Справа № 489/2695/15-ц
Номер провадження 2/489/1617/15
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

07 липня 2015 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

при секретарі Антоненко А. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив

У квітні 2015 року позивач звернулася до суду з позовною заявою, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що сторони мають різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинилися. Від шлюбу мають малолітнього сина ОСОБА_3, 29.02.2004 р. н. Просить позов задовольнити, шлюб розірвати.

Позивач в судове засідання не з'явилася, від неї надійшла заява з проханням розглядати справу за її відсутності, позов підтримує, проти заочного розгляду не заперечує.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в т. ч. через оголошення в пресі.

Ухвалою суду вирішено проводити заочний розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено такі обставини та відповідні правовідносини.

Позивач звернулася до суду для вирішення спору у правовідносинах щодо розірвання шлюбу, укладеного з відповідачем та стягнення аліментів. Вказані правовідносини регулюються ст. ст. 110-114 Сімейного кодексу України (далі СК України) за змістом яких позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя та шлюб може бути розірвано, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, наявність інших обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до свідоцтва про одруження серії 1-ФП № 034824, 15 січня 2000 року відділом реєстрації одружень м. Миколаєва зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, про що зроблено відповідний запис під № 10.

Згідно з витягом зі свідоцтва про народження № .2004/270/270 позивач і відповідач мають сина, ОСОБА_3, 29.02.2004 р. н.

Зясувавши обставини справи, суд приходить до висновку про недоцільність застосування заходів, передбачених ст. 111 СК України, щодо примирення подружжя.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню так як судом встановлено, що примирення сторін не можливе та подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача.

Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 105, 110-114 СК України, ст. ст. 3, 15, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд

вирішив

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб, зареєстрований між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, 28 серпня 2010 року 15 січня 2000 року відділом реєстрації одружень м. Миколаєва, актовий запис № 10.

Прізвище позивача ОСОБА_1 залишити без змін.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем шляхом подачі апеляційної скарги апеляційному суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржено позивачем до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дня його проголошення або отримання копії.

Суддя В. В. Кокорєв