Ухвала

іменем україни

30 грудня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Штелик С.П.,Луспеника Д.Д., Черненко В.А.
розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа - приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Мірошниченко Тетяна Петрівна, про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю, визнання права власності на майно; за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, треті особи: ОСОБА_7, приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Мірошниченко ТетянаПетрівна, про визнання права власності на спадщину за законом, за касаційною скаргою ОСОБА_4, поданою представником ОСОБА_8, на рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 16 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 18 серпня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2014 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом, у якому з урахуванням уточнень просила суд установити факт проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу її та ОСОБА_9 у період часу з 01 січня 1995 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 року, а також факт надання нею медичної та іншої допомоги ОСОБА_9 протягом тривалого часу у зв'язку з його тяжким станом здоров'я.

Просила визнати земельну ділянку АДРЕСА_2; садівничий будиночок, розташований в АДРЕСА_3; гараж АДРЕСА_4; автомобіль «Форд», державний номерний знак НОМЕР_1 спільною сумісною власністю ОСОБА_4 та ОСОБА_9

Також просила визнати за нею право власності на вказане вище майно, як на частку у спільному сумісному майні, придбаному та істотно поліпшеному за час проживання однією сім'єю чоловіка та жінки ОСОБА_4 та ОСОБА_9 без реєстрації шлюбу; визнати за нею право власності на зазначене майно в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_9, та визнати за нею право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_9, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

ОСОБА_5 звернулась до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_4, у якому просила визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на спадщину, яка відкрилась після смерті її брата ОСОБА_9, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 16 червня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 18 серпня 2015 року, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4, відмовлено.

Позовні вимоги ОСОБА_5 задоволено.

Визнано за ОСОБА_5 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_9, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року право власності на: 1/2 частину квартири АДРЕСА_1; автомобіль Ford Fusion, державний номерний знак НОМЕР_1; земельну ділянку, площею 0,114 га та садівничий будиночок, розташовані на АДРЕСА_2; гараж АДРЕСА_4

Скасовано заходи забезпечення позову, вжиті відповідно до ухвали Дергачівського районного суду Харківської області від 17 лютого 2015 року.

У касаційній скарзі заявник, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить вказані судові рішення скасувати, справу направити до суду першої інстанції на новий розгляд або ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_4 задовольнити, а у задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 відмовити.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

З матеріалів справи вбачається, що рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 16 червня 2015 року, яке ухвалою апеляційного суду Харківської області від 18 серпня 2015 року залишене без змін ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Ухвалюючи у справі рішення про відмову в позові ОСОБА_4, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив із того, що обставини на які вона посилалася обґрунтовуючи свої позовні вимоги не підтверджені належними та допустимими доказами.

Установивши, що ОСОБА_5 є спадкоємцем другої черги за законом після смерті ОСОБА_9 як рідна сестра померлого, прийняла спадщину, проте не має можливості її оформити, оскільки правовстановлюючі документи на спадкове майно знаходяться у ОСОБА_4, яка відмовляється їх надати, суди, оцінивши належним чином подані сторонами докази (ст. 212 ЦПК України), дійшли обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_5

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків судів не спростовують та зводяться до переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 16 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 18 серпня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:С.П. Штелик
Д.Д. Луспеник
В.А. Черненко