АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Головуючого Калиновського А.Б.

Суддів Гайдук В.І., Єлізаренко І.А.

При секретарі Видюковій Ю.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 листопада 2014 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Наста" про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до відповідачів про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, посилаючись на те, що його автомобілю внаслідок ДТП, яка відбулася 14 вересня 2013 року в м. Дніпропетровську, завдано матеріальних збитків у сумі 24 993,54 грн.

ОСОБА_4, який керував транспортним засобом, визнано винним у даній ДТП на підставі постанови Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 31.10.2013 року, а тому просив стягнути з відповідачів на його користь вартість відновлювального ремонту та завдану моральну шкоду.

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 листопада 2014 року позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ТДВ "Страхова компанія "Наста" про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ТДВ "Страхова компанія "Наста" на користь ОСОБА_3 на відшкодування матеріальної шкоди 24 993,54 грн., на відшкодування моральної шкоди 1 000,00 грн., сплачені судові витрати у розмірі 493,24 грн., а всього 26 486,78 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить змінити рішення суду, відмовивши у задоволенні позовних вимог до неї, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 14 вересня 2013 року у м. Дніпропетровську сталася ДТП, в якому приймали участь транспортні засоби Chevrolet Aveo, д/н НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_3 та Mercedes-Benz ML 350, д/н НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_4

В результаті вищевказаної ДТП, транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Транспортний засіб позивача отримав зовнішні пошкодження, згідно висновку судового експерта ОСОБА_5 №2619 від 25 лютого 2014 року вартість матеріальної шкоди становить 24 993,54 грн.

Винним у даній ДТП визнано ОСОБА_4, що підтверджується постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 31.10.2013 року, який помер 02 листопада 2013 року.

Транспортний засіб, яким керував ОСОБА_4, зареєстровано на відповідача ОСОБА_2 та є забезпеченим транспортним засобом по полісу обовязкового страхування відповідальності власників наземних транспортних засобів АЕ №0545913 від 01 квітня 2013 року, укладений між ОСОБА_2 та ТДВ "СК "Наста". Ліміт матеріальної відповідальності за яким встановлено у розмірі 50 000,00 грн.

08 жовтня 2013 року позивач звернувся до страхової компанії, надавши усі необхідні документи для прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування, проте на даний момент страхове відшкодування позивачу так і не сплачено.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_3, стягуючи суму завданої матеріальної шкоди зі страхової компанії, суд дійшов правильного висновку про те, що шкода завдана позивачу ОСОБА_4, який керував автомобілем, що забезпечений полісом обовязкового страхування відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Щодо задоволення позовних вимог в частині моральної шкоди та задоволення позовних вимог до ОСОБА_2, суд виходив з того, що відповідачі повинні відповідати за завдану позивачу моральну шкоди, а ОСОБА_2, повинна також відповідати за завдану матеріальну шкоду позивачеві.

З таким висновком суду погодитись не можна.

Як видно, ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, зокрема про стягнення матеріальної шкоди у розмірі 24 993,54 грн., а ліміт відповідальності страхової компанії складає 50 000,00 грн., якого достатньо для покриття збитків понесених позивачем.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідач по справі ОСОБА_2 є власником автомобіля НОМЕР_3, а винним у скоєнні ДТП визнано ОСОБА_4, що підтверджується постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 31.10.2013 року, який помер 02 листопада 2013 року, згідно свідоцтва про смерть(а.с. 38).

Як видно з матеріалів справи, автомобіль, яким керував ОСОБА_4, зареєстровано на відповідача ОСОБА_2 та є забезпеченим транспортним засобом по полісу обовязкового страхування відповідальності власників наземних транспортних засобів у ТДВ "СК "Наста", яка не ліквідована, згідно витягу з реєстру, а тому має відповідати за завдану страхувальником матеріальну шкоду.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Моральна шкода позивачу була завдана діями ОСОБА_4, який помер, тобто, відповідно до приписів ст. 1167 ЦК України, відшкодування моральної шкоди особою, яка її завдала не можливо.

Під час розгляду справи, позивачем не надано доказів на підтвердження наявності вини ОСОБА_2 у завданні йому матеріальної чи моральної шкоди, а також вини ТДВ "СК "Наста" у завданні позивачу моральної шкоди.

Вирішуючи спір, суд на вказані обставини справи та вимоги закону уваги не звернув, не врахував, що ліміту відповідальності за матеріальну шкоду страхової компанії цілком достатньо для відшкодування збитків позивачу, не зауважив, що характер виниклих між сторонами правовідносин не передбачає солідарної відповідальності, а відшкодування моральної шкоди відноситься до особистої відповідальності особи, яка померла та безпідставно стягнув матеріальну та моральну шкоду з відповідачки ОСОБА_2 та моральну шкоду з ТДВ "СК "Наста".

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне рішення суду в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_2 та в частині задоволення позовних вимог щодо стягнення з відповідачів моральної шкоди скасувати та відмовити у задоволенні позову в цих частинах.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 листопада 2014 року в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_2 та в частині стягнення з ОСОБА_2, Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Наста" на користь ОСОБА_3 моральної шкоди скасувати.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди відмовити.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Наста" про стягнення моральної шкоди відмовити.

В решті рішенні суду залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: