УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2015 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Заворотної О.Л.,

секретаря судового засідання Шклярука М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницькому подання державного виконавця першого міського відділу державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції ОСОБА_1 про надання дозволу на тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон громадянина України ОСОБА_2,

встановив:

Державний виконавець першого міського відділу ДВС Хмельницького міськрайонного управління юстиції ОСОБА_1 звернувся до суду із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон громадянина України ОСОБА_2, у звязку з ухиленням боржника від виконання рішення суду.

Подання мотивовано тим, що в провадженні першого міського відділу ДВС Хмельницького міськрайонного управління юстиції перебуває виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

В судовому засіданні державний виконавець подання підтримав та просив задовольнити.

Вивчивши матеріали подання, суд приходить до висновку, що дане подання задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

В ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» наведені підстави тимчасової відмови у виїзді за кордон, зокрема якщо є неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов'язання; боржник ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи); щодо нього подано цивільний позов до суду.

Частиною 2 цієї ж статті даного Закону передбачено, що громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, передбачених пунктами 1-9 частини першої цієї статті.

Законом не передбачене обов'язкове обмеження в праві виїзду за межі України за наявності невиконаних зобов'язань, а встановлена лише така можливість при наявності відповідних підстав.

Зі змісту ч. 1 ст. 5 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» вбачається, що паспорт в розумінні даного Закону - це паспорт громадянина України для виїзду за кордон і проїзний документ дитини.

У відповідності до змісту вищезазначених норм Закону, громадянинові України, який має паспорт громадянина України для виїзду за кордон може бути тимчасово обмежено виїзд за кордон.

Отже, підставою для обмеження у праві виїзду за межі України є наявність в особи невиконаних зобов'язань, покладених на неї судовим рішенням та наявність паспорту для виїзду за кордон.

Слід зазначити, що право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду (чи рішенням інших органів) зобов'язань.

Факт ухилення боржника від виконання рішення має підтверджуватись сукупністю доказів, які державний виконавець зазначає у поданні.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, встановлені нормами Закону України «Про виконавче провадження». Зокрема, державний виконавець зобов'язаний вжити заходів примусового виконання рішень, установлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії (стаття 5 Закону).

Під ухиленням від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням, слід розуміти як пряму відмову від виконання рішення, так і інші винні дії, які свідчать про те, що боржник ухиляється від виконання зобов'язань.

Необхідною умовою для встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи за межі України є наявність встановленого факту про те, що боржнику відомо про рішення, яким на нього покладені відповідні зобов'язання, примусове виконання якого здійснюється державною виконавчою службою.

Закон уповноважує суд обмежити вже існуюче право особи на виїзд за кордон, коли останній має намір чи вчинив такі дії і вже отримав дозвіл про це від уповноваженого державного органу.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 є власником 1/5 частки нерухомого майна, в травні 2014 році до боржника застосовувався привід через органи внутрішніх справ, після чого в листопаді 2015 року направлено постанову про привід боржника, відомостей про виконання постанови не надано. Проте наявність лише самої заборгованості за рішенням суду не є свідченням умисного ухилення ОСОБА_2 як керівника юридичної особи від виконання рішення суду.

Крім того, суду не надано та в матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_2 має намір виїхати за кордон, а насамперед, з метою невиконання зобовязання, і які саме дії буде неможливо вчинити державному виконавцю при виїзді останнього за кордон.

З огляду на вищевикладене, суд зазначає, що необхідність застосування по відношенню до боржника обмеження у праві виїзду за межі України не доведена, так-як відсутні докази зміни, або наміру змінити постійне місце проживання.

У зв'язку з цим суд приходить до висновку про відсутність достатніх законних підстав для задоволення подання державного виконавця першого міського відділу державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції ОСОБА_1 про надання дозволу на тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон громадянина України ОСОБА_2.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 209-210, 373, 377-1 ЦПК України, ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження", Законом України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України", суд -

ухвалив:

Відмовити в задоволенні подання державного виконавця першого міського відділу державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції ОСОБА_1 про надання дозволу на тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон громадянина України ОСОБА_2.

На ухвалу, через суд першої інстанції, який її ухвалив, може бути подана апеляційна скарга протягом 5 днів, з дня її проголошення, до Апеляційного суду Хмельницької області.

Суддя: