Справа №490/3428/13-ц 02.07.2015 02.07.2015 02.07.2015
Провадження №22-ц/784/1617/15
провадження № 22ц/784/1617/2015 Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_1
категорія 27 Доповідач апеляційного суду: ОСОБА_2
У Х В А Л А

іменем України

02 липня 2015 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого Лівінського І.В.,

суддів: Данилової О.О., Шаманської Н.О.,

при секретарі судового засідання Харитоновій І.В.,

за участі: представника відповідачки ОСОБА_3,

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою

представника відповідача ОСОБА_3

на рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 13 листопада 2014 року

за позовом

ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення боргу,

в с т а н о в и л а:

У липні 2011 року ОСОБА_4 звернувся з позовом до ОСОБА_5 про стягнення боргу за договором позики.

Позивач зазначав, що 20 серпня 2007 року він передав відповідачці в позику 20000 доларів США, які остання зобовязалась повернути до 31 грудня 2007 року, крім того сплатити відсотки за користування грошима у розмірі 2% щомісячно.

Посилаючись на те, що відповідачка виконала свої зобовязання лише частково, позивач, уточнивши свої вимоги, просив суд стягнути з відповідачки заборгованість за договором позики у розмірі 538647 грн.76 коп., яка складається з: основного боргу - 20000 доларів США, що еквівалентно 262213 грн.22 коп., відсотків за період з 1 січня 2010 року по 14 серпня 2014 року в розмірі 288434 грн. 54 коп., з відрахуванням 12000 грн. які були повернуті відповідачкою.

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 13 листопада 2014 року позов задоволено. Постановлено стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 заборгованість за договором позики в сумі 538647 грн. 76 коп.

В апеляційній скарзі представник відповідача ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права, неповне зясування обставин справи, просив рішення скасувати, та ухвалити нове, яким відмовити в задоволені позову.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які приймали участь у справі, дослідивши докази по справі в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що 20 серпня 2007 року між сторонами укладено договір позики, відповідно до якого ОСОБА_4 передав, а ОСОБА_5 отримала 20000 доларів США.

Факт укладення вказаного договору позики відповідачка не оспорювала.

За правилами ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно із ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

За умовами зазначеними в розписці відповідачка зобовязалась повернути отриманні гроші до 31 грудня 2007 року та сплатити відсотки за користування грошима у розмірі 2% щомісячно, однак своїх зобовязань не виконала.

За розрахунком позивача заборгованість ОСОБА_5 за договором позики складає 538647 грн. 76 коп., в тому числі, основний борг 20000 доларів США, що еквівалентно 262213 грн.22 коп., відсотки за період з 1 січня 2010 року по 14 серпня 2014 року 276434 грн. 54 коп. (з урахуванням 12000 грн., які були повернуті відповідачкою).

Заперечень щодо розрахунку боргу апеляційна скарга не містить.

За таких обставин, висновок суду першої інстанції про стягнення з відповідачки на користь позивача боргу за договором позики в розмірі 538647 грн. 76 коп., відповідає обставинам справи та вимогам матеріального права.

Доводи апелянта проте, що позивач пропустив строк позовної давності досліджувались судом першої інстанції. При цьому, суд дійшов обґрунтованого висновку, що перебіг позовної давності за вимогами позивача перервався внаслідок часткової оплати відповідачкою поштовими переказами в серпні-жовтні 2011 року заборгованості за даною позикою на загальну суму 12000 грн. (а.с. 15-16).

Твердження апеляційної скарги про те, що зазначені поштові перекази стосувались невідплатних договорів, які були укладені сторонами, є необґрунтованими, оскільки належних доказів укладання таких договорів апелянт суду не надав.

Посилання апелянта на ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 15 травня 2013 року, в якому досліджувались зазначені вище поштові перекази, та судом зроблено висновок про неналежність цих доказів для підтвердження переривання позовної давності за вимогами ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення боргу за договором позики від 19 жовтня 2006 року, не заслуговує на увагу, оскільки зазначені висновки суду не можуть вважатись обставинами, які не підлягають доказуванню по даній справі, по якій предметом спору є інший договір позики від 20 серпня 2007 року.

Таким чином, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення місцевого суду, постановленого з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись статями 303, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_3 відхилити, а рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 13 листопада 2014 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але протягом двадцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: Судді: