свою вину у ДТП, цей протокол вони завезли до страхової компанії, копії протоколу він не має.

Відповідальність власника автомобіля OPEL MOVANO, державний номер НОМЕР_1, ОСОБА_2 застрахована згідно із полісом № АІ/0232065 від 18.04.2014 року. Строк дії договору з 19.04.2014 року до 18.04.2015 року. (а.с.41)

Зі слів позивача 11.07.2014 року він звернувся до страхової компанії „УСКГарант-авто із завою про виплату страхового відшкодування. Копію заяви суду не надав.

Відповідач на вимогу суду не надав копію Європротоколу, розрахунку страхового відшкодування. З листів страхової компанії „Гарант-авто від 15.08.2014 року та 17.11.2014 року адресованих позивачу вбачається, що страховик не заперечує факт настання страхового випадку, пошкодження транспортного засобу ОСОБА_1 та заподіяння йому матеріальної шкоди. Розмір страхового відшкодування розрахований в сумі 3493,70 грн..(а.с.10,11)

Європротокол спеціальний бланк повідомлення про настання дорожньо-транспортної пригоди, який заповнюється водіями-учасниками ДТП на місці аварії, потім надається страховику та стає підставою для виплати страхового відшкодування потерпілим.

Європротоколом можна скористатися при умові: відсутні травмовані (загиблі) люди, водії-учасники ДТП мають поліси автоцивільної відповідальності, згоди водіїв транспортних засобів, учасників ДТП, щодо його обставин, у водіїв відсутні ознаки алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів.

У разі невиконання хоча б однієї з обов`язкових для Європротоколу умов, виклик співробітників ДАІ для оформлення ДТП обовязковий.

Якщо водії скористались Європротоколом, то вони:

мають право залишити місце ДТП, звільняються від обов'язку інформувати Державтоінспекцію МВС України про настання ДТП, звільняються від адміністративної відповідальності, передбаченої за спричинення ДТП, повинні не пізніше трьох робочих днів з дати ДТП звернутись зі своїм примірником заповненого Європротоколу до страховика, з яким укладали договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Такий механізм спрощеного оформлення ДТП запроваджено в Україні з 19 вересня 2011 року, коли вступив в силу Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дорожньо-транспортних пригод та виплати страхового відшкодування» від 17.02.2011 №3045-VI.

В Європротоколі учасники ДТП заповнюють графу про визнання вини одного з водіїв у ДТП.

Позивач пояснив, що вину визнала ОСОБА_2. Цей факт підтверджується змістом аудіозапису розмови водіїв 10.07.2014 року о 16 год.46 хвилин з працівником страхової компанії „УСКГарант-авто. Цей доказ є належним доказом у справі відповідно до ст.57 ЦПК України.

Розмір страхового відшкодування визначений відповідачем в сумі 3493,70 грн., позивач погодився з даним розміром страхового відшкодування, однак, станом на день розгляду справи судом страхове відшкодування йому не виплачено.

Згідно із п.36.5 ст. 36 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Відповідно до п.36.2 ст.36 Закону страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст.35 Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніше як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобовязаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Отже, пеня за прострочення виплати страхового відшкодування має рахуватися після спливу 90 календарних днів з дня отримання страховиком заяви від потерпілого про виплату страхового відшкодування, в даному випадку - з 11.10.2014 року до 24.12.2014 року, що становить 85 днів прострочення: з 11.10.2014 року по 12.11.2014 року за 33 дні в сумі 78,40 грн., з 13.11.2014 року по 24.12.2014 року за 52 дні 139,34 грн., загалом 217,74 грн..

Порядок нарахування та розмір пені сторонами не оспорюється.

Таким чином, страхове відшкодування та пеня за прострочення його виплати підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Щодо стягнення інфляційних втрат та 3% річних за несвоєчасну виплату страхового відшкодування відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, суд зазначає наступне.

Відповідно до п.4 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року „Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки положення ст..625 ЦК не застосовуються до відносин з відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, оскільки відшкодування шкоди є відповідальністю, а не грошовим зобовязань. Винятком є відповідальність страховика(ст.992 ЦК). Згідно цієї статті у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобовязаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом. Отже, страховик повинен сплатити пеню в розмірі прямо встановленому законом «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», про що зазначено вище, інфляційні втрати та 3% річних з простроченої суми стягненню не підлягають.

Відповідно до вимог чинного законодавства України, особа, якій завдано збитків, має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого, позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначені розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди і не повязана з її розміром.

Страховим полісом № АІ/0232065 встановлена відповідальність страхової компанії „УСКГарант-авто за шкоду на одного потерпілого, заподіяну життю та здоровю в сумі 100000 грн., за шкоду майну 50000 грн., без франшизи.

Відповідно до ст.26-1 закону «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховиком відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоровя під час ДТП, моральна шкода в розмірі 5% страхової виплати за заподіяну шкоду здоровю.

Отже, відповідальність страховика встановлена за відшкодування потерпілому моральної шкоди лише за ушкодження здоровя.

У разі предявлення вимог до страховика про відшкодування моральної шкоди суд враховує положення ст.611 ЦК України, про те, що таке відшкодування може бути застосовано лише у передбачених законом або договором випадках порушення страховою компанією зобовязання і виходити з того, чи передбачено укладеним договором страхування можливість такого відшкодування страховиком. Відповідно до п.22.3 ст.23 Закону «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» і п.3 ч.2 ст.23 ЦК України обовязок відшкодування моральної шкоди, завданої пошкодженням майна, покладено на особу, яку визнано винною у скоєнні ДТП.

Позивач повязує завдану йому моральну шкоду із пошкодженням належного йому майна, позовної вимоги до винуватця ДТП про відшкодування моральної шкоди за пошкодження майна позивачем не заявлені. Окрім того, ОСОБА_1 не надано суду жодного доказу на підтвердження завданої йому відповідачем моральної шкоди.

За таких обставин, позов в частині відшкодування страховою компанією моральної шкоди є безпідставним.

Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України якщо позов задоволений частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, на користь позивача з відповідача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн..

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.10,11,60,88,212-215 ЦПК України, суд

Вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ПАТ „УСК „Гарант-Авто про стягнення суми страхового відшкодування задовольнити частково.

Стягнути з ПАТ „УСК „Гарант-Авто(адреса: пров.Новопечерський , 19/3, м.Київ, 01042) на користь ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, страхове відшкодування в сумі 3493,70 грн., пеню в сумі 217,74 грн., витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн..

В решті позовних вимог відмовити за безпідставністю.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайсуд протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом 10 днів з дня отримання копії заочного рішення.

Суддя: Потапова Т.М.