Справа № 752/3609/15-ц
Провадження по справі № 2/752/2876/15
22.07.2015 року м.Київ
Голосіївський районний суд міста Києва
у складі:головуючого-судді Сальникової Н.М.,
секретаря Олійник А.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства КБ «Фінансова ініціатива» про повернення вкладу, -
27.02.2015 року позивач звернувся до Голосіївського районного суду міста Києва із позовною заявою до відповідача про повернення коштів по депозитному вкладу.
Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 30.12.2013 року між позивачем та відповідачем було укладено договір банківського вкладу (депозит) №56-В-17/2046 «Лояльний» в національній валюті, на виконання якого відповідач прийняв грошові кошти у сумі 52 200 грн 00к. на строк до04.04.2015 року, що підтверджується меморіальним ордером №6382 від 30.12.2013 року. Процентна ставка складає 25,00% річних. У досудовому порядку позивач звернувся із вимогою про повернення вкладу, проте відповідачем зобов'язання виконані не були.
Позивачем завчасно було подано заяву в порядку ч.2 ст.158 ЦПК України, позовні вимоги підтримав, надав згоду на ухвалення по справі заочного рішення.
Відповідач не забезпечив явку свого представника в судове засідання, проте був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, жодних клопотань про відкладення розгляду справи завчасно не надходило до суду.
Враховуючи те, що сторони до судового засідання не з'явилися, суд, керуючись ч.2 ст.197 ЦПК України, розглянув справу без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Згідно ст.224 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв'язку, об'єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, суд, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
В судовому засіданні достовірно встановлено, що 30.12.2013 року між позивачем та відповідачем було укладено договір банківського вкладу (депозит) №56-В-17/2046 «Лояльний» в національній валюті, на виконання якого відповідач прийняв грошові кошти у сумі 52 200 грн 00к. на строк до 04.04.2015 року, що підтверджується меморіальним ордером №6382 від 30.12.2013 року. Процентна ставка складає 25,00% річних. /а.с.7-10/.
За п.3.1.4 Договору виплата процентів, нарахованих на вклад, здійснюється банком у день закінчення строку, визначеного п.2 цього договору, одночасно з поверненням суми вкладу.
Ст.526 передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
За приписами ч.2 ст.1060 ЦК України визначено, за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.
Позивач надав грошові кошти у користування відповідачу на умовах платності та зворотності, за які останній відповідно до умов укладеного договору, зобов'язувався виплатити винагороду у формі нарахованих відсотків за внеском, обов'язок відповідача щодо повернення грошового внескуприпиняється лише після повного виконання взятих на себе зобов'язань відповідно до умов договору. Враховуючи викладене, за умови відсутності жодного належного та допустимого доказу, який би містив інформацію щодо предмету доказування, в підтвердження своєчасного виконання відповідачем своїх зобов'язань за укладеним договором, як і не було їх здобуто судом під час розгляду справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог в частині повернення суми вкладу 52 200 грн 00к. і нарахованих відсотків у сумі 215 грн 00к.та необхідність їх стягнення.
Разом з тим, вимога щодо відшкодування моральної шкоди у сумі 5000 грн 00к. не підлягає задоволенню, оскільки за приписами ст.23 ЦК України не є збитками, а умовами укладеного договору №56-В-17/2046 від 30.12.2013 року не передбачена.
Судом також встановлено, що позивач звільнений на підставі ч.3 ст.22 Закону України «Про судовий збір» за сплати судового збору, суд вважає за необхідне стягнути дані витрати з відповідача по справі на користь держави.
Керуючись ст.ст. 3, 4, 10, 11, 60, 88, 169, 191, 209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства КБ «Фінансова ініціатива» по повернення вкладу - задовольнити частково.
Стягнути з Публічного акціонерного товариства КБ «Фінансова ініціатива»на користь ОСОБА_2 вклад за договором№56-В-17/2046 від 30.12.2013 року у сумі 52 200 грн 00к. та нараховані відсотки у сумі 215 грн 00к.
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Стягнути з Публічного акціонерного товариства КБ «Фінансова ініціатива» на користь держави судовий збір у сумі 524 грн 15к.
Заочне рішення може бути переглянуто Голосіївським районним судом м. Києва за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Позивач має право оскаржити заочне рішення до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого ст.223 ЦПК України.
Суддя Н.М.Сальникова